ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/5397/21 Головуючий суддя І інстанції Глібко О. В.
Провадження № 22-ц/818/339/23 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: скарга на дії державного виконавця
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Яцини В.Б.

суддів колегії: Бурлака І.В., Мальований Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Супрун Я.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12 січня 2022 року у справі № 644/5397/21 за скаргою ОСОБА_1 на порушення прав та законних інтересів протиправними рішеннями, неправомірними діями, та бездіяльністю державного виконавця під час перебування виконавчого документа на виконанні в органі державної виконавчої служби та здійснення виконавчого провадження державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) Брижатим Володимиром Дмитровичем, стягувач ОСОБА_2 , та

В С Т А Н О В И В :

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою та просила визнати неправомірними дії та бездіяльність державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Брижатого Володимира Дмитровича щодо порушення строків перебування виконавчого документа на виконанні в органі державної виконавчої служби, порушення строків здійснення виконавчого провадження; закінченим виконавче провадження з примусового виконання рішення Орджонікідзевського районного суду справа №644/6503/15-ц, провадження №2/644/192/16, у зв`язку із закінченням строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення 1 рік, та закінченням присікальних строків здійснення виконавчого провадження - 6 місяців, застосувати наслідки закінчення виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду, а саме зняти арешт з 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить їй та зняти заборону на її відчуження, що накладена згідно до ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18.09.2015 року у справі №644/6503/15-ц, провадження №2/644/192/16 та вилучити запис про обтяження № 11376830 від 29.05.2015 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Скарга мотивована тим, що ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18.09.2015 року накладено арешт на частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить їй та заборонено її відчуження. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.03.2016 року позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Варнікова К.В. про стягнення боргу було задоволено частково. У задоволенні зустрічного позову до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Варнікова К.В. про визнання договору позики недійсним було відмовлено. Рішення набрало законної сили 25.05.2016 року.

23.04.2021 року з офіційного сайту МЮУ їй стало відомо про здійснення приватним виконавцем Попляком В.В. зведеного виконавчого провадження № 56807204. Виконавчий документ по виконанню вказаного рішення, перебував на виконанні у державного виконавця Брижатого В.Д. з 15.07.2016 року.

Посилаючись на вимоги Закону № 606-ХІV, вказує, що строк пред`явлення стягувачем виконавчого документу до примусового виконання розпочався з 26.05.2016 року та закінчився 26.05.2017 року, а темпоральний строк проведення виконавчих дій розпочався з 15.07.2016 року та закінчився 15.01.2017 року.

Вказує, що у органу виконавчої служби, так і приватного виконавця відсутні правові підстави для тривалого (більше одного року) перебування на виконанні в органі виконавчої служби виконавчого документу та проведення виконавчих дій за межами шестимісячного строку, зокрема відсутнє достатнє обґрунтування затримки перебування на виконанні в органі виконавчої служби виконавчого документу більше одного року та проведення виконавчих дій за межами шестимісячного строку.

Крім того, зазначає, що станом на сьогодення, на її адресу не надходило жодних документів щодо будь-якого виконавчого провадження. Отже вважає, що єдиним ефективним засобом правового захисту є прийняття судом рішення не про зобов`язання приватного або державного виконавця вчинити дії, а визнати закінченим виконавче провадження з примусового виконання рішення суду від 09.03.2016 року та застосувати наслідки закінчення виконавчого провадження, а саме зняти арешт на частину квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12 січня 2022 року провадження по справі за скаргою ОСОБА_1 закрито.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить ухвалу скасувати, та задовольнити її скаргу в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано, що в скарзі вона вказує на незаконність перебування з 26.05.2017 по 26.09.2017 року на виконання в органі виконавчої служби виконавчого документ у, граничний строк пред`явлення до виконання якого закінчився 26.05.2017 року та незаконність здійснення виконавчих дій з 16.01.2017 по 26.09.2017 після спливу шестимісячного граничного строку, в межах якого державні виконавця повинні були здійснити сукупність дій, що спрямовані на примусове виконання судового рішення від 09.03.2016 року.

Зазначає, що у період з 15.07.2016 по 15.01.2017 року відсутні прийняті державними виконавцями відповідних рішень та зафіксованих виконавчих дій.

Заслухавши доповідь судді, за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія судів дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним нормам цивільного процесуального права рішення суду першої інстанції не повністю відповідає.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Встановивши, що виконавчий лист, який був пред`явлений на виконання рішення суду від 09.03.2016 року, державним виконавцем був повернутий стягувачу 26.09.2017 року на підставі п. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», про що свідчить відмітка у виконавчому листі, суд першої інстанції, дійшов висновку про закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Нормою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» на державного виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Закриваючи провадження у справі та посилаючись на відсутність предмету спору, суд першої інстанції не врахував, що, крім визнання закінченим виконавчого провадження з примусового виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.03.2016 року по справі 644/6503/15-ц, скаржник просила визнати неправомірними дії та бездіяльності державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Брижатого Володимира Дмитровича щодо порушення строків перебування виконавчого документа на виконанні в органі державної виконавчої служби, порушення строків здійснення виконавчого провадження, а також - застосувати наслідки закінчення виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду, а саме: зняти арешт з 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить їй та зняти заборону на її відчуження, що накладена згідно до ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18.09.2015 року у справі №644/6503/15-ц, провадження №2/644/192/16 та вилучити запис про обтяження № 11376830 від 29.05.2015 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Необхідність запровадження пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України про закриття провадження у справі якщо відсутній предмет спору - було обумовлено змінами до статті 124 Конституції України, згідно з якими юрисдикція судів поширюється лише на будь-який юридичний спір.

Поняття «спору про право» має розглядатися у його сутнісному, а не формальному значенні.

Саме такі правові висновки щодо змісту вказаних норм права дійшов Верховний Суд у постанові від 17 червня 2020 року у справі № 715/974/13-ц.

Без перевірки судом першої інстанції усіх доводів та вирішення заявлених вимог скарги суд апеляційної інстанції виходячи зі змісту ст. 367 ЦПК України про межі апеляційного розгляду справи ухвалити власне судове рішення не може, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Наведене свідчить, що суд всупереч ст. 263 ЦПК України не неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи; порушив вказану норму процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали про відсутність предмету спору. Тому відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підстави для скасування оскарженої ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції

Керуючись ст.ст. 259, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12 січня 2022 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 25 січня 2023 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді - І.В. Бурлака.

Ю.М. Мальований.