Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/1604/23
Провадження № 2/494/492/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2023 року м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., ознайомившись з матеріалами цивільної справи №494/494/1604/23 за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачі звернулись до суду з до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана для розгляду судді Римар І.А.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вивчивши матеріали вказаної цивільної справи, вважаю, що вона не відповідає вимогам ст. 175 Цивільно-процесуального кодексу України (далі- ЦПК України), виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6, 9,10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Разом з цим, позивачі вказаних вимог не дотримались та взагалі не вказують у позові про дані вимоги. Більш того, позовна заява не містить дати його підписання.

Згідно ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

З позовної заяви, вбачається, що позивачами не сплачено судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1073,60 грн.

Згідно до частини 7 статті 6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Проте дані вимоги не зазначені.

Отже, на час звернення до суду з даним позовом позивачі повинні сплати судовий збір.

Разом з цим, позивачами заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору по даній справі, на підставі пп. б п.2 ч .1 ст.8 Закону України «Про судовий збір».

Згідно даної норми передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: позивачами є: батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів. Водночас, посилаються мають неповнолітню дитину та вагітна дружина.

Вказаною нормою передбачено право суду, а не його обов`язок щодо відстрочення сплати судового збору, при цьому,статтею 129 Конституції Українияк одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Водночас, дані підстави не можуть бути застосовані у даному випадку, оскільки саме подружжя подає позов та більш того, позивачами не надано доказів реального майнового стану.

Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи, закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням.

Як вбачається з постанови Верховного Суду у справі №686/114/16-ц від 04.07.2018 року, оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища.

Тому з урахуванням наведених обставин, вважаю, що клопотання позивачів про звільнення від сплати судового збору є необґрунтованими, у зв`язку з чим в його задоволенні слід відмовити.

Таким чином, позивачам необхідного сплатити судовий збір та надати оригінал квитанції про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 177 цього Кодексу, - постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, позовну заяву потрібно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали до встановленої дати, вказані недоліки не будуть усунуті, позовна заява буде вважатися неподаною та такою, що підлягає залишенню без розгляду на підставі пункту 8 частини першої статті 257 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору - відмовити

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу - залишити без руху.

Встановити термін для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити, що у разі якщо позивач не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачам.

Копію ухвали направити позивачам.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Римар