Дата документу 07.04.2023
Справа № 334/3715/22
Провадження № 2/334/280/23
Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Гнатюка О.М.,
при секретарі Алєйніковій О.В.,
за участі представника позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Державний виконавець Дніпровського відділу ДВС у м. Запоріжжя ПСМУЮ (м. Дніпро), про припинення стягнення аліментів на утримання дитини та звільнення від сплати заборгованості по аліментах,-
До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Державний виконавець Дніпровського відділу ДВС у м. Запоріжжя ПСМУЮ (м. Дніпро), про припинення стягнення аліментів на утримання дитини та звільнення від сплати заборгованості по аліментах.
Позов обґрунтований наступним.
До 01.07.2008 року позивач перебував у шлюбі з ОСОБА_4 , відповідачкою по справі. Шлюб було розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя в 2008 році.
Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після розірвання шлюбу та припинення з відповідачкою сімейних відносин позивач у добровільному порядку надавав допомогу на утримання дитини. До 2021 року ніяких претензій, будь-яких вимог зі сторони відповідачки щодо неналежного виконання батьківських обов`язків або обов`язків на утримання дитини не надходило.
В липні 2021 року позивач дізнався про наявність виконавчого провадження, яке було відкрито в січні 2021 року щодо примусового виконання судового рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2007 року про стягнення аліментів на утримання дитини.
Звернувшись до органів РАГСу із заявою про видачу дублікатів свідоцтва про народження сина, позивач отримав відмову у видачі з підстав того, що не є батьком ОСОБА_5 , оскільки в актовому записі про народження за N88 , на підставі рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 березня 2015 року у справі N 808/8799/14 були внесені зміни, де батьком дитини ОСОБА_5 вказано « ОСОБА_3 » громадянин російської федерації.
Зміну громадянства позивач не ініціював, що підтверджується відповіддю на запит Управління Державної Міграційної служби у Запорізькій області від 03.08.2021 року, тобто мова йде про зовсім іншу особу, відомості щодо якої були внесені до актового запису на підставі постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 17.03.2015 року.
На підтвердження того, що мова йде про іншу особу свідчить наступне: ОСОБА_3 , громадянина України, при вирішенні питання в судовому процесі щодо внесення змін в актовий запис про народження ОСОБА_5 , відомості щодо батька, взагалі не було залучено до участі у справі; виходячи зі змісту рішення ЗАОС:
« ОСОБА_3 надав позивачці нотаріально посвідчений 30 січня 2015 року згоду на виїзд свого неповнолітнього сина разом з матір`ю ОСОБА_4 з України в російську федерацію та з України в Канаду та зворотно строком з 01 лютого 2015 р. по 01 лютого 2016 р.
Жодних документів, в тому числі згод позивач не посвідчував на ім`я позивачки, тим більше, дозвіл на виїзд дитини за кордон.
Відповідно до тексту постанови суду «в свідоцтві вказано, що громадянин ОСОБА_3 має громадянство російської федерації, паспорт, виданий відділом УФМС Росії по Саратовській області в Ленінському районі міста Саратов 13 вересня 2012 року, код підрозділу 640-004, зареєстрований за місцем проживання, за адресою.»
При цьому позивач не мешкав в м. Саратов в 2012 році та, відповідно, не отримував паспорт громадянина російської федерації.
Приймаючи до уваги зміну громадянства особи, яка вказана в якості батька ОСОБА_5 , згідно свідоцтва про народження виданого 15.05.2007 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, можна зробити висновок про те, що біологічним батьком ОСОБА_5 є інша особа. На користь чого свідчить те, що з вказаного часу, а саме 2015 року, відповідачка повністю відсторонила позивача від спілкування з сином, припинила взагалі будь-які відносини між ними. До того ж, в телефонній розмові ОСОБА_5 повідомив позивача, що він не є його батьком і просив більше його не турбувати.
Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо дитини, визначених розділом III Сімейного кодексу України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини.
За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акту про визнання особи батьком.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Згідно з частиною другою статті 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів має бути повністю або частково звільнений віл сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.
В даному випадку обставина, яка має істотне значення для звільнення ОСОБА_3 від сплати заборгованості за аліментами, це внесення змін до актового запису щодо народження батька дитини, на утримання якої стягуються аліменти, до яких позивач не має ніякого відношення, фактично встановлено батьківство іншої особи - ОСОБА_3 , громадянина російської федерації.
Позивач просить припинити стягнення з ОСОБА_3 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліментів на користь ОСОБА_4 , на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1, стягуваних на підставі рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 25 жовтня 2007 року, справа № 2-4451/2007 та звільнити ОСОБА_3 , від сплати заборгованості по аліментах по виконавчому провадженню № НОМЕР_1, що перебуває на виконанні в Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за період з жовтня 2008 року по теперішній час.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з наведених у позові підстав.
Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечив можливість задоволення позовних вимог, з мотивів викладених у відзиві. Вважає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту, оскільки не вимагає виключення запису про батька дитини з актового запису про народження дитини. Позивач ставить під сумнів постанову Запорізького окружного адміністративного суду №808/8799/14, проте жодних доказів оскарження вказаної постанови не надає. Також позивач повідомляє суду неправдиву інформацію щодо свого громадянства, попереднього надання згоди на виїзд дитини за кордон разом із матір`ю. Окрім того, позивач ухиляється від сплати аліментів, в зв`язку із чим порушено кримінальне провадження. Тому подання вказаного позову є намаганням уникнути відповідальності.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.10.2007 року №2-4451/07 стягнуто аліменти з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки з заявою до суду, а саме з 20.09.2007 року.

При постановлені вказаного рішення суд встановлено, що батьками ОСОБА_5 є ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 17.03.2015 року №808/8799/14 за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Ленінського ВДРАЦС РС Запорізького МУЮ, міського відділу ДРАЦС РС Запорізького МУЮ про зобов`язання внесення змін до актового запису про народження дитини задоволено позов, зобов`язано міський відділ ДРАЦС РС Запорізького МУЮ внести запис до актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінивши запис про громадянство батька ОСОБА_3 з «України» на «російська федерація» та видати нове свідоцтво про народження ОСОБА_5 .

Вказаною постановою були внесені зміни до актового запису щодо інформації про громадянства батька дитини. При цьому в судом при ухваленні вказаного рішення не було виключено відомості про батьківство позивача.

Стаття 121 СК України містить загальні підстави виникнення прав та обов`язків матері, батька і дитини, за якими: права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

У відповідності до норм статті 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Отже, за змістом зазначених норм права, походження дитини від певної особи визначається за фактом народження дитини від цієї особи в шлюбі або поза ним, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, документом закладу охорони здоров`я про народження дитини дружиною та свідоцтвом про народження дитини, виданим органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі актового запису про народження.

За життя особи, записаної батьком дитини, ніхто інший, крім нього самого, оспорювати батьківство не має права.

Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо виховання та утримання дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України у тому числі обов`язків щодо утримання дитини.

За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитині саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком.

Такого обов`язку у особи, яка не визнана батьком дитини не виникає.

Виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що ця особа не є біологічним батьком дитини, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку особи, яка була зазначена у свідоцтві про народження, як батько.

До 01.07.2008 року позивач перебував у шлюбі з ОСОБА_4 , відповідачкою по справі. Вказана обставина визнається сторонами.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно з частиною другою статті 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (наприклад, у зв`язку із перебуванням платника аліментів у лавах Збройних Сил України, тяжким матеріальним становищем тощо).

Дана норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Позивач посилався як на обставину, яка має істотне значення для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, на те, що судовим рішенням встановлено батьківство іншої особи.

Проте судовим рішенням батьківство іншої особи встановлено не було та не було виключено з актових записів про народження дитини відомості про нього як батька дитини.

За вказаних обставин відсутні підстави для задоволення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 81, 258-259, 263-265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Державний виконавець Дніпровського відділу ДВС у м. Запоріжжя ПСМУЮ (м. Дніпро), про припинення стягнення аліментів на утримання дитини та звільнення від сплати заборгованості по аліментах.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів через Ленінський районний суд м. Запоріжжя до Запорізького апеляційного суду.

Повний текст виготовлено 07 квітня 2023 року.

Суддя О.М. Гнатюк