ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 лютого 2023 року

м. Чернівці

справа № 727/5691/22

провадження №22-ц/822/9,19/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів: Кулянди М. І., Лисака І. Н.

секретаря Паучек І. І.

з участю представника позивача, представника відповідача Акціонерного товариства «Сенс Банк» Самокиша Вікторії Юріївни

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Акціонерне товариство «Сенс Банк»

за заявою Акціонерного товариства «Сенс Банк» про залишення позову без розгляду

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у липні 2022 року звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-банк» про захист прав споживачів та стягнення коштів (стягнення банківського вкладу).

Зазначала, що Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-банк», в особі начальника Кіцманського відділення Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» №933 Василькової Г.В. та ОСОБА_1 укладено договір банківського вкладу «Інвестиційний» від 15 жовтня 2014 №9.

15 жовтня 2014 року було здійснено депозитний вклад в сумі 11367 Євро 92 євроценти відповідно до розпорядження банку на внесення коштів на депозит від 15 жовтня 2014 року.

Посилалася на те, що Акціонерним товариством «Альфа-банк» не виконано зобов`язання з повернення суми депозитного вкладу.

Відповідно до обвинувального акту в кримінальному провадженні №0000622 внесеному в ЄРДР 21 листопада 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.191 ч.3, ст.191 ч.4. ст.191 ч.5, ст.200 ч.2 КК України, з якого вбачається, що «18 липня 2014, ОСОБА_2 , перебуваючи на посаді начальника Кіцманського відділення Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», будучи службовою особою, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище, в приміщенні Кіцманського відділення №933 Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», розташованого в місті Кіцмань по вул. Незалежності,71, заволоділа коштами фізичних осіб.

Просила суд стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 банківський вклад за договором між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-банк», та ОСОБА_1 банківського вкладу «Інвестиційний» від 15 жовтня 2014 №9 в сумі 11367 Євро 92 євроценти.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 21 вересня 2021 року позов задоволено, постановлено стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 банківський вклад за договором між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-банк», та ОСОБА_1 банківського вкладу «Інвестиційний» від 15 жовтня 2014 №9 в сумі 11367 Євро 92 євроценти.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 3 листопада 2022 року стягнуто з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 8000 грн.

Акціонерним товариством «Альфа-Банк» оскаржено рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 21 вересня 2022 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 3 листопада 2022 року.

Під час апеляційного розгляду Акціонерним товариством «Сенс Банк, яке є правонаступником «Альфа-Банк», подано клопотання про залишення позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-банк» про захист прав споживачів та стягнення коштів (стягнення банківського вкладу) без розгляду.

Акціонерне товариство «Сенс Банк, яке є правонаступником Акціонерного товариства «Альфа-Банк», посилається на те, що в провадженні Заставнівського районного суду Чернівецької області перебуває кримінальна справа №718/4701/17 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.3-5 ст.191, ч.2 ст.200 КК України.

У кримінальній справі ОСОБА_1 подано цивільний позов про стягнення з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» 11367, 92 євро, який має бути розглянутий першим.

Мотивовано цивільний позов заволодінням коштами колишньою начальницею Кіцманського відділення Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» ОСОБА_2 , якою при вчиненні договору банківського вкладу та розпорядження не вносилися кошти до каси банку.

Вважає, що метою ОСОБА_1 є подвійне стягнення з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» грошових коштів.

Колегія суддів вважає, що клопотання Акціонерного товариства «Сенс Банк, яке є правонаступником «Альфа-Банк», підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

За змістом висновку, зробленого у постанові Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року у справі № 6-899цс16, закриття провадження у справі - це одна з форм закінчення розгляду цивільної справи без винесення рішення суду у зв`язку з виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість подальшого судового розгляду справи.

Підстави для залишення позову без розгляду визначені частиною першою статті 257 ЦПК України та є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

На підставі частини 1 статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Тотожними є позови, у яких співпадають суб`єктний склад, предмет і підстава позову.

Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України в постанові від 22 квітня 2015 року у справі № 6-79цс15.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 червня 2019 року у справі № 320/9224/17 (провадження № 14-225цс19) зазначила, що «згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Тобто, згідно з вказаним пунктом підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі» (пункти 26, 27).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) зазначено, що «необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України). За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) вказано, що «предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу».

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасно зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Разом з тим не вважаються зміною підстави позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19)).

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 640/9380/19 (провадження № 61-6741св21), від 15 листопада 2021 року у справі № 428/9280/20 (провадження № 61-12194св21), від 21 грудня 2021 року у справі № 295/983/21 (провадження № 61-13906св21).

У постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 175/685/17-ц (провадження № 61-22120св19) міститься висновок про те, що «зміна розміру відшкодування (як в сторону зменшення, так в сторону збільшення) за незмінності підстав позову не може свідчити про зміну предмета позову».

Встановлено, що ОСОБА_1 у жовтні 2017 року звернулася з цивільним позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про відшкодування матеріальних збитків у кримінальній справі №718/4701/17 за обвинуваченням ОСОБА_2 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 3-5 ст.191, ч.2 ст.200 КК України, яка знаходиться у провадженні Сторожинецького районного суду Чернівецької області.

Також ОСОБА_1 у липні 2022 року звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-банк» про захист прав споживачів та стягнення коштів (стягнення банківського вкладу).

З матеріалів справи вбачається, що предмет та підстави позову у цій справі та у цивільному позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про відшкодування матеріальних збитків у кримінальній справі відмінні.

Предметом позову, тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої ОСОБА_1 просить прийняти судове рішення у цивільному позові до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» у кримінальній справі, є відшкодування матеріальних збитків.

Підставою цивільного позову у кримінальній справі, ОСОБА_1 зазначалось завдання шкоди начальником Кіцманського відділення Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» ОСОБА_2 під час виконання нею своїх трудових (службових) обов`язків.

Натомість, предметом позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-банк» про захист прав споживачів та стягнення коштів (стягнення банківського вкладу) у цій справі є стягнення з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 банківського вкладу за договором між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-банк», та ОСОБА_1 банківського вкладу «Інвестиційний» від 15 жовтня 2014 №9 в сумі 11367 Євро 92 євроценти.

Обставинами, якими обґрунтовуються заявлені позовні вимоги у цій справі, ОСОБА_1 зазначалися не виконання Акціонерним товариством «Альфа-банк» зобов`язання з повернення суми депозитного вкладу.

Отже, відсутні підстави для висновку про тотожність цивільного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про відшкодування матеріальних збитків у кримінальній справі та позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-банк» про захист прав споживачів та стягнення коштів (стягнення банківського вкладу) у цій справі.

Твердження Акціонерного товариства «Сенс Банк, яке є правонаступником Акціонерного товариства «Альфа-Банк», про знаходження у провадженні іншого суду справи із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав грунтуються на припущенні.

Керуючись пунктом 4 частини першої статті 257 частиною 1 статті 377 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «Сенс Банк», яке є правонаступником Акціонерного товариства «Альфа Банк» про залишення позову без розгляду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н. Ю. Половінкіна

Судді М. І. Кулянда

І. Н. Лисак