ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«01» серпня 2023 року

м. Харків

справа № 643/4383/23

провадження № 22ц/818/1494/23

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів Пилипчук Н. П., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Волобуєва О.О.,

учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 , представниця позивачки ОСОБА_2 ,

відповідачка - ОСОБА_3 ,

третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харченко Л.Л.,

особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 19 червня 2023 року в складі судді Кононенко Т.О.

в с т а н о в и в:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харченко Любов Леонідівна, про розірвання договору довічного утримання, в якому просила розірвати договір довічного утримання від 16 березня 2019 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харченко Л.Л., реєстровий № 2975.

У червні 2023 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харченко Л.Л. про встановлення факту, розірвання договору довічного утримання та скасування запису, в якому також просила замінити первісну позивачку ОСОБА_1 на її правонаступницю ОСОБА_4 . В даному позові ОСОБА_4 вказала про те, що ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19 червня 2023 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 закрито, в задоволені заяви ОСОБА_4 про заміну первісного позивача на її правонаступника відмовлено, в задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову - відмовлено.

На вказану ухвалу суду ОСОБА_4 до суду апеляційної інстанції подала апеляційну скаргу, в якій просила увалу суду скасувати, як таку що перешкоджає подальшому розгляду справи і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при постановленні ухвали порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права, не врахував того, що вимоги позову ОСОБА_1 були спрямовані на розірвання договору довічного утримання у зв`язку з тим, що відповідачка особисто припинила дію договору, виїхавши за межі України з початком військової агресії російської федерації проти України, залишивши напризволяще позивачку, яку зобов`язалася доглядати й утримувати. ОСОБА_1 за життя заявила позов про розірвання договору довічного утримання із метою захисту її права власності на квартиру та зробила заповіт на її ім`я. Зазначила, що в тому разі, коли відчужувачем квартири за договором довічного утримання пред`явлено до суду позов про розірвання такого договору, факт його смерті до вирішення справи не може бути підставою для застосування положення пункту 7 частини 1 статті 255 ЦПК України про закриття провадження у справі, а в разі обґрунтованості позову квартира може бути успадкована. Вважала, що спірні правовідносини допускають правонаступництво, проте суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув і безпідставно закрив провадження у справі. Вказала, що суд першої інстанції не був обізнаний і питання часу та місця смерті позивачки ОСОБА_1 судом не з`ясовувалося у підготовчому засіданні, тому робити висновок про відсутність у ОСОБА_1 на час подання до суду позову цивільної процесуальної правосуб`єктності і наявність повноважень у її представниці є передчасним. Зазначила, що судом не вирішено питання щодо судового збору.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

28 липня 2023 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю. Просила апеляційну скаргу задовольнити. Ухвалу суду першої інстанції скасувати. Справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

До суду апеляційної інстанції учасники справи, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не з`явилися. Клопотань щодо відкладення розгляду справи не надали.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_4 необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала судді суду першої інстанції мотивована тим, що ОСОБА_1 померла до відкриття провадження у справі, тому провадження у даній справі підлягає закриттю.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 26 травня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харченко Л.Л. про розірвання договору довічного утримання, в якому просила розірвати договір довічного утримання від 16 березня 2019 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харченко Л.Л., реєстровий № 2975.

Даний позов підписано представницею ОСОБА_1 адвокаткою Хряпинською С.С.

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 29 травня 2023 року прийнято позовну заяву (відкрито провадження у справі) та призначено підготовче засідання на 19 червня 2023 року.

15 червня 2023 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харченко Л.Л. про встановлення факту, розірвання договору довічного утримання та скасування запису, в якому також просила замінити первісну позивачку ОСОБА_1 на її правонаступницю ОСОБА_4 .

В даному позові ОСОБА_4 вказала про те, що ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.39).

Як вбачається з матеріалів справи 24 травня 2023 року ОСОБА_1 склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все належне їй майно, де б таке не знаходилось, та з чого б воно не складалось, та взагалі все, що буде їй належати на день смерті, та на що вона за законом матиме право, у тому числі квартиру АДРЕСА_1 , вона заповіла ОСОБА_4 . Даний заповіт зачитаний уголос та підписаний ОСОБА_5 , складений і підписаний за місцем проживання заповідача.

Також ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19 червня 2023 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 закрито, в задоволені заяви ОСОБА_4 про заміну первісного позивача на її правонаступника відмовлено, в задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову - відмовлено.

Відповідно до статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

У статті 26 ЦК України визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Відповідно до частини першої статі 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

У статті 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Частиною першою статті 47 ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Системний аналіз вказаних норм права, а також положень частин першої, другої, четвертої статті 25, частини першої статті 26 ЦК України та частини другої статті 48 чинного ЦПК України дозволяє дійти висновку про те, що на момент звернення з позовом до суду відповідач у справі має бути живим. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 чинного ЦПК України).

Аналогічне висловлено Верховним Судом в постанові від 14 вересня 2022 року у справі № 206/7142/18 (провадження № 61-51св20).

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (частина перша стаття 48 ЦПК України).

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Згідно з частиною першою статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Отже, процесуальне правонаступництво, у справах де таке правонаступництво допускається, у разі смерті фізичної особи можливе в порядку статті 55 ЦПК України шляхом залучення правонаступника, однак лише за умови, що смерть особи сталася після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 квітня 2021 року у справі № 200/21020/15-ц (провадження № 61-9921св19) зазначено: «ЦПК України не містить норм, які б передбачали можливість здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі.

У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

Отже, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Таким чином, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку статті 37 ЦПК України 2004 року можливе шляхом залучення правонаступника померлої сторони (учасника) та лише за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства, є порушенням прав, свобод та інтересів третіх осіб».

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 30 червня 2023 року у справі № 681/1267/22 (провадження № 61-6063св23).

Цивільне-процесуальне законодавство України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку статті 55 ЦПК України можливо лише шляхом залучення правонаступника померлої сторони за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства (пункти 35, 37 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року в справі № 473/1433/18, провадження № 14-35цс20).

Поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду. Таку правову позицію висловлено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 9901/152/18 та від 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи 26 травня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, який підписано її представницею - адвокаткою Хряпинською С.С.

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 29 травня 2023 року відкрито провадження у справі.

Проте, 15 червня 2023 року суду першої інстанції стало відомо про те, що ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто в день звернення до суду з даним позовом.

За таких обставин, встановивши, що позивачка ОСОБА_1 померла до дня відкриття провадження у справі (29 травня 2023 року), і на момент смерті ОСОБА_1 не набула статусу учасника справи, суд першої інстанції зробив правильний висновок про закриття провадження у справі на підставі частини 1 статті 255 ЦПК України.

Аргументи апеляційної скарги про те, що спірні правовідносини допускають правонаступництво, проте суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув і безпідставно закрив провадження у справі, колегія суддів вважає помилковими, оскільки такі процесуальні дії можливі лише за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі.

Твердження ОСОБА_4 про не вирішення судом питання щодо судового збору колегія суддів до уваги не приймає, оскільки ОСОБА_4 не позбавлена можливості звернутися до суду першої інстанції з відповідним клопотанням.

Погоджується судова колегія і з висновком суду щодо відмови у заміні первісного позивача на її правонаступника та забезпеченні позову, оскільки такі вимоги пред`явлені у справі, провадження якої закрито, що не позбавляє ОСОБА_4 звернутися з відповідним позовом та заявою.

Враховуючи викладене, підстав вважати, що суд першої інстанції при розгляді даної справи неправильно застосував норми матеріального права чи допустив порушення норм процесуального права, відсутні.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тому судова колегія визнає, що судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.ст.381, 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 19 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді Н. П. Пилипчук

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 01 серпня 2023 року.