РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/1845/23

Пров. №2-о/766/241/23

25.07.2023 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі: головуючого судді Гонтар Д.О., секретар судового засідання Кириленко В.В., з участю заявника ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, у якій просив видати обмежувальний припис відносно його батька - ОСОБА_2 , заборонивши йому: перебувати в місці проживання постраждалої особи ОСОБА_1 строком на 6 місяців, наближатися на відстань не менше 100 метрів до місця постраждалої особи ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , та місця постраждалої особи у КНП ХОКЛ ХОР за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, 67, строком на 6 місяців, вести телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на 6 місяців, заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею строком на 6 місяців.

В обґрунтування заяви вказав, що ОСОБА_2 є його батьком, який працював моряком дального плавання, однак, останні 3 роки не працює, після року безробіття, що співпало з останнім роком навчання заявника (2021 рік), вимагав, щоб заявник влаштувався на роботу та повертав йому гроші за навчання. Заявник відмовив йому у зазначеному проханні, оскільки працював на повну зайнятість та жодних домовленностей з батьком про повернення кошів не було. У зв`язку з надходженням постійних образ та загроз від ОСОБА_2 , заявник намагався обмежити спілкування з останнім, однак це йому не вдалося, так як від ОСОБА_2 постійно надходили повідомлення з образами та погрозами, крім того, останній приходив за місцем роботи та за адресою проживання заявника.

31.12.2022 року заявник, підійшовши до свого автомобіля, побачив, що у машини спущені колеса з викрученими золотниками, а попередньо отримав від ОСОБА_2 смс-повідомлення. Заявник вирішив, що оскільки з заінтересованою особою він давно не спілкувався, будь-які конфлікти з іншими особами відсутні, крім того, біля авто знаходився недопалок від цигарок, які курить ОСОБА_2 , то це вчинив саме він. На початку 2023 року автомобіль заявника було розмальовано символами з ворожою символікою, що відображено на камері відеоспостереження, де прослідковується, що зазначені дії були вчинені людиною, схожою на ОСОБА_2 . Зазначене відео було знято давно, а тому не збереглося на камерах відеоспостереження. Влітку 2023 року заявник, повертавшись з добового чергування, напроти під`їзду почув, що його окрикнув ОСОБА_2 , однак проігнорував його та пішов додому, однак, останній його наздогнав, кинув у спину землею та почав бити. Відбившись від ОСОБА_2 заявник, перебуваючи у шоковому стані, викликав поліцію лише о 10 годині. Однак, звернення до поліції з приводу зазначеного факту відповідних результатів не принесли.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20 липня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження, призначено судовий розгляд, заінтересовану особу ОСОБА_2 викликано в судове засідання.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.07.2023 року за заявою заінтересованої особи було відкладено розгляд справи та викликано свідків по справі.

В судовому засіданні заявник та його представник підтримали заяву у повному обсязі. Заявник вказав, що ОСОБА_2 є його батьком, який працював моряком дального плавання, однак, останні 3 роки є безробітним, вимагав, щоб він влаштувався на роботу та повертав йому гроші за навчання, на що він відмовив йому, оскільки працював на повну зайнятість та жодних домовленостей про повернення кошів не було. Крім того, намагався обмежити спілкування з останнім, однак це не вдалося, оскільки від ОСОБА_2 постійно надходили повідомлення з образами та погрозами, останній приходив на місце його роботи та за адресою проживання. За припущеннями заявника у 2022 році ОСОБА_2 спустив у його автомобілі колеса, а згодом розмалював його автомобіль ворожою символікою, що прослідковувалося з камер відеоспостереження, однак відефайл з зазначеним не зберігся. 01.07.2023 року о 08:20 годині ОСОБА_1 повертавшись з добового чергування, навпроти під`їзду почув, що його окрикнув ОСОБА_2 , однак проігнорував та пішов додому, але він його наздогнав, кинув у спину землею та почав бити. Відбившись від нього він, перебуваючи у шоковому стані, викликав поліцію лише о 10 годині. Звернення до поліції з приводу зазначеного факту результатів не принесли.

Заінтересована особа та його представники пояснили, що заперечують проти задоволення заяви про видачу обмежувального припису в частині заборони наближення ОСОБА_2 до ОСОБА_3 на 100 метрів, у зв`язку з тим, що значна відстань, яка обмежить вільне пересування заінтересованої особи та є такою, яку не можна завчасно візуально визначити, оскільки сторони проживають в одному багатоквартирному будинку. Крім того, заявили, що заявник працює у лікарні, а встановлення заборони наближатися на відстань 100 метрів порушить право ОСОБА_2 на отримання медичної допомоги, тому зазначили, що жодних підстав для для задоволення заяви не існує.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що є матір`ю ОСОБА_1 , та дружина ОСОБА_2 . Розказала, що коли її син повернувся з роботи було помітно, що у нього сталася бійка. Вона запитала, що сталося, на що останній їй пояснив, що біля під`зду його зустрів ОСОБА_2 , наздогнав його та між ними сталася бійка. Згодом, вони поїхали до медичного закладу для зняття побоїв та відвідали відділ поліції для написання заяви про вчинення кримінального правопорушення. Причини агресії ОСОБА_2 відносно її сина їй не відомі.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою баби заявника і бачила, як у під`їзді ОСОБА_2 шарпав ОСОБА_1 , після чого запитала останнього, чи треба викликати поліцію, але він відмовився. Хто такий ОСОБА_2 вона не знає, бачила його один раз у під`їзді під час сутички, а також впізнала його у приміщенні суду.

Суд, заслухавши вступні слова заявника та його представника, представників заінтересованої особи та заінтересовану особу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , видане 28.11.2013 року батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 .

Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 від 28.11.2013 року, ОСОБА_1 змінено ім`я з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».

З копії довідки про відвідування міського травмпункту КНП «Херсонська міська клінічна лікарня імені Афанасія і Ольги Тропіних» ХМР від 03.07.2023 року видано ОСОБА_1 , вбачається, що останній звернувся 03.07.2023 року у зв`язку з його побиттям батьком та встановлено діагноз - забій правого колінного суглобу, грудної частини справа.

10.07.2023 року у листі-відповіді начальника Херсонського районного управління поліції ГУНП в Херсонській області Рогожина О. зазначено, що його звернення ОСОБА_1 за фактом вчинення стосовно нього домашнього насильства батьком ОСОБА_2 , 01.07.2023 року, зареєстроване до ІТС «ІПНП» за № 11374 Херсонським районним управління поліції ГУНП в Херсонській області. За результатами розгляду в даній події було встановлено відсутність ознак кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 214 КПК України дана заява не підлягає реєстрації в ЄРДР. Також, в ході проведення перевірки стосовно ОСОБА_2 за фактом вчинення домашнього насильства складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до копії листа начальника Херсонського районного управління поліції ГУНП в Херсонській області Рогожина О. від 11.01.2023 року, ОСОБА_1 повідомляють, що його звернення за фактом пошкодження авто 02.01.2023 року зареєстроване до ІТС «ІПНП» за № 64 Херсонським районним управління поліції ГУНП в Херсонській області, за результатами розгляду якого було встановлено відсутність ознак кримінального правопорушення у зв`язку з чим відповідно до ст. 214 КПК України дана заява не підлягає реєстрації в ЄРДР.

Згідно копії листа начальника Херсонського районного управління поліції ГУНП в Херсонській області Рогожина О. від 27.01.2023 року, звернення ОСОБА_1 за фактом пошкодження авто 16.01.2023 року, зареєстроване до ІТС «ІПНП» за № 1010 Херсонським районним управлінням поліції ГУНП в Херсонській області, за результатами розгляду якого в даній події було встановлено відсутність ознак кримінального правопорушення, з зв`язку з чим відповідно до ст. 214 КПК України, дана заява не підлягає реєстрації в ЄРДР. Крім того зазначено, що у ході послідуючої перевірки встановити місце знаходження гр. ОСОБА_2 не представилось можливим, у разі встановлення буде прийнято рішення згідно чинного законодавства.

В матеріалах справи наявна переписка із невстановленого додатку, з якого неможливо встановити осіб, які листувалися, зі змісту якої випливають лише образи, нецензурна лайка тощо. Вказане листування не може бути прийняте судом до уваги, оскільки не відповідає вимогам щодо належності, достатності та допустимості доказів.

Крім того, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису, прослідковується, як заявник вийшов зі свого автомобіля, до нього підійшов чоловік, який взяв землю і кинув у спину ОСОБА_1 , однак з вказаного відео-файлу неможливо ідентифікувати особу, яка вчинила вказані дії, оскільки відео є неналежної якості. Вказаний факт не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки не відповідає вимогам щодо належності, достатності та допустимості доказів та заперечує факт вчинення домашнього насильства.

Відповідно до статей 6, 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з частиною першою статті 350-3 ЦПК України заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису.

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Даний Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів - осіб, які постраждали від такого насильства.

Пунктами 3, 4, 6, 14 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру

Відповідно до пункту 2 частини першої статі 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать, зокрема, обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Частинами другою, третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема, усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статі 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

В судовому засіданні з пояснень заявника, показів свідків, досліджених доказів вбачається, що відносно заявника вчиняється домашнє насильство, яке має економічний, психологічний та фізичний характер, заявник опирається насильству проти себе шляхом звернення до поліції, користуючись психологічним тиском та погрожуючи фізичною розправою, застосовуючи фізичне насильство. Заявник не може вчиняти опір вимогам та діям батька, продовжує звертатися за допомогою, яку не отримує у достатньому вигляді, звідси є ризики загострення насильства, а саме від як психологічного, так і економічного та фізичного.

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги складене відносно ОСОБА_7 протоколів про адміністративне правопорушення за насильство в сім`ї, фактів неодноразового звернення потерпілого за допомогою, покази матері та сусідки ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про існування ризиків повторного насильства психологічного, економічного характеру та наявність ризику фізичного насильства, внаслідок чого вважає можливим задовольнити заяву частково.

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

За заявою осіб, визначених статтею 350-7 ЦПК України, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6 цього Кодексу (статті 350-7 ЦПК України).

З досліджених в судовому засіданні доказів убачається наявність домашнього конфлікту між сторонами, що мало наслідком неодноразові звернення до поліції, що свідчить про систематичний характер психологічного домашнього насильства відносно заявника. Досліджені докази у їх сукупності, дають суду підстави дійти висновку про наявність ризиків, щодо повторного вчинення домашнього насильства, зокрема за місцем проживання заявника.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд, дійшов висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 , шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язку, зокрема, встановленого п. 1, 4 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Суд вважає можливим застосувати такі заходи на максимальний строк 6 місяців.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Суд, дослідивши докази в їх сукупності, приймаючи до уваги ризики та, враховуючи, задекларовані у ст. 3 Конституції України гарантії держави, відповідно до яких людина її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, вважає, що обмеження прав ОСОБА_2 переслідує законну мету, здійснюється відповідно до закону та є необхідним у демократичному суспільстві для досягнення законної мети безпеки постраждалої особи від потенційного домашнього насильства. Суд вважає, що вимога "доступності закону" дотримана, оскільки всі вказані у цьому рішенні нормативні акти були опубліковані у належному порядку. Враховуючи обставини, що заінтересована особа проживає на одному подвір`ї багатоповерхових будинків з заявником, встановлення заборони наближення на відстань не менше 100 метрів до постраждалої особи, обмежує вільне пересування заінтересованої особи в межах подвір`я власного багатоквартирного житлового будинку, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне встановити заборону наближення на відстань 50 метрів, крім того, заборона відвідування заінтересованою особою місця роботи заявника, а саме КНП ХОКЛ ХОР, за адресою: м. Херсон, пр. Ушакова, 67, є недоцільним, оскільки обмежує право громадянина на отримання медичної допомоги, тому суд дійшов висновку щодо часткового задоволення вимог, викладених у заяві.

Беручи до уваги всі обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви та видачу обмежувального припису терміном на 6 місяців.

Рішення в повному обсязі складено 25 липня 2023 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 259, 294, 350-1 - 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству", суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис за заявою ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Херсон на строк 6 (шість) місяців у вигляді тимчасового обмеження прав з покладанням обов`язків:

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебувати в місці проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 ;

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 наближатися на відстань 50 метрів до місця проживання (перебування), навчання постраждалої особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вести телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 або контактувати з ним через засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , переслідувати його та в будь-який спосіб спілкуватися з ним.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України).

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Копії рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

СуддяД. О. Гонтар