Справа № 442/1146/23
Провадження № 2/442/428/2023
У Х В А Л А

судового засідання

"10" квітня 2023 р. Суддя Дрогобицького міськрайонногосуду Львівської області Курус Р.І., розглянувши в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ТОВ ФК «Кредит-Капітал» - Бабич В.І. звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 1043890. Разом з позовною заявою до суду надійшло клопотання позивання про витребування у АТ «ПриватБанк» - виписку з відкритих в Банку особових рахунків ОСОБА_1 за 25.01.2020 для встановлення факту проведення фінансової операції щодо перерахування ТОВ «Мілоан» кредитних коштів за Кредитним договором № 1043890.

Ухвалою судді від 27.02.2023 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 23.03.2023. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

Дана ухвала разом з позовною заявою та додатками направлялась сторонам по справі.

27.03.2023 представником відповідача подано відзив на позовну заяву. Крім цього, представником відповідача, разом із відзивом на позовну заяву подано клопотання про витребування доказів - оригіналів платіжного доручення №14215505 від 25.01.2020, кредитного договору №1043890 від 2501.2020 та договору про відступлення прав вимоги №58-МЛ із додатками від 29.12.2020, оскільки долучені до матеріалів позову копії таких документів викликають у відповідача сумніви щодо їхньої справжності. Також представником відповідача подано клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження для правильного врегулювання спору.

Суд, вивчивши зазначені клопотання, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що клопотання не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасники справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у ч. 2 ст. 83 ЦПК України.

Якщо таке клопотання подане з пропуском встановленого строку суд залишає його без задоволення, окрім випадків, коли особа, яка його подає обґрунтовує неможливість його подання у строк, встановлений законом з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

Як встановлено матеріалами справи, 25.01.2020 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений Кредитний договір №1043890 (надалі - Кредитний договір), згідно з умовами якого Відповідач отримав 8000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору. Враховуючи ці обставини, умови чинного законодавства та п.3.2.6. Кредитного договору № 1043890 від 25.01.2020 року Позикодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника.

Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до умов Кредитного договору, 29.12.2020 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги № 58-МЛ (Копія додається до позову).

Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 1043890 від 25.01.2020, що укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 (Копія Витягу з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги №58-MJI від 29.12.2020 додається). Сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором № 1043890 від 25.01.2020 року було передано позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан».

Відмовляючи у витребуванні доказів, суд виходить з того, що докази перерахування кредитних коштів на рахунок ОСОБА_1 маються у ТОВ «Мілоан» та при відступлення права вимоги за Кредитним договором № 1043890 від 25.01.2020 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», зазначенні докази повинні були передатись правонаступнику, представники якого мали впевнитись що грошові кошти фактично надавались позичальнику.

Позивачем не наведено неможливості подання таких доказів самостійно, а тому суд відмовляє у задоволенні поданого представником позивача клопотання.

Що стосується клопотання представника відповідача про витребування доказів, суд виходить з того, що відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205 207 ЦК України).

Спеціальним законом, який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції є Закон України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року.

Так, у ст. 3 цього закону зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Таким чином, оскільки вказаний договір укладений між сторонами в електронній формі, а відтак, клопотання представника відповідача щодо витребування у позивача оригіналу кредитного договору, який міститься в його електронному кабінеті, задоволенню не підлягає.

Разом з тим, суд не знаходить підстав для витребування від позивача і оригіналу платіжного доручення №14315505 та договору про відступлення права вимоги №58-МЛ із додатками від 29.12.2020, оскільки у своєму клопотанні представник відповідача - адвокат Коцан Р.М., всупереч вимогам ч. 4 ст. 83 ЦПК України, не обґрунтував неможливість самостійно подати докази, які просить витребувати та не вказував про те, що звернувся до позивача із адвокатським запитом та отримав відмову.

Отже, з наведених норм вбачається, що позивач, як і відповідач, звертаючись до суду з відповідним клопотанням щодо витребування доказів, зобов`язаний вжити всіх передбачених законом заходів щодо можливості отримати такі докази самостійно, що сприятиме своєчасному розгляду і вирішенню цивільної справи.

Крім того, доцільним буде звернути увагу учасників справи на те, що у відповідності до вимог ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Що стосується клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, суд виходить з того, що, як зазначено вище, ухвалою від 27.02.2023 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 23.03.2023.

Відповідачем разом із відзивом на позовну заяву подано клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Так, вимогами ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, із цивільних правовідносин. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, позовного провадження (загального та спрощеного).

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області надає учасникам процесу у справі №442/1146/23 належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, у яких такий рух описаний.

Суд вважає за доцільне звернути увагу представника відповідача на те, що кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Крім того, предметом позову у цій справі є стягнення кредитної заборгованості в сумі 26400 грн., а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Наведені представником відповідача обставини не дають підстав для висновку про те, що справа має виняткове значення для учасника справи, зокрема, відповідача.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Зважаючи на категорію даної справи, її складність, обставини, обсяг та характер доказів у справі, підстави для задоволення поданого представником відповідача клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження - відсутні.

Разом з тим, оскільки представником відповідача подано відзив на позовну заяву та докази надсилання відзиву позивачу на електронну адресу, а відтак, суд вважає, що задля дотримання принципу диспозитивності цивільного процесу та реалізації сторонами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, зокрема, права позивача подати відповідь на відзив на позовну заяву, судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін необхідно відкласти, в межах строку передбаченого статтею 275 ЦПК України, про що повідомити сторони.

На підставі викладеного та керуючись ст. 84 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання представника позивача ТОВ ФК «Кредит-Капітал» про витребування доказів відмовити.

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Коцана Р.М. про витребування доказів відмовити.

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Коцана Р.М. про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відмовити.

Розгляд цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) відкласти на 11.05.2023 о 13:15.

Копію ухвали надіслати учасникам справи для відома.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://dgm.lv.court.gov.ua/sud1306/.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Дата складення ухвали 10.04.2023.

Суддя Р.І.Курус