Справа № 703/2114/22
17 березня 2023 року м. Сміла
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді Биченка І.Я.,
секретаря судового засідання Литвин Г.Т.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області справу №703/2114/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - служба у справах дитини Черкаської міської ради про позбавлення батьківських прав,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення останнього батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позову зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 жовтня 2019 року шлюб між сторонами було розірвано.
Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після розірвання шлюбу син залишився проживати з матір`ю - позивачем по справі. Батько ж ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, участі у вихованні сина не бере, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, його навчання, не забезпечує харчуванням та лікуванням, що негативно впливає на розвиток дитини.
Зважаючи на викладене, звернулася до суду та просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В судове засідання позивач не з`явилася. Представник позивача надав суду заяву в якій розгляд справи просив проводити без його участі та участі позивача, на задоволенні позовних вимог наполягав.
Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.
Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 12 травня 2014 року, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 жовтня 2019 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 .

Рішення суду вступило в законну силу 25 листопада 2019 року.

Відповідно до довідки Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 27.07.2022 №10377-01-10, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований з ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 .

Як вбачається з поданих характеристик Черкаської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №13 Черкаської міської ради Черкаської області та Черкаської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №18 імені В`ячеслава Чорновола Черкаської міської ради Черкаської області, ОСОБА_3 виховується у неповній сім`ї. Мати ОСОБА_3 - ОСОБА_1 самостійно виховує сина, бере активну участь у його навчанні та вихованні. Батько дитини - ОСОБА_2 не приділяє увагу дитині, не бере участь у вихованні та навчанні сина, не контролює його відвідування школи. Жодного разу не брав участь у освітніх та святкових заходах, позитивного впливу на дитину не має.

Згідно листа КНП «Другий Черкаський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 08.07.2022 №1256, ОСОБА_3 перебуває під наглядом в педіатричній амбулаторії. За весь період перебування на обліку хлопчика в педіатричній амбулаторії - батька дитини не бачили жодного разу, здоров`ям дитини у лікаря він не цікавився.

Відповідно до характеристики від 13 липня 2022 року, ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується негативно, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, зловживає алкогольними напоями, веде асоціальний спосіб життя.

Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах, ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 101190 грн. 45 коп.

Відповідно до висновку виконавчого комітету Черкаської міської ради від 07 грудня 2022 року №509/30-03-03, позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є доцільним та відповідає інтересам дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно ст.141, ч.ч.2,3 ст.150 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, при цьому батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя.

Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно положень Сімейного кодексу України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків передбачено застосування правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальністю, і, зокрема, це позбавлення батьківських прав.

Статтею 164 СК України визначено виключний перелік підстав, за наявності яких, а також винної поведінки, - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав.

До таких підстав закон відносять в т.ч. і ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітнього.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктом15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

В п.16 вищевказаної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Враховуючи положення п.8 ст.7 СК України, у відповідності до якого регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим з урахуванням інтересів дитини, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, і питання про його застосування може бути вирішене судом після повного й всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи й характеру ставлення батьків до дитини, оскільки позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, яке надасть їй полегшення, тому необхідно оцінити позитивний результат для дитини, який має настати.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними.

Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц зроблено висновок щодо застосування п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України і вказано, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В судовому засіданні встановлено, відповідач обов`язків по вихованню дитини не виконує, її життям та здоров`ям не цікавиться, допомоги на утримання дитини не надає, відтак суд приходить до висновку, що позовна заява про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав є обґрунтованою та не викликає сумнівів у суду щодо викладених у ній обставинах.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.

На підставі наведеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 247, 258-259, 264-266, 268 ЦПК України, суд,

ухвалив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - служба у справах дитини Черкаської міської ради про позбавлення батьківських прав - задоволити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщане Золотоніського району Черкаської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992 грн. 40 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2

третя особа - служба у справах дітей Черкаської міської ради, місцезнаходження: м. Черкаси, вул. Благовісна, 170, .

Суддя: І.Я. Биченко