ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/9156/23Головуючий у 1-й інстанції Братасюк В.М.
Провадження № 22-ц/817/649/23 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Бершадська Г. В., Храпак Н. М.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

сторін:

представника позивачки - Василишина К.В. ,

представника відповідача - Сампари Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/9156/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 травня 2023 року (постановлену суддею Братасюком В.М.) про відмову у забезпеченні позову в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування завданої шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року ОСОБА_5 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Одночасно з позовом ОСОБА_5 подала заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження чи обтяження майна. В обґрунтування посилалася на те, що ціна даного позову становить 365079.33 грн. Відповідачу належить на праві власності земельна ділянка площею 0.0029 га кадастровий номер :08:015:0844 та транспортний засіб «Lexus LX 570», 2013 р.в. VІN код: НОМЕР_1 .

Вважає, що обраний нею спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами, оскільки спір щодо відшкодування шкоди носить матеріальний характер, а відсутність обтяжень на майно може стати перешкодою у ефективному захисті та поновленні прав, якщо факт їх порушення буде встановлений судом при вирішенні спору. Невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнює та взагалі унеможливлює ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду. Зазначені вище обмеження стосуються лише заборони вчиняти дії щодо відчуження земельної ділянки та автомобіля, не позбавляють права власності, користування та носять тимчасовий характер.

У зв`язку з викладеним просила суд забезпечити позов шляхом заборони ОСОБА_6 вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження чи обтяження майна, а саме: земельної ділянки площею 0.0029 га кадастровий номер :08:015:0844; транспортного засобу Lехus LХ 570, 2013 р.в. VIN код: НОМЕР_2 .

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 травня 2023 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_5 - Василишин К.В. подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що між сторонами дійсно виник спір з приводу відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, існує реальна загроза порушення прав позивачки, а тому невжиття заходів для забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

У зв`язку з викладеним просить ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 травня 2023 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким заяву про забезпечення позову задоволити.

04 липня 2023 на адресу Тернопільського апеляційного суду від представника ОСОБА_6 - Сампари Н.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Відзив мотивований тим, що позивачкою значно завищено ціну позову. Зазначає, що лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У зв`язку з викладеним просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

В судовому засіданні представник апелянта - адвокат Василишин К.В. свою апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на мотиви, викладені в ній.

Представника відповідача -адвокат Сампара Н.М. проти апеляційної скарги заперечила та просила рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, таким вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає не повністю.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заходи забезпечення позову, які просить вжити позивачка, є не співмірними із заявленими позовними вимогами та призведуть до невиправданого обмеження прав відповідача. Позивачкою належними, та допустимими доказами не доведено наміру відповідача будь - яким чином відчужити належне йому майно з метою уникнення виконання рішення суду.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретнім заходом до забезпечення позову і можливім предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №826/8556/17, від 25 квітня 2019 року у справі №826/10936/18.

Отже, суди при вирішенні питання щодо забезпечення позову мають здійснювати належну оцінку доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За змістом ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом забороною вчиняти певні дії.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2020 року у справі № 522/3471/20.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову по даній справі є вимога майнового характеру, а саме: відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 365079.33 грн.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник майновий спір з приводу відшкодування матеріальної шкоди.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та витягу із ДЗК ОСОБА_6 ІПН: НОМЕР_3 належить на праві власності земельна ділянка площею 0.0029 га кадастровий номер :08:015:0844, цільове призначення: для будівництва індивідуальних гаражів (а.с.16-17).

Відповідно до витягів з Єдиного державного реєстру МВС ОСОБА_6 є власником транспортного засобу Lexus LX 570, 2013 року випуску VІN код: НОМЕР_2 (а.с.10-11).

Інші докази про матеріальний стан відповідача (доходи, місце роботи, тощо) у матеріалах справи відсутні.

Оскільки відповідач є власником земельної ділянки кадастровий номер :08:015:0844 та транспортного засобу Lexus LX 570, то він має реальну можливість розпоряджатися цим майном.

У даній справі позивачка має обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може призвести до відчуження нерухомого та рухомого майна, власником якого є відповідач, що, безумовно, утруднить виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Тому, без вжиття запропонованих позивачем заходів забезпечення позову може бути істотно ускладнено ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачки.

Забезпечення позову у спорі, який має майновий характер, спрямоване на виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Дана правова позиція позивачки узгоджується з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 11 серпня 2020 року у справі №760/5582/20.

Колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість наведених у заяві доводів, оскільки наявні достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим у подальшому виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Разом з тим, апеляційний суд враховує, що орієнтовна вартість транспортного засобу «Lexus LX 570», 2013 року випуску, є значно більшою за ціну даного позову, та зазначає, що найбільш співмірною за вартістю із ціною позову буде земельна ділянка кадастровий номер :08:015:0844.

Таким чином, колегія суддів вважає, що співмірним та справедливим, а також таким, що відповідатиме реальному захисту прав та інтересів заявника, буде вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони власнику ОСОБА_6 вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження чи обтяження земельної ділянки площею 0,0029 га. кадастровий номер :08:015:0844.

Апеляційний суд зазначає, що такий захід забезпечення позову є найменш обтяжливим для обох сторін, виходячи із змісту позовних вимог.

При цьому, апеляційний суд вважає, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії щодо відчуження нерухомого майна лише тимчасово обмежить права відповідача щодо розпорядження цим майном, та одночасно забезпечить збереження балансу інтересів сторін, узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності.

Обраний позивачкою захід забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії щодо відчуження нерухомого майна, яке належить на праві власності відповідачу, у найбільшій мірі спрямований на забезпечення предмету спору та є співмірним із заявленими позивачкою вимогами.

Крім того, апеляційний суд приходить до висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить можливість для позивачки вчиняти дії, направлені на відновлення стану, який існував до порушення її прав. Тобто, існує обґрунтоване припущення про реальну та дійсну загрозу невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду, оскільки у разі, якщо до закінчення розгляду справи майно буде відчужене на користь інших осіб, позивачка не зможе захистити або поновити свої права в межах одного судового провадження без нових звернень до суду, що істотно ускладнить ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивачки, що призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав.

Враховуючи вказане доводи апеляційної скарги знаходять своє підтвердження в матеріалах справи.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання представника відповідача про умисне завищення позивачкою ціни позову, оскільки вказане питання вирішується судом на стадії розгляду справи по суті.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив позивачу у задоволенні заяви про забезпечення позову, для вжиття яких існували усі передбачені процесуальним законодавством підстави, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_5 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , а тому у даній справі відсутні підстави, передбачені ч.3 ст.154 ЦПК України для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Крім того, позивачці на праві власності належить транспортний засіб «Audi Q7», д.р.н. НОМЕР_4 , вартість якого орієнтовно становить 359370.00 грн.

Питання розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції не вирішується, оскільки не вирішено спір по суті.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 травня 2023 року - скасувати.

Постановити по справі нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування завданої шкоди - задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_3 ) вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження чи обтяження майна, а саме: земельної ділянки площею 0.0029 га кадастровий номер :08:015:0844.

У задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Постанова про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію постанови направити позивачці ОСОБА_8 , до відома, та відповідачу ОСОБА_7 , до виконання.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) роки.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови - 02 серпня 2023 року.

Головуючий

Судді