Справа № 194/1526/22
Номер провадження № 2/194/26/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Корягіна В.О.,

за участю секретаря судового засідання Коркіної Т.С.,

представника позивача Аксьонова С.О.,

представника відповідача Бистрова С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області в режимі відеоконференції в порядку спрощеного провадження позовну заяву представника позивача адвоката Аксьонова Сергія Олександровича в інтересах ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів та зобов`язання відновлення залишку коштів на рахунку,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Аксьонов С.О. 21 грудня 2022 року звернувся до суду з позовною заявою в інтересах ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів та зобов`язання відновлення залишку коштів на рахунку. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_1 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк» та стала клієнтом банку. 13 листопада 2022 року із заробітної картки № НОМЕР_1 по рахунку № НОМЕР_2 (договір SAMDNFF03 від 28 серпня 2013 року) було безпідставно проти волі позивача списано 63224,00 грн. в т.ч. комісія 316,11 грн., та з універсальної картки № НОМЕР_3 по рахунку № НОМЕР_4 (договір SAMDNWFC0 від 03 листопада 2022 року) безпідставно проти волі позивача списано 74766,48 грн. в т.ч. комісія 2875,48 грн., та по договору, який не укладено. Про вказаний факт стало відомо 14 листопада 2022 року та позивач одразу зателефонувала на гарячу лінію банку за номером 3700 з метою блокування карток (заява №2193275) та звернулася до Відділення поліції №1 Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення по списанню грошових коштів з її карток. 22 листопада 2022 року позивач направила відповідачу заяву про повернення грошових коштів, що були списані без її волевиявлення, запит про надання копій договорів та запит про надання інформації щодо здійснення неналежної операції. Листом від 30 листопада 2022 року АТ КБ «Приватбанк» повідомив позивача, що не може повернути кошти, також повідомив, що вхід в систему дистанційного обслуговування клієнтів Internet Banking Приват24 проведено з нетипового пристрою та ір адреси: НОМЕР_5 MOZZILLA/5/0 (WINDOWS NT 10.0, WIN64, X64) APPLEWEBKIT/537.36 (KHTML, LIKE G 13/11/2022 21:13:13. PERSONAL COMPUT WINDOWS 10.0 CHROME 106.0.0.0 CONFIRM P24WEB 2.0, авторизація стороннього пристрою підтверджена дзвінком з банку 13.11.2022 року о 21:10:49 год., списання коштів стороннім Інтернет ресурсом проводиться після введення номеру карти, СVV, терміну дії. Також, в цьому листі вказано про те, що кредитний ліміт було встановлено 03.11.2022 року при звернення у відділення, про що надходило відповідне сповіщення. Однак, під час звернення до відділення відповідача кредитний ліміт не встановлювався, інформація будь-яким чином не повідомлялась. При цьому, позивач не отримувала кредитний ліміт та не просила його встановлювати. Інформацію про встановлення кредитного ліміту було отримано о 10:02 год. 14 листопада 2022 року після блокування та безпідставного списання коштів. Позивачка не розголошувала будь-яку інформацію про номери карток, СVV-коди та терміни їх дії. Вхід до системи дистанційного обслуговування клієнтів Internet Banking Приват24 було отримано шляхом обману. Крім того, відповідачу направлено запит від 05 грудня 2022 року про надання копій або оригіналів заявки-приєднання або інші документи, що стали підставою для укладення договору SAMDNFF03 від 28 серпня 2013 року та договору SAMDNWFC0 від 03 листопада 2022 року в редакції станом на 13 листопада 2022 року. З наданих документів на запит від 05 грудня 2022 року вбачається, що позивач не виявляла волевиявлення для підписання договору SAMDNWFC0 від 03 листопада 2022 року, відповідну заяву-приєднання не підписувала. А тому, всі операції по договору SAMDNWFC0 від 03 листопада 2022 року здійснені без волевиявлення позивача та договір є неукладеним. Просить стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 безпідставно списані кошти з рахунку НОМЕР_2 63 224 грн., та зобов`язати відповідача відновити залишок коштів на рахунку НОМЕР_4 до того стану, в якому він був перед виконанням операцій по рахунку 13.11.2022 року, тобто станом на 12.11.2022 року.

Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що 13 листопада 2022 року при списанні грошових коштів з платіжних карток вхід в систему дистанційного обслуговування клієнтів Internet Banking Приват24 було здійснено під авторизацією ОСОБА_1 . Авторизація стороннього пристрою підтверджена дзвінком з банка 13 листопада 2022 року 21:10:49, зміна паролю проводилась після операції. Списання коштів стороннім інтернет ресурсом проводиться після введення номеру карти, СVV-коду та терміну їх дії. Вказані дії можливо було здійснити лише за допомогою використання позивачем фінансового телефону та іншої особистої інформації. Сума кредитного ліміту була відкрита (доступна) на універсальній картці № НОМЕР_3 по рахунку № НОМЕР_4 станом на 12 листопада 2022 року 75000,00 грн., оскільки 03 жовтня 2022 року о 10:34:50 було здійснено збільшення у відділенні банку (перевипуск кредитної карти позивачем) SAMDNWFC0 до 75000,00 грн.

Представник позивача адвокат Аксьонов С.О. надав суду письмову заяву щодо суті позовних вимог, в якій зазначив, що після подання позовної заяви 19 січня 2023 року відповідачем повернуто позивачу 63220,00 грн., що були списані з картки № НОМЕР_1 по рахунку № НОМЕР_2 (SAMDNFF03 від 28 серпня 2013 року) та 24444,00 грн., кредитних коштів, що були списані з універсальної картки № НОМЕР_3 по рахунку № НОМЕР_4 . 06 лютого 2023 року відповідачем повернуто позивачу 47433,00 грн. кредитних коштів, що були списані з універсальної картки № НОМЕР_3 по рахунку № НОМЕР_4 . Отже, наразі не вирішене питання щодо повернення комісійної винагороди за проведеними транзакціями в розмірі 316,11 грн., що була списана з карти для виплат (зарплатної карти) по рахунку № НОМЕР_2 , та 2875,48 грн., що була списана з універсальної карти № НОМЕР_3 по рахунку № НОМЕР_4 . Після відкриття провадження у справі відповідачем було безпідставно нарахована заборгованість, пов`язана із несвоєчасним поверненням грошових коштів по кредитному рахунку.

Представник відповідача надав суду 13 березня 2023 року письмові пояснення на заяву про закриття провадження по справі, в яких зазначив, що закрити провадження слід в частині стягнення 63220,00 грн., а не у розмірі 62904,89 грн., як зазначає представник позивача. Також слід залишити без задоволення заяву в частині продовження розгляду справи про стягнення 316,11 грн. списаної комісії, так як це є новою позовною вимогою.

Представник позивача адвокат Аксьонов С.О. в судовому засіданні підтримав заяву про закриття провадження в частині позовних вимог щодо стягнення 62904,89 грн., оскільки зазначені кошти були повернуті позивачу, та зазначив, що при поданні позовної заяви допущено технічну помилку та в ціні позову не було включено розмір безпідставно списаної комісії в сумі 316,11 грн. із зарплатної картки № НОМЕР_1 по рахунку № НОМЕР_2 , а тому розгляд справи в частині стягнення безпідставно списаної комісії в сумі 316,11 грн. просить продовжити та стягнути з відповідача на користь позивача списану комісію в сумі 316,11 грн. та зобов`язати відповідача відновити залишок коштів на рахунку НОМЕР_4 до того стану, в якому він був перед виконанням операцій по рахунку 13.11.2022 року, тобто станом на 12.11.2022 року. Також просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати за надання правничої допомоги у розмірі 11100,00 грн. та надав суду докази понесення витрат на правничу допомогу.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні просив закрити провадження в частині стягнення 63 224 грн. повністю, оскільки стягнення 316,11 грн. списаної комісії, є новою позовною вимогою. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки службовою перевіркою було встановлено, що шахрайські дії по відношенню до позивача сталися з її вини. Грошові кошти позивачу були повернуті відповідачем тому, що інший банк повернув ці грошові кошти АТ КБ «Приватбанку». Заперечував проти задоволення позову, стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу та судового збору. При цьому, у разі задоволення позовних вимог просив суд також і зменшити розмір витрат на правову допомогу. Також зазначив, що слід залишити без задоволення заяву в частині продовження розгляду справи про стягнення 316,11 грн. списаної комісії, так як це є новою позовною вимогою.

Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 30 березня 2023 року відмовлено в задоволені заяви представника позивача адвоката Аксьонова С.О. в інтересах ОСОБА_1 про закриття провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення 62904,89 грн.

Вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, обґрунтування позовних вимог та їх заперечення, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 13 листопада 2022 року із заробітної картки № НОМЕР_1 по рахунку № НОМЕР_2 (договір SAMDNFF03 від 28 серпня 2013 року) списано 63220,00 грн., та за проведення транзакції стягнута комісія 316,11 грн., та з універсальної картки № НОМЕР_3 по рахунку № НОМЕР_4 (договір SAMDNWFC0 від 03 листопада 2022 року) списано 71887,00 грн., та за проведення транзакції стягнута комісія 2875,48 грн., про що свідчать виписки по рахункам, які належать ОСОБА_1 .

З витягу кримінального провадження № 0000374 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 листопада 2022 року о 09-41 год., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, вбачається, що 13 листопада 2022 року близько 21-30 год. невідома особа, шляхом зловживання довірою, заволоділа грошовими коштами з карток «Приватбанк» в розмірі 140571,40 грн., що належать ОСОБА_1 . Обставини встановлюються.

Позивач з метою досудового вирішення спору 22 листопада 2022 року зверталася до відповідача із заявою про повернення грошових коштів, що були списані без її волевиявлення.

Як вбачається з листа АТ КБ «Приватбанк» від 14 грудня 2022 року на адресу адвоката Аксьонова С.О., - підставою для укладення договору SAMDNFF03 від 28 серпня 2013 року та договору SAMDNWFC0 від 03 листопада 2022 року в редакції станом на 13 листопада 2022 року стали: копія анкети-опитувальник клієнта-фізичної особи для індивідуальних клієнтів, приватних підприємців та керівників корпоративних клієнтів від 03 листопада 2022 року; копія заяви на зміну персональних даних клієнта від 28 серпня 2013 року; копія анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 30 серпня 2011 року.

В листі АТ КБ «Приватбанк» від 30 листопада 2022 року на адресу позивача зазначено, що АТ КБ «Приватбанк» не може повернути кошти. Встановлено, що вхід в систему дистанційного обслуговування клієнтів Internet Banking Приват24 проведено під авторизацією ОСОБА_1 . При даній процедурі клієнт вводить свої ім`я користувача і пароль та входить у Приват24. Вхід в додаток Приват24 проведено з нетипового пристрою та ір адреси: НОМЕР_5 MOZZILLA/5/0 (WINDOWS NT 10.0, WIN64, X64) APPLEWEBKIT/537.36 (KHTML, LIKE G 13/11/2022 21:13:13. PERSONAL COMPUT WINDOWS 10.0 CHROME 106.0.0.0 CONFIRM P24WEB 2.0. Авторизація стороннього пристрою підтверджена дзвінком з банку 13 листопада 2022 року о 21:10:49 год., зміна паролю проводилась після операції. Списання коштів стороннім інтернет ресурсом проводиться після введення номеру карти, СVV-коду та терміну їх дії. Вказані дії можливо було здійснити лише за допомогою використання позивачем фінансового телефону та іншої особистої інформації. Кредитний ліміт було встановлено 03 листопада 2022 року при звернення у відділення, про що надходило відповідне сповіщення.

Відповідно до виписки по картці/рахунку НОМЕР_6 ( НОМЕР_7 і додатковим рахункам договору SAMDNWFC5 від 20 листопада 2014 року), який належить ОСОБА_1 , на рахунок 19 січня 2023 року повернуті грошові кошти у розмірі 63220,00 грн.

Відповідно до виписки по картці/рахунку НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 і додатковим рахункам договору SAMDNWFC0 від 03 листопада 2022 року), який належить ОСОБА_1 , на рахунок 02 січня 2023 року повернуті грошові кошти у розмірі 24444,00 грн.

Відповідно до виписки по картці/рахунку НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 і додатковим рахункам договору SAMDNWFC0 від 03 листопада 2022 року), який належить ОСОБА_1 , на рахунок 04 лютого 2023 року повернуті грошові кошти у розмірі 47443,00 грн.

Висновком Служби безпеки АТ КБ «Приватбанк» від 01 лютого 2023 року було встановлено, що шахрайські дії по відношенню до клієнта банку ОСОБА_1 з боку третіх осіб сталися з вини клієнта, внаслідок порушення ОСОБА_1 «Умов та Правил надання банківських послуг».

Про списання коштів без дозволу ОСОБА_1 , остання повідомила АТ КБ «Приватбанк» 14 листопада 2022 року.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з пунктом 118 розділу V Положення «Про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 22 липня 2022 року № 164 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), Надавач платіжних послуг не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені держателем за допомогою платіжного застосунку, який не пропонується надавачем платіжних послуг.

Згідно з пунктом 136 розділу VІІ Положення «Про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 22 липня 2022 року № 164 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) користувач зобов`язаний зберігати та використовувати платіжні інструменти відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання платіжних інструментів особами, які не мають на це законного права або повноважень.

Згідно з пунктом 138 розділу VІІ Положення «Про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 22 липня 2022 року № 164 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) Емітент зобов`язаний у тому числі: забезпечити, щоб індивідуальна облікова інформація користувача була недоступна іншим сторонам, крім користувача (крім випадку, передбаченого в пункті 142 розділу VII цього Положення); забезпечити користувачу можливість безоплатно в будь-який час повідомити емітента про втрату платіжного інструменту або індивідуальної облікової інформації та не допускати будь-якого використання платіжного інструменту після отримання такого повідомлення.

Згідно з пунктом 140 розділу VІІ Положення «Про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 22 липня 2022 року № 164 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем. До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача. З моменту повідомлення користувачем емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом.

Згідно з пунктом 146 розділу VІІ Положення «Про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 22 липня 2022 року № 164 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Згідно з пунктом 147 розділу VІІ Положення «Про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 22 липня 2022 року № 164 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) власник рахунку має право на відшкодування в судовому порядку шкоди, заподіяної надавачем платіжних послуг унаслідок помилкової, неналежної платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених законодавством України строків.

Згідно з пунктом 148 розділу VІІ Положення «Про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 22 липня 2022 року № 164 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) емітент зобов`язаний розглядати заяви (повідомлення) користувача щодо використання платіжного інструменту або неналежної платіжної операції, ініційованої з його допомогою, надати користувачу можливість одержувати інформацію про хід розгляду заяви (повідомлення) і повідомляти в письмовій формі про результати розгляду заяви (повідомлення) у строк, установлений договором, але не більше строку, передбаченого законодавством України для розгляду звернень (скарг) громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про платіжні послуги» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) платіжні установи, оператори поштового зв`язку, установи електронних грошей, філії іноземних платіжних установ, фінансові установи, що мають право на надання платіжних послуг, зобов`язані забезпечувати належний захист і збереження коштів, отриманих ними від користувачів або які надійшли (утримані) на користь користувачів, у тому числі через комерційних агентів (далі - кошти користувачів), відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України.

Згідно ч. 19 ст. 38 Закону України «Про платіжні послуги» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) емітент зобов`язаний: забезпечити, щоб індивідуальна облікова інформація користувача була недоступна жодним іншим сторонам, крім користувача (крім випадку, передбаченого частиною шістнадцятою цієї статті); зберігати інформацію, надану користувачем для здійснення контактів із ним, протягом строку дії договору; не надавати користувачу електронні платіжні засоби без відповідного запиту користувача, крім випадку надання користувачу електронного платіжного засобу на заміну раніше виданого електронного платіжного засобу; забезпечити користувачу можливість безоплатно в будь-який час повідомити емітента про втрату електронного платіжного засобу, або втрату індивідуальної облікової інформації та не допускати будь-якого використання електронного платіжного засобу після отримання такого повідомлення; забезпечити користувачу можливість у будь-який час повідомити емітента про необхідність розблокування або заміни (перевипуску) електронного платіжного засобу; повідомляти користувача про виконання операцій з використанням електронного платіжного засобу. У разі невиконання емітентом обов`язку з інформування користувача про виконані операції з використанням електронного платіжного засобу ризик збитків від виконання таких операцій несе емітент. Обов`язок емітента щодо повідомлення користувача про виконані операції з використанням електронного платіжного засобу користувача є виконаним у разі: інформування емітентом користувача про кожну виконану операцію відповідно до контактної інформації, наданої користувачем; відмови користувача від отримання повідомлень емітента про виконані операції з використанням електронного платіжного засобу користувача, про що зазначено в договорі про надання платіжних послуг.

Згідно ч. 20 ст. 38 Закону України «Про платіжні послуги» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний: надати емітенту інформацію для здійснення контактів у порядку, визначеному договором; зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом; не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права; не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції; негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації.

Частиною 1 ст. 1073 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Посилання Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» у відзиві на позовну заяву на постанови Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15; постанови Верховного Суду від 17 липня 2019 року у справі № 564/678/15-ц; від 14 серпня 2019 року у справі № 317/2745/16-ц; від 18 вересня 2019 року у справі № 564/2153/16-ц; від 09 жовтня 2019 року у справі № 545/3918/16-ц є безпідставними, оскільки у вказаних вище постановах інші обставини справи.

Крім того, посилання Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» у відзиві на позовну заяву на Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 є безпідставними, оскільки на час виникнення спірних правовідносин зазначене положення втратило чинність.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача комісійної винагороди за проведеними транзакціями в розмірі 316,11 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з позовної заяви від 21 грудня 2022 року та від 23 грудня 2022 року, представник позивача зазначив, що 13 листопада 2022 року із заробітної картки № НОМЕР_1 по рахунку № НОМЕР_2 (договір SAMDNFF03 від 28 серпня 2013 року) було безпідставно проти волі позивача списано 63224,00 грн. в т.ч. комісія 316,11 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 безпідставно списані кошти з рахунку НОМЕР_2 63 224 грн.

Судом приймається до уваги та обставина, що представник позивача не заперечує той факт, що АТ КБ «Приватбанк» повернуто на рахунки позивача ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 63220,00 грн., що були списані з картки № НОМЕР_1 по рахунку № НОМЕР_2 (SAMDNFF03 від 28 серпня 2013 року).

13 березня 2023 року представник позивача надав суду заяву про закриття провадження в частині позовних вимог щодо стягнення 62904,89 грн., оскільки зазначені кошти були повернуті позивачу, та зазначив, що при поданні позовної заяви допущено технічну помилку та в ціні позову не було включено розмір безпідставно списаної комісії в сумі 316,11 грн. із зарплатної картки № НОМЕР_1 по рахунку № НОМЕР_2 , а тому розгляд справи в частині стягнення безпідставно списаної комісії в сумі 316,11 грн. просить продовжити та стягнути з відповідача на користь позивача списану комісію в сумі 316,11 грн.

Отже, в позовних вимогах представник позивача не просив стягнути з відповідача на користь позивача комісійну винагороду за проведеними транзакціями в розмірі 316,11 грн.

При цьому суд, зазначає, що представник позивача просив суду стягнути з відповідача безпідставно списані кошти з рахунку НОМЕР_2 63 224 грн., однак як встановлено судом безпідставно списані кошти з рахунку НОМЕР_2 складають 63 220 грн., які були повернути відповідачем АТ КБ «Приватбанк» позивачу ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 2 ч.2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Натомість, представник позивача не збільшує позовну вимогу на 316,11 грн., а заявляє додаткову позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача комісійної винагороди за проведеними транзакціями в розмірі 316,11 грн.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.12.2019 у справі 923/1061/18, від 19.12.2019 у справі № 925/185/19, від 23.01.2020 у справі № 925/186/19), від 09.07.2020 року по справі № 922/404/19.

Отже, суд не вбачає жодних підстав для задоволення вимог представника позивача щодо стягнення з відповідача на користь позивача списаної комісії за проведеними транзакціями в розмірі 316,11 грн.

Щодо позовних вимог про зобов`язання АТ КБ «Приватбанк» відновити залишок коштів на рахунку НОМЕР_4 до того стану, в якому він був перед виконанням операцій по рахунку 13 листопада 2022 року, тобто станом на 12 листопада 2022 року, суд зазначає наступне.

Як вбачається з позовної заяви від 21 грудня 2022 року та від 23 грудня 2022 року, представник позивача зазначив, що 13 листопада 2022 року з універсальної картки № НОМЕР_3 по рахунку № НОМЕР_4 (договір SAMDNWFC0 від 03 листопада 2022 року) безпідставно проти волі позивача списано 74766,48 грн. в т.ч. комісія 2875,48 грн. Просить зобов`язати відповідача відновити залишок коштів на рахунку НОМЕР_4 до того стану, в якому він був перед виконанням операцій по рахунку 13.11.2022 року, тобто станом на 12.11.2022 року.

Судом приймається до уваги та обставина, що представник позивача не заперечує той факт, що АТ КБ «Приватбанк» повернуто на рахунки позивача ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 24444,00 грн., кредитних коштів, що були списані з універсальної картки № НОМЕР_3 по рахунку № НОМЕР_4 та 47433,00 грн. кредитних коштів, що були списані з універсальної картки № НОМЕР_3 по рахунку № НОМЕР_4 .

Отже, відповідачем АТ КБ «Приватбанк» повернуто усі грошові кошти позивачу ОСОБА_1 у розмірі 71877,00 грн., які списані з універсальної картки № НОМЕР_3 по рахунку № НОМЕР_4 . При цьому, відповідачем залишено списану комісію за проведеними транзакціями в розмірі 2875,48 грн. та на цю комісію нараховані відсотки за користування, у зв`язку з чим з`явилася заборгованість на універсальній картці № НОМЕР_3 по рахунку № НОМЕР_4 у розмірі 5257,83 грн.

Судом не беруться до уваги посилання представника відповідача АТ КБ «Приватбанк» на те, що транзакція пройшла з вини іншого банку, тому ними було повернуто кошти позивачу, оскільки на підтвердження цих обставин не надано суду жодних доказів.

Окрім того, суд з досліджених у судовому засіданні доказів не вбачається і згоди позивача ОСОБА_1 на збільшення з 03.11.2022 року кредитного ліміту до 75000 грн. по універсальній картці № НОМЕР_3 по рахунку № НОМЕР_4 .

На підставі викладеного, суд з урахуванням ст. 13 ЦПК України, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» відновити залишок коштів на рахунку НОМЕР_4 до того стану, в якому він був перед виконанням операцій по рахунку 13 листопада 2022 року, тобто станом на 12 листопада 2022 року. В частині позовних вимог про стягнення грошових коштів слід відмовити з вище наведених підстав.

Отже відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу суд приходить до наступного.

Представником позивача на підтвердження витрат на правову допомогу надано договір № 18/11/2022-1 від 18 листопада 2022 року про надання правової допомоги, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер на надання правничої (правової) допомоги, акт приймання-передачі наданих послуг по договору № 18/11/2022-1 від 18 листопада 2022 року про надання правової допомоги на суму 11100,00 грн., виписку про рух коштів по рахунку ФОП ОСОБА_3 від 29 березня 2023 року, з якої вбачається, що на рахунок надійшли 11100,00 грн.

В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 у справі №922/1964/21 викладена правова позиція, в якій зазначено, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

В Постанові Верховного Судувід 13 січня 2021 року по справі № 596/2305/18 викладена правова позиція, в якій зазначено, щосуд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).

Представник відповідача заперечує щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки заявлена сума судових витрат на професійну правничу допомогу значно завищена, перелік послуг наданих адвокатом є необґрунтованим та не надано доказів їх понесення, виставлено ціну за однорідні послуги, такі як написання чотирьох адвокатських запитів по фактично одному і тому ж питанню, та написання процесуальних клопотань щодо здійснення своєї діяльності (проведення відеоконференції). Вважає, що представник позивача необґрунтовано збільшив вартість своєї роботи.

На підставі вище зазначеного, враховуючи критерії реальності та розумності адвокатських витрат, дослідивши всі надані докази у їх сукупності на підтвердження здійснення таких послуг, а також письмове не визнання відповідачем позовних вимог в частині стягнення витрат на правничу допомогу, та з урахуванням того, що суд відмовив у задоволенні представника позивача про закриття провадження у справі та відмовив у стягненні списаної комісії за проведеними транзакціями в розмірі 316,11 грн.,суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 19, 76, 77, 81, 131, 141, 247, 256, 280, 281 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги представника позивача адвоката Аксьонова Сергія Олександровича в інтересах ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів та зобов`язання відновлення залишку коштів на рахунку, задовольнити частково.

Зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (, р/р НОМЕР_8 , МФО 305299) відновити залишок коштів на рахунку НОМЕР_4 до того стану, в якому він був перед виконанням операцій по рахунку 13 листопада 2022 року, тобто станом на 12 листопада 2022 року.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (, р/р НОМЕР_8 , МФО 305299) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (, р/р НОМЕР_8 , МФО 305299) судовий збір у розмірі 1073,60 грн. на користь держави: р/р UA0026001 в Казначействі України (ЕАП), , отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу: судовий збір.

В задоволені позовних вимог представника позивача адвоката Аксьонова Сергія Олександровича в інтересах ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення грошових коштів, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст ухвали суду складено 04 квітня 2023 року.

Головуючий суддя В.О. Корягін