Ухвала

04 травня 2023 року

м. Київ

справа № 225/64/16-ц

провадження № 61-6348ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від

імені якого діє адвокат Стрикаль Олександр Васильович, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 березня 2023 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є акціонерне товариство «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», звернулося до ОСОБА_1 з позовом, у якому просило стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 166 734,84 грн.

Заочним рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від

13 квітня 2016 року позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № 175АІ2 від 29 січня 2014 року у розмірі 166 734,84 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 20 січня 2022 року заочне рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 13 квітня 2016 року скасовано, справу призначено до судового розгляду.

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 22 вересня

2022 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 березня 2023 року апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк» задоволено. Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 22 вересня 2022 року скасовано, ухвалено нове судове рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк». Стягнуто з ОСОБА_1

на користь АТ «Альфа-Банк», яке є правонаступником ПАТ «Укрсоцбанк», заборгованість за договором кредиту № 75АІ2 від 29 січня

2014 року, яка становить 166 734,84 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі, поданій 28 квітня 2023 року, ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Стрикаль О. В., просить скасувати постановуДніпровського апеляційного суду від 15 березня 2023 року та залишити в силі рішенняДзержинського міського суду Донецької області від 22 вересня 2022 року, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Стрикаль О. В., просить поновити строк на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 15 березня 2023 року, посилаючись на те, що повний текст оскаржуваного судового рішення було отримано лише 12 квітня 2023 року, про що надано докази.

Оскільки причина пропуску процесуального строку є поважною, строк на касаційне оскарження на підставі частини другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України підлягає поновленню.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - права на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється цим судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи та переоцінки доказів, яким було надано належну оцінку судами попередніх інстанцій.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти дотриманню розумного строку розгляду справи, а також визначеності й стабільності у цивільних правовідносинах.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України передбачено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується.

Ціна позову у цій справі становить 166 734,84 грн, тобто суму, яка станом на

01 січня 2023 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн х 100 = 268 400 грн).

Отже, справа, на судове рішення у якій подана касаційна скарга, відноситься до категорії малозначних в силу вимог процесуального закону, які відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Стрикаль О. В., зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої

практики, а справа має виняткове значення для заявника. Посилається також на те, що він позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи, тому є підстави для відкриття касаційного провадження.

Верховний Суд, дослідивши доводи касаційної скарги та мотиви судового рішення, з такими твердженнями заявника не погоджується і вважає їх необґрунтованими.

Фундаментального значення результатів розгляду цієї справи (розгляд тривав з 2016 року), вирішення якої пов`язано значною мірою з реалізацією принципу змагальності сторін, доведенню та спростуванню факту укладення кредитного договору і розміру заборгованості відповідача, для формування єдиної правозастосовчої практики не виявлено.

Незгода ОСОБА_1 з оскаржуваним судовим рішенням апеляційного суду не свідчить про те, що справа має виняткове значення для заявника.

Суд не бере до уваги, посилання заявника на підпункт б) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки ОСОБА_1 , від імені якого

діє адвокат Стрикаль О. В., обґрунтовуючи свої доводи, не надав на їх підтвердження належних доказів.

Отже, випадків, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, у цій справі Верховним Судом не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Стрикаль О. В., подав касаційну скаргу на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Стрикаль Олександр Васильович, про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 15 березня

2023 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Стрикаль Олександр Васильович, на постанову Дніпровського апеляційного суду від

15 березня 2023 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є акціонерне товариство «Альфа-Банк», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович