Дата документу 29.03.2023Справа № 545/2967/21
Провадження № 2/554/324/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.03.2023 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

Головуючого судді - Тімошенко Н.В.,

за участю секретаря - Колесніченко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

встановив:

15.09.2021 року, позивач звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення на його користь матеріальної шкоди у розмірі 245072,12 грн., завданої внаслідок ДТП, моральної шкоди у розмірі 30 000 грн.

21.09.2023 року ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області Шелудяковим Л.В. дану цивільну справу передано до Октябрського районного суду м. Полтави за підсудністю.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави Тімошенко Н.В. від 06.10.2021 року дану цивільну справу прийнято до провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 02 травня 2021 року близько 02.20 год. в м. Полтаві по вул. Г.Сталінграда, 10, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Ford Focus», в порушення вимог п.п. 11.4, 12.1 ПДР України, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, перетнувши подвійну осьову горизонтальну розмітку, виїхавши на смугу зустрічного руху, здійснив зіткнення з транспортним засобом «Kia Sportage», який належить позивачу ОСОБА_1 , та стояв припаркований.

В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 14.07.2021 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні вказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України.

Цивільно-правова відповідальність відповідача, який на момент вчинення ДТП керував автомобілем «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована у ТДВ СК «Гардіан» за страховим полісом АР/5017295 строком дії від 13.03.2021 року по 12.03.2022 року.

04.06.2021 року ТДВ СК «Гардіан» перераховано на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування № G-10879-1, за пошкодження транспортного засобу «Kia Sportage» у розмірі 120000 грн.

Відповідно до звіту №400, про оцінку майна, виконаного оцінювачем, приватного підприємства Центр незалежної оцінки та експертиз Вовк І.М., складеного 25.06.2021 року, вартість відновлюваного ремонту автомобіля позивача «Kia Sportage», становить 359272,12 грн.

Згідно акту здачі-приймання робіт (послуг) № 14 від 02.05.2021 року складеного ФОП ОСОБА_3 , автомобіль «Kia Sportage» було перевезено з місця події (вул. Г. Сталінграду) до місця зберігання (вул. Сінна, СТО Kia Sportage). Загальна вартість наданих послуг з перевезення автомобіля склала 2300 грн. оплату послуг було здійснено позивачем, що підтверджується товарним чеком № 14 від 05.05.2021 року.

Оскільки вартість майнового збитку, завданого позивачу пошкодженням його автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, тому позивач вважає, що з ОСОБА_2 на його користь підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартість відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу та транспортування автомобіля) та отриманим страховим відшкодуванням

Крім того, позивачу завдано моральну шкоду. Позивачу були заподіяні душевні страждання тим, що внаслідок протиправних дій було суттєвим чином пошкоджене належне йому майно. Виникла необхідність здійснювати ремонт автомобіля, та не можливість певний час користування ним. Дана шкода полягає в моральних стражданнях, переживання і клопотах з приводу ДТП, захисту своїх прав. Наслідки даної події призвели до порушення звичайного перебігу його життя, погіршили гармонійні адаптовані умови життєдіяльності. Виникла необхідність нераціонального витрату часу, знаходження коштів на ремонт автомобіля, душевних зусиль на розв`язання даної проблеми. На певний період часу суттєво змінився спосіб життя, з`явилася необхідність адаптуватися до нових, дискомфортних умов пересування та існування.

15.12.2021 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Сідько С.І. надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому остання заперечувала проти задоволення позову посилаючи на те, що за наявності вини у ДТП страхувальника, саме страхова компанія зобов`язана відшкодувати завдану шкоду у межах ліміту відповідальності, передбаченого полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та заявив позовні вимоги до відповідача, без урахування висновків Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 04 липня 2018 року в справі № 755/18006/15-ц, що є порушенням норм ЦПК України.

За вказаних обставин, в діях відповідача відсутні будь-які дії спрямовані на порушення прав та інтересів позивача та він не є належним відповідачем по даному цивільному провадженню.

Крім цього, відомостей про отримані будь-які ушкодження здоров`я, в результаті ДТП, 02 травня 2021 року, позивачем не надані.

Доказів на підтвердження витрат позивача на проведення відновлювальних ремонтних робіт автомобіля не надано.

22.02.2022 року ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

27.07.2022 року ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надали до суду заяву, в якій просять слухати справу без їх участі, позов підтримують.

Відповідач у судове засідання не з`явився, його представник подала заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши доводи, викладені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Судом встановлено, що 02 травня 2021 року близько 02.20 год. в м. Полтаві по вул. Г.Сталінграда, 10, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Ford Focus», в порушення вимог п.п. 11.4, 12.1 ПДР України, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, перетнувши подвійну осьову горизонтальну розмітку, виїхавши на смугу зустрічного руху, здійснив зіткнення з транспортним засобом «Kia Sportage», який належить позивачу ОСОБА_1 , та стояв припаркований.

Відповідно до постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 14.07.2021 року, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні вказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342 / 95 171; Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 є власником автомобіля «Kia Sportage» д.н.з. НОМЕР_3 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 є власником автомобіля «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_1 .

Цивільно-правова відповідальність відповідача, який на момент вчинення ДТП керував автомобілем «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована у ТДВ СК «Гардіан» за страховим полісом АР/5017295 строком дії від 13.03.2021 року по 12.03.2022 року.

Згідно Акту про узгодження розміру страхового відшкодування від 24.05.2021 року, ОСОБА_1 та ТДВ «СК «Гардіан» дійшли згоди, що загальний розмір страхового відшкодування за фактом ДТП, становить 120000 грн.

При цьому, сторони засвідчили, що не мають претензій одна до одної з питань загального розміру страхового відшкодування та виплати на користь потерпілого страхового відшкодування і не мають права оскаржувати загальний розмір страхового відшкодування, визначений даним Актом.

04.06.2021 року ТДВ СК «Гардіан» перераховано на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування № G-10879-1, за пошкодження транспортного засобу «Kia Sportage» у розмірі 120000 грн.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

За вимогами пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до норм ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір, який є обов`язковим для виконання, акти цивільного законодавства, а також завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Положеннями ст. 22 Цивільного кодексу України закріплено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків належать і витрати, яких особа зазнала зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо інше не встановлено законом або договором.

У ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з чч.1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст.988 Цивільного кодексу України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі ст.1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Так, відповідно до наданого позивачем звіту №400, про оцінку майна, виконаного оцінювачем, приватного підприємства Центр незалежної оцінки та експертиз Вовк І.М., складеного 25.06.2021 року, вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Kia Sportage» д.н.з. НОМЕР_3 , становить 359272,12 грн.

При складенні даного звіту, спеціалістом не вказано коефіцієнт фізичного зносу досліджуваного автомобіля «Kia Sportage» д.н.з. НОМЕР_3 .

Питання про призначення судової експертизи позивачем не порушувалось.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження витрат позивача на проведення відновлювальних ремонтних робіт автомобіля суду не надано.

Відповідно до повідомлення, ДП Центр незалежної оцінки та експертизи, та фіскального чеку Укрпошти, про його відправлення, долучених до матеріалів позовної заяви, огляд транспортного засобу, було проведено 15.06.2021 року, тобто через 44 дні після ДТП.

При цьому, доказів належного місця зберігання, порядку експлуатації транспортного засобу «Kia Sportage» у вказаний період, позивачем не надано.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.2ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача на його користь відшкодування матеріальної шкоди заподіяної у наслідок дорожньо - транспортної пригоди в розмірі 245072,12 грн.

Щодо відшкодування моральної шкоди, то суд виходить з наступного:

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з частиною першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У пунктах 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

При визначенні розміру стягнення на відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги розмір завданої моральної шкоди та її тривалість.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При заподіянні особі моральної шкоди, обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.

У ході розгляду цивільної справи позивачем не було доведено, що внаслідок ДТП, яка сталась 02.05.2021 року йому було спричинено втрати немайнового характеру у вигляді страждань, порушення звичного способу життя та необхідності докладання додаткових зусиль для його відновлення.

Суд вважає, що позивачем не доведено обсягу моральних та фізичних страждань, який би відповідав вимогам співрозмірності у розмірі 30000 грн.

Враховуючи принципи справедливості та розумності, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди у розмірі 30000 грн., у зв`язку із необгрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 133-142, 223, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280 -284 ЦПК України, суд

ухвалив:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП відмовити.

Копію повного судового рішення направити учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні протягом 2 (двох) днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , , РНОКПП НОМЕР_4 ;

відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Повне рішення проголошено 07.04.2023 року.

Суддя Н.В.Тімошенко