печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2023 року

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Хайнацького Є.С.,

при секретарі судового засідання - Сміян А.Ю.,

за участю:

позивача: не з`явилась,

відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач, ОСОБА_2 ), в якому просить: розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 26.04.1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Печерського району м. Києва, актовий запис № 247; визнати спільною сумісною власністю майно та здійснити поділ спільного майна подружжя, а також стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 10 199,20 грн.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.03.2023 року роз`єднано в окремі провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визнання права спільної сумісної власності подружжя та поділ спільного майна подружжя у даній цивільній справі шляхом виділення в окреме провадження позовної вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу; виділені у самостійне провадження позовні вимоги передано судді, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

В обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу позивач зазначає, що 26.04.1997 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Печерського району м. Києва, актовий запис № 247.

Позивач вказує, що у шлюбі у подружжя народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач вказує, що спільне життя між сторонами не склалось через розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства, що спричиняло постійні сварки між подружжям. З січня 2019 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Посилаючись на зазначені обставини, на підставі ст.ст. 24, 110, 112 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позивач звернулась до суду з указаним позовом.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.06.2023 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 01.09.2023 року.

Позивач у судове засідання не з`явилась; про день, час, місце розгляду справи повідомлена належним чином; подала до суду письмові пояснення та заяву про розгляд справи без її участі; позов підтримала в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився; про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у якій просив шлюб розірвати.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 26.04.1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Печерського району м. Києва зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про що зроблено запис за № 247.

Позивач бажає розірвати шлюб, на розірванні шлюбу наполягає.

Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує.

За положеннями ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і сторін.

Як визначено у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

За приписами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Аналізуючи викладене, враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, встановивши, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин неможливе, суд вважає, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 слід розірвати. Отже, позов підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Частиною 3 ст. 115 СК України визначено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені в якості судових витрат витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 073,60 грн. за подання позову про розірвання шлюбу, що підтверджується квитанцією № від 17.02.2023 року.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

У заяві про розгляд справи без його участі відповідач зазначив, що при вирішенні питання про судовий збір просить взяти до уваги, що він є інвалідом ІІ групи як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та вказав у переліку додатків до заяви копію посвідчення серії НОМЕР_1 від 06.08.2019 року.

Однак, до суду надійшла засобами поштового зв`язку лише заява відповідача про розгляд справи без його участі без будь-яких додатків; копія посвідчення серії НОМЕР_1 від 06.08.2019 року в поштовому відправленні відсутня.

Враховуючи, що відповідачем не надано доказів (документа) на підтвердження наявності у нього пільг щодо сплати судового збору, оскільки суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 073,60 грн. у відшкодування судових витрат.

Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3, 4 ст. 56, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112, ч. 2 ст. 114, ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, ст.ст. 13, 81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 26.04.1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Печерського району м. Києва, актовий запис № 247, - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Позивач - ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги на рішення подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 01.09.2023 року.

Суддя Є.С. Хайнацький