Провадження № 2/161/3410/23
У Х В А Л А

08 серпня 2023 року місто Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Олексюк А.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луцька картонно-паперова фабрика» про надання судової оцінки законності розпорядження №8, збирання, використання та поширення недостовірної інформації, гарантованого судового захисту порушених немайнових прав та свобод, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про надання судової оцінки законності розпорядження №8, збирання, використання та поширення недостовірної інформації, гарантованого судового захисту порушених немайнових прав та свобод.

В позовній заяві ОСОБА_1 просить суд «надати судову оцінку - визначити законність - видачі та вимог відповідача про виконання Розпорядження №8 за підписом нач. КВПіА ОСОБА_2 від 05.08.2021 року керівником служби КВПіА відповідача; визнати - застосування примусової праці за виданим розпорядженням №8 відповідачем для вирішення своїх виробничих потреб вчинено - незаконним способом; визнати розпорядження №8 від 05.08.2021 року відповідача: не правочинним, недійсним, незаконним. Встановити законний спосіб його спростування чи відкликання; визнати фактом використання примусової праці відповідачем за розпорядженням №8; визнати що виконання розпорядження №8 було незаконною вимогою відповідача в частині використання власного вільного часу з 08:00 як після робочого часу не передбаченим робочим часом - трудовим договором та трудовим розпорядком на безоплатній основі після нічної зміни з часом закінчення о 08:00 години; визнати поширеною хоча б одній особі негативною недостовірною інформацією слова в контексті: «чим порушив розпорядження №8» - твердженням відповідача яке поширив відповідач в своїх адресованих документах про ОСОБА_1 ; визнати поширеною хоча б одній особі перекрученою негативною недостовірною інформацією слова в контексті: «поважні причини відсутні» - твердженням відповідача яке поширив відповідач в своїх адресованих документах про ОСОБА_1 ; стягнути завдану відповідачем моральну шкоду з відповідача ТзОВ «ЛКПФ» на користь ОСОБА_1 в сумі 800 000 грн; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду в сумі 40 000 грн. як пов`язані витрати: на правову допомогу».»

Відповідно до вимог ч.1,3 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Ознайомившись із вказаною заявою та доданими матеріалами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі №372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено правовий висновок про те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Позовна заява повинна відповідати вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України.

Положеннями статті 175 ЦПК України встановлені вимоги які заявляються до позовної заяви.

Так, згідно п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, тобто спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

При цьому, ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначає способами захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

У постанові Верховного Суду у справі № 922/404/19 від 09.07.2020 року зроблено правовий висновок згідно якого позовом є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. При цьому під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Разом з тим, згідно п. 5, п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п. 5); перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (п.8).

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Таким чином, заявляючи вимоги позивач повинний визначитися з конкретним предметом або предметами позову, тобто з вимогами, стосовно яких просить суд прийняти рішення, а також зазначити підстави позову якими обґрунтовує свої вимоги щодо захисту свого права та охоронюваного законом інтересу надавши їм належне обґрунтування, навести відповідні докази що підтверджують викладені обставини, додавши їх до позовної заяви, а в разі неможливості їх надання разом з позовною заявою зазначити щодо неможливості їх надання разом з позовною заявою.

Однак, зміст позовних вимог викладений не чітко, заявником вказані вище вимоги позовної заяви не дотримано, вимоги заяви викладено хаотично та розміщено витягами розташованими по всьому тексту заяви без належного обґрунтування конкретної вимоги яка заявляється, без наведення конкретних обставин та доказів на її підтвердження. При цьому, самі вимоги періодично повторюються та з їх заявлення не можливо достеменно встановити, яке ж конкретно рішення у справі захистить права та інтереси ОСОБА_1 .

При цьому, виходячи із вимог заяви ОСОБА_1 вбачається, що він також заявляє вимоги «визнати поширеною хоча б одній особі негативною недостовірною інформацією».

Згідно із ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканність ділової репутації, належить позивачеві. Разом із тим особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Позивачем в позовній заяві не вказано зміст інформації, яка на думку позивача порушила особисті немайнові права позивача, не вказано часу, способу й осіб, яким така інформація повідомлена та не надано доказів в підтвердження вище вказаного, не вказано у чому саме полягає приниження честі та гідності.

При цьому суддя звертає увагу позивача на правову позицію ВС у складі КГС висловлену у Постанові від 24.02.2021 року у справі за № 910/4040/20 щодо того, що позивач при зверненні до суду з відповідним позовом повинен вказати конкретні підстави та докази на підтвердження обставин зазначених у позовній заяві.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Так, матеріально-правова вимога позивача до відповідача повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під цивільну юрисдикцію.

У разі порушення цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного засобу захисту, який залежить від виду порушення та від наявності чи відсутності між сторонами зобов`язальних правовідносин. Тобто, потерпіла особа обирає саме той засіб захисту, який відповідає характеру порушення його права чи інтересу та ґрунтується на законі.

Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків .

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.02.2009 № 1 вказаної постанови відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.

Згідно із ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Крім цього, відсутні відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору. У відповідності до п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК позовна заява повинна містити: відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Таким чином, ОСОБА_1 слід привести позовну заяву у відповідність до зазначених вище вимог шляхом подання оновленої позовної заяви в якій визначитись та вказавши конкретний предмет або предмети позовної заяви тобто вимогу або вимоги, стосовно яких позивач просить щоб судом було постановлено рішення, вказати обставини на яких обґрунтовують заявлені вимоги позову щодо конкретної (кожної) із заявлених вимог та вказавши докази які підтверджують вказані обставини заявлені, зазначити обставин поширення недостовірної інформації з посиланням на докази, які підтверджують кожну з таких обставин; обґрунтування в чому полягає саме матеріальна та моральна шкода та посилання на докази, які це підтверджують, вказавши підтвердження про те, що не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України).

Таким чином, оскільки позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам, встановленим ст. 175 ЦПК України, її необхідно залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 175, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луцька картонно-паперова фабрика» про надання судової оцінки законності розпорядження №8, збирання, використання та поширення недостовірної інформації, гарантованого судового захисту порушених немайнових прав та свобод - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення визначених в ній недоліків.

Роз`яснити, що в разі якщо у визначений строк недоліки не будуть усунені, позовна заява на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України буде вважаться неподаною та повернута позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області А.В. Олексюк