РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023

м.Харків

Справа № 639/1458/20

провадження 2/639/61/23

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

за участю секретаря- Семенюк А.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Клопотова Станіслава Давидовича, Харківської міської ради про визнання рішення прот державну реєстрацію нерухомого майна незаконною, скасування державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, визнання права власності на житловий будинок, витребування майна з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через представника-адвоката Суслова В.Ю. звернулась до суду у березні 2020 р. з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Клопотова С.Д., Харківської міської ради про скасування державної реєстрації речових прав ОСОБА_2 на нерухоме майно - житловий будинок АДРЕСА_1 , що здійснена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Клопотовим С.Д. 07.10.2019, номер запису про право власності : 33612755, визнання недійсним договору купівлі-продажу зазначеного будинку ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , посвідченого 12.02.2020 р.приватним нотаріусом ХМНО Клопотовим С.Д., визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що таке право не визнається іншими особами .

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що з 1983 р. вона зареєстрована в будинку, в якому все життя проживали її бабуся, батьки, які на теперішній час померли. У липні 2019 р. позивач звернулась до Новобаварського відділу поліції м.Харкова із заявою про те, що ОСОБА_4 шахрайським шляхом заволодів документами на будинок позивача, проте розгляд матеріалів було припинено, після чого ОСОБА_1 виїхала до Польщі на роботи за укладеним контактом. У будинку залишила проживати знайомого, який повідомив представника ОСОБА_1 про те, що співробітники енергозбуту навідалися для заміни електричного лічильника та повідомили про реєстрацію будинку позивача за невідомими громадянами. Ці обставини були підтверджені інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.03.2020 р., з якої також вбачається, що право власності зареєстровано нотаріусом на підставі технічного паспорту за ОСОБА_2 - співмешканки гр. ОСОБА_5 , яка в подальшому продала будинок дочці ОСОБА_3 . З приводу вчинення кримінального правопорушення, незаконного заволодіння чужим будинком , вилученням документів на будинок представник позивача подав заяву по поліції та звернувся до суду з позовом ( а.с. 76-78).

З урахуванням уточнень позовних вимог ОСОБА_1 просила визнати незаконним рішення приватного нотаріуса Клопотова С.Д.про державну реєстрацію 07.10.2019 р. речових прав за ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 та скасувати її, скасувати державну реєстрацію речових прав на житловий будинок за ОСОБА_3 , яка здійснена 12.02.2020 р. приватним нотаріусом Клопотовим С.Д., визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, витребувати у ОСОБА_3 житловий будинок ( т. 2 а.с. 11-13).

Відповідач ОСОБА_2 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Клопотов С.Д.в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись завчасно,належним чином, про причини неявки суд не сповістили, своїм правом на подання відзиву або заперечень не позов не скористалися.

Представником ОСОБА_3 - адвокатом Моісеєнко О.О. подано відзив на позов, в якому, заперечуючи проти позову, зазначено, що позивач та /або інші члени її родини ніколи не були власником спірного житлового будинку, не доведено ОСОБА_1 речового права, на захист якого подано позов. У визначений законом спосіб ОСОБА_3 12.02.2020 р. уклала договір купівлі-продажу і стала власником нерухомого майна, що зареєстровано у Державному реєстрі речових прав , є добросовісним набувачем. Спірний будинок з власності позивача не вибував та не може бути витребуваний згідно за ст. 388 ЦК України(а.с.167-170, т. 2 а.с. 46-52).

Від відповідача Харківської міської ради отримано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позову, стверджуючи, що згідно з інформаційною довідкою КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 16.08.2019 № 1066685, станом на 31.12.2012 р. реєстрація права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 не проводилась. Позивач не заявляє вимоги про визнання права власності на спірний будинок в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_6 , отже не конкретизовано спосіб захисту права і не зазначено, які саме права та інтереси ОСОБА_1 порушено, не надано доказів про протиправність державної реєстрації права власності та нікчемності договору відчуження будинку ( а.с. 106-118).

За клопотанням представника позивача, ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 17.06.2020 р. витребувано: у приватного нотаріуса ХМНО Клопотова С.Д. копії документів з електронного реєстру речових прав, на підставі яких відкрито розділ та проведено державну реєстрацію об`єкта нерухомого майна ( реєстровий номер 101)-житлового будинку «А-1» по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 ; у КП «Харківське бюро технічної інвентаризації» копія інвентаризаційної справи на спірний будинок; у Департаменту реєстрації Харківської міської ради інформацію про зареєстрованих осіб в будинку за період з 1950 р. по теперішній час; у приватного нотаріуса ХМНО Сипачової І.М. копію довіреності, посвідченої у 2018-2019 р.р. від імені ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 ; зНовобаварського відділу поліції ГУНП в Харківській області копію матеріалу щодо розгляду звернення ОСОБА_1 та інформацію про результати розслідування кримінального провадження за заявою ОСОБА_1 про заволодіння шахрайським шляхом будинком. Витребувано також ухвалами суду від 18.12.2020 р., 12.10.2021 р. з КП «Жилкомсервіс» інформація про зареєстрованих у будинку осіб в період з 1950 р., з ПАТ «Харківенергозбут» та АТ «Харківобленерго» дані про підключення будинку до мереж електропостачання у 2019 р. ( а.с. 178-180, т. 2 а.с. 35-36, 129-130).

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі ухвалою суду від 18.12.2020 р. відмовлено ( т. 2 а.с. 33-34).

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 18.03.2020 р. частково задоволена заява представника позивача про забезпечення позову, заборонено відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 , заборонено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо знесення, реконструкції житлового будинку . Постановою Харківського апеляційного суду від 21.07.2020 р. ухвала Жовтневого районного суду м.Харкова в частині вчинення дій щодо реконструкції житлового будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_3 на праві приватної власності скасована, в іншій частині ухвала суду залишена без змін ( а.с. 86-87).

Суд, вислухавши вступне слово і пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного.

Згідно довідки КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради від 19.08.2019 р. реєстрація права власності житлового будинку ( літ. «А-1» з прибудовами), 1917 р. будівництва, з господарськими будівлями 1956 р.-2017 р. будівництва по АДРЕСА_1 , пл. земельної ділянки 593 кв.м., станом на 31.12.2012 р. , КП «Харківське міськБТІ» не проводилась ( а.с.7-1,47).

За відомостями Департаменту реєстрації Харківської міської ради ОСОБА_1 , 1966 р. н.,зареєстрована по АДРЕСА_1 з 02.06.1983 р. Як вбачається з картотеки з питань реєстрації фізичних осіб ( форма А), в будинку проживає та зареєстрована дочка позивача ОСОБА_8 , 1998 р. н. по досягненню шістнадцятирічного віку, тобто з 19.02.2014 р.( а.с. 15-16,18,194-197).

З матеріалів справи вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 , 18.03.2009 р. укладено договір про користування електричною енергією між АТ «Харківобленерго» з ОСОБА_6 , який дів до 27.02.2020 р. На ім`я ОСОБА_9 з 01.01.2019 ( з моменту передачі даних побутових споживачів від попереднього постачальника) відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 в ПрАТ «Харківенергозбут» ( т. 2 а.с. 42,55-56).

ОСОБА_1 зверталась у 2018 р. до приватного нотаріуса ХМНО Сипачової І.М. щодо оформлення спадкових прав на житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , але нею не подані нотаріусу документи, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно(а.с. 13).

21.07.2019 р. ОСОБА_1 подала до Новобаварського відділу поліції ГУНП в Харківській області заяву про заволодіння ОСОБА_5 ( сусід по будинку) шахрайським шляхом її документами на будинок, а саме домовою книгою, технічним паспортом БТІ тощо, які надані були йому для оформлення спадщини, та перешкоджає потрапити їй до будинку, вселив сторонніх осіб. За поясненнями ОСОБА_5 він мав довіреність від ОСОБА_1 про подання запитів та збирання документів на її ім`я для реєстрації власності будинку, який намагався в подальшому купити , але потім ОСОБА_1 відмовилась продавати будинок, не виплатила затрачені на оформлення будівлі кошти, тому він не повертає документи.Зазначені обставини підтверджені довідкою ВКП Новобаварського відділу поліції від 16.08.2019 про результати розгляду звернення.Крім того, 04.03.2020 р.про незаконне заволодіння будинком АДРЕСА_1 подана і зареєстрована заява представника позивача про кримінальне правопорушення за № 3544, матеріалами щодо розгляду звернення ОСОБА_1 ЖЄО № 13180 (а.с. 6, 23).

Відповідно до інформації, що міститься в інвентаризаційної справи КП «Харківське міськБТІ» на житловий будинок АДРЕСА_1 , що ведеться з 1962 р., власником є ОСОБА_10 , але відповідні документи у справі відсутні, складання плану замовлялось ОСОБА_11 -бабусею позивача, якій за актами оцінки належить будинок, проте документи не були оформлені.Існувало на житловий будинок також інвентаризаційна справа до 1962 р. В подальшому складались акти технічного обстеження по заяві ОСОБА_12 ( проживала в кв. АДРЕСА_2 за даною адресою- буд. «Б-1») у 1969 р., 1981 р. Згідно акту обстеження домоволодіння після померлої ОСОБА_10 , яка померла у 1953 р., не оформлені. Рішенням Харківського міського виконкому від 27.06.1980 р. будинок підлягав зносу. У 2007 р. , 2011 р. право власності на будинок намагалась оформити мати позивача- ОСОБА_6 , яка проживала в будинку.

Гр. ОСОБА_5 за довіреністю ОСОБА_1 від 14.08.2018 р. № 645 здійснив замовлення на інвентаризацію, складання технічного паспорта і підготовки довідки на запит нотаріуса. Довіреність ОСОБА_5 видана з питання оформлення спадкових прав ОСОБА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_13 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_14 ( батьків позивача). Також в матеріалах справи міститься довіреність від імені ОСОБА_1 від 27.09.2018 р., якою вона уповноважувала ОСОБА_5 зареєструвати земельну ділянку по АДРЕСА_1 , з отриманням витягу з Державного земельного кадастру і продати житловий будинок.

У відповіді на запит суду приватний нотаріус Сипачова І.М. підтвердила, що ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_5 надавалось декілька довіреностей різного характеру, які були нею ж скасовані у січні 2019 р. ( а.с. 186).

Таким чином, судом встановлено, що спірним будинком володіли і користувались ОСОБА_10 , потім бабуся ОСОБА_1 - ОСОБА_15 ( померла у 1965 р.), батьки позивача ОСОБА_14 , ОСОБА_9 (померли у 1976 р., 2014 р. відповідно) та з часу народження ОСОБА_1 та її сім`я.

Скористувавшись відсутністю ОСОБА_1 , яка працювала у Польщі за контрактом, у 28.08. 2019 р. ОСОБА_2 у ТОВ «Лімінгтон» замовила довідку та технічний паспорт на буд. АДРЕСА_1 ( рік будівництва зазначено 1964) . З цим документом, а також із заявою про державну реєстрацію права власності на своє ім`я на будинок, до якого вона ніякого відношення зовсім не мала , відповідач звернулась до приватного нотаріуса ХМНО Клопотова С.Д.( а.с. 215-225).

В той же час, ОСОБА_1 для оформлення свого права власності отримана технічний паспорт на свій будинок у ТОВ «Укртехінвент КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради 16.08.2019 р.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.03.2020 р. державним реєстратором - приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Клопотовим С.Д. 07.10.2019 р. , на підставі довідки серії та номеру 88031, виданої 03.09.2019 ТОВ «Лімінгтон», технічного паспорту серії та номер 88031, виданого 28.08.2019 ТОВ «Лімінгтон», прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу), індексний номер : 49102419 від 10.10.2019, про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності № 33612755 на житловий будинок АДРЕСА_3 (а.с. 4-5).

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації ( частина перша статті 182 ЦК України).

Пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» установлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

У постанові від 07 квітня 2020 року у справі № 916/2791/13 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним із юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для підтвердження права власності, а самостійного значення для виникнення права власності немає. Така реєстрація визначає лише момент, з якого держава визнає та підтверджує право власності за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення такого права.

У ОСОБА_2 відсутні будь-які правовстановлюючі документи на підтвердження набуття нею права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , на підставі яких могла бути вчинена державна реєстрація такого права.

Отже, суд з огляду на вимоги статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у якій визначений вичерпний перелік документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно, дійшов висновку про те, що технічний паспорт на будинок не входить до переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких може бути проведена державна реєстрація права власності, а тому державна реєстрація права власності на спірний житловий будинок проведена всупереч вимогам чинного законодавства, про що приватному нотаріусу ХМНО Клопотову С.Д.було достеменно відомо.Проте державний реєстратор- приватний нотаріус незаконно зареєстрував право власності на будинок за відповідачем ОСОБА_2 .

Встановивши відсутність у державного реєстратора підстав для реєстрації права власності на будинок за ОСОБА_2 у зв`язку з ненаданням реєстратору документів, передбачених частиною другою статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, суд задовольняє позовні вимоги в частині визнання незаконним рішення приватного нотаріуса Клопотова С.Д. про державну реєстрацію 07.10.2019 р. права власності за ОСОБА_2 на нерухоме майно- житловий будинок АДРЕСА_1 та скасування реєстраційної дії.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції.

На підставі пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній із 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

В абзаці третьому частини третьої статті 26 Закону № 1952-IV (у редакції, чинній на час ухвалення судового рішення), зокрема, встановлювалося, що ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень.

Позивачем пред`явлено вимоги про визнання за нею права власності на спірний житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_9 , яка померла у 2014 р. З огляду на те, що за спадкодавцем не зареєстровано право власності, як і за спадкодавцями ОСОБА_9 , поданих позивачем суду документів недостатньо для визнання права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та потрібен час для їх належного оформлення, а наявність державного реєстрації права за ОСОБА_2 порушує її права на ці дії суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги в цій частині, надати ОСОБА_1 право на реєстрацію на своє ім`я спірного житлового будинку.

На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12.02.2020 р. приватним нотаріусом ХМНО Клопотовим С.Д. за реєстровим № 103, ОСОБА_2 передала, а ОСОБА_3 прийняла у власність житловий будинок літ. «А-1» з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 на земельній ділянці пл. 0,0583 га, кадастровий номер-:01:010:0039.

Про відсутність правовстановлюючих документів на будинок у ОСОБА_2 свідчить п. 1.2 договору, в якому зазначено, що «будинок належить продавцю на праві приватної власності, Державну реєстрацію права власності проведено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07.10.2019 р. державним реєстратором Клопотовим С.Д. без видачі документів, що посвідчує таке право» ( т. 2 а.с. 64-69).

За заявою ОСОБА_3 адміністратором ЦНАП Департаменту реєстрації Харківської міської ради від 14.02.2020 р. позивач ОСОБА_1 і її дочка , ОСОБА_17 зняти з реєстрації місця проживання ( т. 2 а.с.139-144).

Згідно з інформаційної довідка з Реєстру територіальної громади м. ХарковаОСОБА_3 зареєстрована в будинку 18.02.2020 р. ( а.с. 193).

Що стосується вимог ОСОБА_1 про витребування майна з незаконного володіння ОСОБА_3 оскільки спірний об`єкт нерухомого майна вибув з володіння позивача не з її волі та в подальшому на підставі незаконного правочину був набутий відповідачем без відповідної правової підстави, суд вважає їх передчасними.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).

Віндикаційний позов - це вимога про витребування власником свого майна з чужого незаконного володіння. Тобто позов неволодіючого власника до володіючогоневласника. Віндикаційний позов заявляється власником при порушенні його правомочності володіння, тобто тоді, коли майно вибуло з володіння власника: (а) фізично - фізичне вибуття майна з володіння власника має місце у випадку, коли воно в нього викрадене, загублене ним тощо; (б) «юридично» - юридичне вибуття майна з володіння має місце, коли воно хоч і залишається у власника, але право на нього зареєстровано за іншим суб`єктом .

Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем, тобто ОСОБА_3 .

Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника .

Таким чином, після оформлення згідно з вимогами закону право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 ,вона не позбавлена права подати позов про витребування свого майна з чужого незаконного володіння.

Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України суд стягує з відповідача ОСОБА_2 понесені позивачем судові витрати пропорційно до розміру позовних вимог( а.с. 1,68, 84,185).

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 259, 264, 265 ЦПК України,суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Клопотова Станіслава Давидовича, Харківської міської ради про визнання рішення про державну реєстрацію нерухомого майна незаконною, скасування державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, визнання права власності на житловий будинок, витребування майна з чужого незаконного володіння- задовольнити частково.

Визнати незаконним рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Клопотова Станіслава Давидовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 49102419 від 10.10.2019 та скасувати державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 49102419 від 10.10.2019, номер запису про право власності 33612755 від 07.10.2019, 12:36:09 щодо реєстрації права власності за ОСОБА_2 на нерухоме майно- будинок АДРЕСА_1 .

Надати правоОСОБА_1 оформити право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , з дотриманням вимог закону.

У іншій частині позову ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1681 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони: Позивач- ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 );

Відповідачі: ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 );

- ОСОБА_3 ( ІПН НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 );

-приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Клопотов Станіслав Давидович ( м.Харків, пров.Короленка, 19);

-Харківська міська рада ( , м.Харків, майдан Конституції, 7).

Повне судове рішення складено 20.03.2023.

СУДДЯ -