Дата документу 20.03.2023Справа № 554/5596/21
Провадження № 2-др/554/11/23
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2023 року м. Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого - судді - Материнко М.О.,
за участю секретаря - Закори Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві заяву адвоката Процай Володимира Миколайовича, подану в інтересах ОСОБА_1 про постановлення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 , в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 до Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави Міністерства оборони України про визнання права користування житловим приміщенням в будинку відомчого житлового фонду Міністерства оборони України на умовах житлового найму,
Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 07 липня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави МО України, про визнання права користування житловим приміщенням в будинку відомчого житлового фонду Міністерства оборони України на умовах житлового найму - задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 , 1972 р.н., ОСОБА_4 , 1972 року народження, ОСОБА_2 , 1994 року народження, ОСОБА_3 , 2010 року народження, право користування квартирою номер АДРЕСА_1 на умовах житлового найму.

Від представника позивача до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якому просить стягнути з відповідача всі понесені судові витрати включно із судовимз бором і правничими послугами.

Від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, заяву про винесення додаткового рішення підтримав, прохав задовольнити.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: суд не вирішив питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України, додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Судом встановлено, що при постановленні рішення від 07.07.2022 року не було вирішене питання щодо розподілу судових витрат, понесенихпозивачем.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, предстаником позивача 06.07.2022 року до суду була подана заява про долучення доказів понесених судових витрат, до якої були долучені докази понесених позивачем судових витрат в розмірі 6000,00 грн., а саме: докази направлення відповідачеві (квитанція поштамту); квитанція № 43 на суму 6000,00 грн.; опис виконаних робіт; копія договору № 43 від 29.10.2020р. Окрім того в матеріалах справи наявний ордер адвоката Процай В.М. серії ВІ № 1023302, який було долучено при подачі позову до позовної заяви.

Як встановлено, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, становить 6000,00 грн. витрати на правову (правничу) допомогу та 908,00 грн. сплаченого судового збору.

Процесуальне законодавство встановлює вимоги до змісту позовної заяви.

Від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовнихвимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи. Законодавство не вимагає матеріально-правового обґрунтування вимог, однак обґрунтування позову не правовими фактами може негативно вплинути на наслідки вирішення вимоги по суті.

Зміст позовнихвимог - це вимоги позивача (предмет позову). Таким чином, під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Глава 8 ЦПК України регулює питання судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядомсправи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальнихдій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судовихвитрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 даної статті визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Таким чином законодавством встановлено, що витрати на правничу допомогу підлягають розподілу, разом з іншими судовими витратами, саме за результатами розгляду справи, та не залежно від того, чи зазначено про це в прохальній частині позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Таким чином ЦПК України в ст. 270 розмежовує поняття позовної вимоги і судових витрат.

Як можливо встановити з резолютивної частини рішення від 07.07.2022 року, суд ухвалюючи рішення не вирішив питання розподілу судових витрат, в тому числі і в частині витрат на правничу допомогу.

Таким чином, чинне законодавство не зобов`язує позивача в прохальній частині позовної заяви просити суд стягнути судові витрати (в тому числі і витрати на правничу допомогу), так як це не є позовною вимогою, натомість це є обов`язком суду (ч. 2 ст. 137, ст. 264, 265, 270 ЦПК України) здійснити розподіл судових витрат за результатами розгляду справи.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що витрати на професійну правничу допомогу є одним з видів судових витрат і цивільним процесуальним законодавством регламентовано право позивача на відшкодування таких витрат за умови їх підтвердження належними доказами.

При цьому, законодавцем передбачено можливість вирішення питання щодо відшкодування позивачу понесених ним витрат на правничу допомогу шляхом ухвалення у справі додаткового судового рішення з метою усунення такого недоліку, як неповнота судового рішення в частині розподілу судових витрат.

Аналізуючи зміст п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, глави 8 ЦПК України, ст. ст. 264, 265 ЦПК України слід дійти висновку про те, що витрати на правничу допомогу не входять до змісту позовних вимог, а є різновидом судових витрат, і тому підлягають розподілу за результатами розгляду справи (за умови дотримання вимог ст. ст. 134, 137, 141 ЦПК України) незалежно від того, чи було зазначено про їх стягнення в прохальній частині позовної заяви.

Таким чином, навіть за умови відсутності в прохальній частині позовної заяви вимоги про стягнення судових витрат, вони підлягають розподілу незалежно про заявлення такої вимоги в позовній заяві.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничудопомогу.

Положеннями статті 59 КонституціїУкраїни закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судовихвитрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їхвартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданихпослуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірниміз: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданихпослуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповіднихробіт (наданняпослуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та іншихвитрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" (надалі Постанова), при пред`явленні позову до кількох відповідачів одним або кількома позивачами, звільненими від сплати судового збору, він стягується в дохід держави за рішенням суду окремо з кожного відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів.

Солідарне стягнення суми судовихвитрат законом не передбачено.

Абзацом 2 пункту 36 Постанови передбачено, що якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

Дослідивши надані стороною позивача докази, суд вважає заяву про ухвалення додаткового рішення по справі обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268, 270, 354, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Постановити по справі додаткове рішення.

Стягнути з Міністерства Оборони України (03168, м. Київ, пр-кт Повітрофлотський, 6, код в ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави МО України (36039, м. Полтава, вул. Сінна, 36, код в ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Стягнути з Міністерство Оборони України (03168, м. Київ, пр-кт Повітрофлотський, 6, код в ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень).

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави МО України (36039, м. Полтава, вул. Сінна, 36,код в ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень).

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , мешк. АДРЕСА_2 .

Позивач : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_3 .

Відповідач: Міністерство Оборони України, 03168, м. Київ, пр-кт Повітрофлотський, 6, код в .

Відповідач: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави МО України, 36039, м. Полтава, вул. Сінна, 36, код в .

Суддя Октябрського районного

суду м. Полтави М.О.Материнко