Справа № 381/2957/22
Провадження №2-ві/369/17/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

Головуючої судді Дубас Т.В.,

за участю секретаря Житар А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Києва повторну заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В. від участі у розгляді цивільної справи № 381/2957/22 за позовною заявою ОСОБА_2 , яка діє в інтересах недієздатного сина ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Боярської міської територіальної громади Київської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Боярська державна нотаріальна контора Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 , яка діє в інтересах недієздатного сина ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Боярської міської територіальної громади Київської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Боярська державна нотаріальна контора Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

26.07.2023 року відповідачем ОСОБА_1 повторно подано до суду заяву про відвід судді Янченку А.В.

Вказана заява про відвід мотивована тим, що у провадження судді Янченка А.В. знаходиться цивільна справа № 381/2957/22 за позовною заявою ОСОБА_2 , яка діє в інтересах недієздатного сина ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Боярської міської територіальної громади Київської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Боярська державна нотаріальна контора Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

На думку заявниці, суддя Янченко А.В. не може брати участь у розгляді вказаної цивільної справи і підлягає відводу, оскільки він заінтересований у розгляді справи.

Позовні вимоги ОСОБА_2 у вказаній справі ґрунтуються на неправдивих доводах про те, що ніби-то у чоловіка заявниці була заборгованість по аліментам.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.11.2022 року у справі № 369/7016/22 позов ОСОБА_2 до Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання протиправними дії і бездіяльності органу виконавчої служби задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) (як правонаступника Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області) щодо фактичного виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області, за яким видано виконавчий лист № 2-433 від 23.01.2008 року та фактичного не стягнення з боржника аліментів на користь позивача за цим рішенням.

Визнано протиправними дії Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) (як правонаступника Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області) щодо втрати виконавчого провадження № 7368059, виконавчого документа, несвоєчасного здійснення розрахунку заборгованості по аліментам у ВП № 7368059, не направлення стягувачу постанов виконавчого провадження, нездійснення внесення сканованих матеріалів в ЄДРВП, не передачі матеріалів виконавчого провадження № 7368059 з ЄДРВП до АСВП, в порушення вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

В решті позовних вимог - відмовлено.

Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 14.03.2023 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.11.2022 року у справі № 369/7016/22 скасував, провадження у справі закрив.

Заявниця посилається на те, що суд першої інстанції припустився помилки, розглянувши справу за правилами адміністративного судочинства, яка на переконання заявниці не була випадковою.

Крім того, заявниця вказує, що 20.07.2022 року постановою Верховного Суду постановлено ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 , яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Яка діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про визнання додаткового строку для прийняття спадщини.

На переконання заявниці, у цивільній справі № 381/2957/22 відсутній предмет спору та справа має бути закрита.

Також заявниця вказує на порушення розгляду попередньої заяви про відвід.

Відтак, з метою недопущення порушення права сторін на справедливий суд, недопущення у сторін та стороннього спостерігача сумніві в неупередженості або об`єктивності судді при розгляді справи, враховуючи упереджене ставлення сторони відповідача до головуючого, заявниця заявила відвід судді Янченку А.В.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2023, заява про відвід передана до провадження судді Дубас Т.В.

Вивчивши заяву про відвід судді, матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що заява про відвід судді не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 40 ЦПК України, визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно із ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (тобто безсторонності), як складової права на справедливий судовий розгляд відіграє практика Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), у контексті якої повинна формуватися національна судова практика.

Стаття 6 ЄКПЛ відноситься до сфери цивільного судочинства. При цьому ключовими її положеннями є право кожного при визначенні його цивільних прав та обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним та безстороннім судом, створеним на підставі закону. Виходячи з наявної практики ЄСПЛ, можна констатувати, що він в цілому визначив концептуальні підходи до тлумачення ст. 6 ЄКПЛ, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб`єктивні та об`єктивні компоненти.

Так, у справі «П`єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами ЄСПЛ. У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві!» повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

Крім наведених об`єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад, прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо ("П`єрсак проти Бельгії"); суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант ("Прокол проти Люксембургу "); наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі ("Дактарас проти Литви"); участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення ("Макгоннелл проти Сполученого Королівства") тощо. Так, у справі "Деміколі проти Мальти" було визнано порушення об`єктивного критерію неупередженості суду, адже до складу Палати представників Мальти, яка розглядала справу заявника, входили два члени, що раніше піддавалися критиці у статті заявника, яка мала відношення до справи, а тому фактично мали особисту заінтересованість у справі.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлений відвід судді Янченко Андрію Володимировичу не підлягає до задоволення, оскільки не ґрунтується на вимогах ст. ст. 36 ЦПК України, в яких визначено підстави для відводу судді.

До заяви ОСОБА_1 не надав належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів, а подана заява містить лише припущення певних обставин. Крім того, доводи, на які посилається заявник в заяві про відвід судді, не є підставою для відводу судді, а лише зводяться до незгоди із процесуальними рішеннями головуючого судді, що в свою чергу може бути предметом дослідження при апеляційному оскарженні рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33,36,39,40,182,260,261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні повторної заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В. від участі у розгляді цивільної справи № 381/2957/22 за позовною заявою ОСОБА_2 , яка діє в інтересах недієздатного сина ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Боярської міської територіальної громади Київської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Боярська державна нотаріальна контора Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом - відмовити.

Судовий розгляд продовжити у тому ж складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Тетяна ДУБАС