Справа № 752/562/13- ц
Провадження № 4-с/752/17/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2023 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Машкевич К.В.

за участю секретаря- Гненик К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Щербакова Ігоря Миколайовича, заінтересовані особи: ПАТ «Айбокс Банк», ПП «Консалтингова група Агро-Експерт», суд

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до суду із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Щербакова І.М. і просить:

- поновити строк на подання скарги;

- визнгати неправомірними дії приватного виконавця Щербакова І.М. щодо оцінки будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Посилається на те, що у провадженні приватного виконавця Щербакова І.М. знаходиться виконавче провадженн №56226894 про стягнення з неї заборгованості. В рамках вказаного виконавчого провадження проводиться звернення стягнення на її будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В матеріалах виконавчого провадження міститься Висновок про вартість майна від 14 січня 2019 року, складений приватним підприємством «Консалтингова група Агро-Експерт», відповідно до якого вартість будинку визначена у розмірі 9 284 000,00 грн.

Вважає, що вказана у Висновку вартість будинку є заниженою, оскільки про таке обстеження предмету оцінки їй нічого не було відомо. Фото, які містяться в оцінці не відповідають дійсному стану будинку.

Посилається, що в матеріалах кримінального провадження №0009471 міститься Висновок експерта за результатами проведення судої будівельно -технічної та оціночно-будівельної експертизи №01-2018/2 від 10.01.2018 року, де вартість будинку визначена у розмірі 3 0285908,00 грн., що у три рази вище вартості зазначеної у Висновку ПП «Консалтингова група Агро-Експерт». Крім того, Висновок не має жодних вказівок щодо наявності істотних пошкоджень будинку протягом останнього року, що могло занизити його вартість.

Посилається, що приватним виконавцем не було направлено на її адресу Висновок про оцінку будинку. Всі документи по виконавчому провадженню були направлені приватним виконавцем за адресою: м.Київ, вул.Маршала Говорова, 1-Б, де вона не проживає, що позбавило її можливості надати запечення на оцінку.

Вважає, дії приватного виконавця неправомірними, оскільки в зв`язку з заниженням вартості будинку, вона позбавлена можливості отримати значну суму коштів від продажу свого будинку.

Виходячи з вказаного, просить задовольнити скаргу.

Приватний виконавець Щербаков І.М. до суду направив відзив на скаргу та просив відмовити у задоволенні скарги, з огляду на наступне. На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Щербакова І.М. перебуває виконавче провадження№56226894, відповідно до виконавчого листа №752/562/13-ц виданого Голосіївським районним судом м.Києва від 06.02.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Айбокс Банк» коштів у розмірі 282788,79 доларів США.

Постанова про віддкриття виконавчого провадження та постанова про арешт майна боржника від 18.04.2018 року були направлені на адресу боржника та отримені адресатом, що підтверджується фіскальним чеком та повідомленням про вручення поштового відправлення; постанова про опис та арешт майна боржника від 01.11.2018 року була направлена на адресу боржника та отримена адресатом, що підтверджується фіскальним чеком та повідомленням про вручення поштового відправлення; постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 19.11.2018 була направлена на адресу боржника та отримена адресатом, що підтверджується фіскальним чеком та повідомленням про вручення поштового відправлення.

Крім того, зазначає, що 27.02.2019 року представником боржника особисто до офісу приватного виконавця було подано заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №56226894.

Вважає, що посилання заявника на Висновок експерта за результатами проведення судої будівельно -технічної та оціночно-будівельної експертизи №01-2018/2 від 10.01.2018 року є безпідставними, оскільки звіт про оцінку майна дійсний протягом шести місяців.

Зазначає, що ним було дотримано вимог Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, ст.57 вказаного закону, під час примусового виконання рішення суду та підстави для оскарження висновків оцінки майна відсутні.

Вважає, що заявник пропустила строк для оскарження дій приватного виконавця, не навела причин їх поважності при зверненні до суду та не надала доказів в обгрунтування цьому.

Виходячи з цього, просить відмовити у задоволенні скарги.

Від заінтересованої особи - ПАТ «Айбокс Банк» до суду надійшли пояснення, відповідно до яких просить вімовити у задоволенні скарги. Вважає, що скарга є необгрунтованою, оскільки приватним виконавцем було дотримано вимог Закону України «Про виконавче провадження» під час примусового виконання рішення суду. Посилається, що заявник пропустила строк на оскарження дій приватного виконавця та не навела в скарзі проваджності причин на поновлення такого строку.

Враховуючи, що рішення суду є обов`язкове до виконання просить відмовити у задоволенні скарги.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2022 було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 11 серпня 2022 року було витребувано копії матеріалів виконавчого провадження.

В судове засідання сторони виконавчого провадження не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, про причину неявки суд до відома не поставили.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу в їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно вимог ч.1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За змістом ч. 1 ст. 5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону.

Судом встановлено, що 18.04.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Щербаковим І.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №56226894 на виконання виконавчого листа №752/562/13-ц, виданого 06.02.2014 року Голосіївським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Айбокс Банк» заборгованості у розмірі 282788,79 доларів США.

Постановою приватного виконавця від 01.11.2018 року винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме описано об`єкт житлової нерухомості - житловий будинок ща адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1386,4 кв.м., житловою 559,1 кв.м, будинок цегляний піл літ. «А», басейн під літ. «В» тв інші споруди №1-4, І-ІІІ.

Вбачається, що на описане майно накладено арешт постановою приватного виконавця від 18.04.2018 року.

19.11.2018 року постановою приватного виконаця призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадження - приватне підриємство «Консалтингова група «Агро-Експерт» (т.2 а.с.94-97).

Зазначені постанови приватного виконавця були направлені на адресу боржника у виконавчому провадження та отримані адресатом, що вбачається з поштового повідомлення про вручення ( т.1 а.с.152-153).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Частинами 1,3 ст. 50 Закону визначено, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Статтею 56 Закону передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Згідно зі ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі, якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Посилання заявника, що вона не проживає за адесою: АДРЕСА_3 та не отримує пошту не спростовують законності дій приватного виконавця, виходячи з наступного.

З постанови про відкриття виконавчого провадження вбачається, що боржник проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ч.ч.4, 5, 8 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно письмово повідомити виконавцю про зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

З урахуванням цього, суд вважає, що саме заявник, як боржник, у межах виконавчого провадження діяла недобросовісно, зайнявши позицію пасивного очікування.

Таким чином, суд вважає, що вчинені приватним виконавцем заходи щодо винесення постанови про опис та арешт спірного майна є законними, своєчасними і такими, що відповідають меті виконавчого провадження, визначеній законом.

Обгрунтовуючи незаконність дій приватного виконавця щодо незабезпечення актуальної фотозйомки майна, не знайшли свого підтвердження відповідно до наявних матеріалів справи, а посилання заявника на Висновок експерта за результатами проведення судої будівельно -технічної та оціночно-будівельної експертизи №01-2018/2 від 10.01.2018 року, який міститься в матеріалах кримінального провадження №0009471 не спростовують висновків оцінювача щодо визначення вартості нерухомого майна та протидежного судом не встановлено.

Суд зважає на те, що рішення про стягнення з заявника заборгованості ухвалене судом у 2013 році та не виконане боржником у добровільному порядку.

Крім того, будучи обізнаною про наявність виконавчого провадження будь-яких заходів до його виконання не вживала, ініціативи щодо визначення вартості арештованого майна з банком, як стягувачем, не проявляла, а тому залучення суб`єкта оціночної діяльності для визначення вартості арештованого майна відповідає вимогам закону і меті виконавчого провадження, встановленим законом.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Оспорюючи дії приватного виконавця заявником при зверненні до суду не було надано відомостей, які б стросовували висновки наведені у ньому.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 914/881/17, а також у постанові Верховного Суду від 22 березня 2019 року в справі № 925/440/18, які, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, мають враховуватися судом, Звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору.

Звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки та його дії стосовно реалізації своєї практичної діяльності з визначених питань, що унеможливлює здійснення судового розгляду справ у спорах про визнання такого звіту недійсним.

З урахуванням цього суд вважає, що дії приватного виконавця відповідали вимогам закону, порушення заявником не доведені, а тому підстави для визнання дій виконавця неправомірними відсутні.

В ч. 1 ст. 18 Закону зазначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За змістом ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Виходячи з цього та викладеного вище, суд приходить до висновку, що діями приватного виконавця права заявника порушені не були, вчинені ним дії з метою виконання рішення суду відповідали вимогам закону.

Крім того, за змістом Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, як обов`язковості виконання рішень та розумності строків виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду та рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

З точки зору ст. 2 ЦПК України та рішення Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30 червня 2009 року обов`язковість рішення суду є однією з основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя.

На це ж посилається і Європейський Суд з прав людини в рішеннях «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, «Піалопулос та інші проти Греції» від 15 березня 2001 року та «Іммобільяре Саффі проти Італії».

Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що дії приватного виконавця, направлені на його виконання, забезпечення прав стягувача при вчиненні виконавчих дій, відповідали вимогам закону, а тому підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст.ст.19, 32 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 5, 18, 24,26, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2,10,12,76-81, 258,259,260, 261, 263, 447-453 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Щербакова Ігоря Миколайовича, заінтересовані особи: ПАТ «Айбокс Банк», ПП «Консалтингова група Агро-Експерт`відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: К.В.Машкевич