РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2023 року

м. Рівне

Справа № 571/1178/22

Провадження № 22-ц/4815/243/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С. О.,

суддів: Боймиструка С.В., Ковальчук Н.М.,

учасники справи:

позивач : ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 07 листопада 2022 року, ухваленого в складі судді Комзюк А.Ф., дата складання повного тексту рішення 08.11.2022 , у справі № 571/1178/22

в с т а н о в и в:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 06.12.2018 стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина 1000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.07.2018 і до досягнення дитиною повноліття. З моменту присудження аліментів матеріальний стан відповідача значно покращився. Стан здоров`я добрий, хронічних захворювань не має.

Тому просить змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання дитини на її користь, у твердій грошовій сумі в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 07 листопада 2022 року позов задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 згідно рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 06 грудня 2018 року у справі №571/915/18.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 20 копійок.

У поданій на рішення апеляційній скарзі позивач вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не врахував, що дитина і так вже має право на гарантований законом мінімальний рівень аліментів за рішення суду від 06.12.2018 року, а тому визначення розміру аліментів 50% прожиткового мініму для дитини відповідного віку суперечить інтересам дитини. Крім того. Суд дійшов хибного висновку про що матеріальний стан відповідача не покращився, оскільки спростовується наданими доказами.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апеляційна скарга підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду вказаним вимогам не відповідає.

Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , у свідоцтві про народження батьком вказаний відповідач, матір`ю позивач.

Відповідно до рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 06 грудня 2018 року, шлюб між сторонами розірвано та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_2 працює у Вежицькому ліцеї Старосільської сільської ради, форма працевлаштування основна. За період з січня 2022 по вересень 2022 йому було нараховано заробітної плати у розмірі від 6835,84 гривні до 9987,46 гривень. Крім того, у червні 2022 року нараховано матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі 5791,50 гривня та у вересні 2022 року нараховано щорічну винагороду у розмірі 5791,00 гривня.

Відповідно до чч.1, 2, ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27.02.91 та набула чинності для України 27.09.91, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.141 СК мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст.180 СК, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 3 ст.181 СК визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У ч.1 ст.192 СК встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з п.23 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст стст.181, 192 СК, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК). Стаття 192 СК тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 №037-VIII ч.2 ст.182 СК викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України.

Звертаючись до суду із позовом, просила збільшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду з 1000 грн до одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, посилаючись на покращення матеріального стану відповідача. Тобто, позивач визначила способом стягнення аліментів - їх присудження у твердій грошовій сумі який відповідає прожитковому мінімуму дитини.

Таким чином, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд не звернув увагу на те, що розмір аліментів на утримання дитини, відповідно до положень частини третьої статті 181 СК України фактично не визначений, а стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку суперечить вимогам сімейного законодавства, яке визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, платник аліментів є працездатним, фізично здоровим чоловіком, отримує дохід та зобов`язаний утримувати дитину в межах, необхідних для її утримання і виховання, повноцінного здоров`я, задовільного фізичного, духовного та морального розвитку.

Стягнення з відповідача аліментів на утримання сина у мінімальному розмірі, встановленому ст. 182 СК України, призведе до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення.

За таких обставин, аналізуючи наявні у матеріалах справи докази, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи обов`язок обох батьків утримувати неповнолітню дитину, стан здоров`я дитини та покращення матеріального становища відповідача, який має стабільну заробітну плату, апеляційний суд вважає, що збільшення розміру аліментів до 1600 грн. є справедливим та достатнім з урахуванням наведеного вище, рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини та фактичного приділення позивачкою більше сил та засобів на виховання та розвиток дитини через проживання останнього з нею.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення то судові витрати підлягають стягненню з відповідача у розмірі 890,80 грн за перегляд справи судом апеляційної інстанції .

Керуючись ст.ст. 368, 369, 374, 376, 382-384 ЦПК України, ст.192 СК України апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 у задовольнити частково.

Рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 07 листопада 2022 року в частині розміру стягнутих аліментів змінити.

Викласти абзац 3 резолютивної частини рішення в такій редакції: «Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1600 грн щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 лютого 2023 року і до досягнення дитиною повноліття».

В решті рішення залишити без зміни.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір в розмірі 890,80 грн пропорційно задоволеним вимогам, за перегляд справи судом апеляційної інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 09 лютого 2023 року.

Головуючий:

Судді: