Справа №718/2750/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2023 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Стрільця Я.С.,

за участі

секретаря судових засідань Якимик К.В.,

скаржника ОСОБА_1 ,

представника скаржника Новікова О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця,

В С Т А Н О В И В :

Скаржник ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, в якій просить:

- визнати неправомірною бездіяльність Головного державного виконавця Кіцманського ВДВС у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального правління Міністерства юстиці ( м. Івано-Франківськ) Сплавської І.К. щодо невжиття заходів до звільнення з-під арешту коштів заробітної плати на картковому рахунку НОМЕР_1 , що відкритий в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головного державного виконавця Кіцманського ВДВС у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Сплавську І.К. звільнити з-під арешту грошові кошти, які є заробітною платою, на картковому рахунку НОМЕР_1 , що відкритий в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 .

Свої вимоги обгрунтовує тим, що на примусовому виконанні Головного державного виконавця Кіцманського ВДВС у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Сплавської І.К. знаходиться зведене виконавче провадження №68007960 про стягнення з ОСОБА_1 :

- на користь ОСОБА_3 1692 грн судового збору та 6901,60 грн витрат на професійну правничу допомогу за виконавчим листом № 718/3018/21, виданим 23.05.2022 Кіцманським районним судом Чернівецької області;

- на користь ОСОБА_4 150 000 грн моральної шкоди та 40 464 грн витрат за надання правової допомоги за виконавчим листом № 718/2750/19, виданим 02.11.2021 Заставнівським районним судом Чернівецької області;

- на користь держави 10968,16 грн судових витрат за залучення експерта за виконавчим листом №718/2750/19, виданим 27.10.2021 Заставнівським районним судом Чернівецької області.

У ході примусового виконання зведеного виконавчого провадження №68007960 Головний державний виконавець Кіцманського ВДВС у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Сплавська І.К. винесла постанови про арешт коштів боржника серії ВП № 67478830 від 11.11.2021, серії ВП № 69180544 від 14.08.2022 та серії ВП № 67449055 від 10.11.2021, якими наклала арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках ОСОБА_1

ОСОБА_1 звертався до державного виконавця із заявою про скасування арешту коштів, які складають його заробітну плату на його картковому рахунку, однак листом 21.11.2022 йому було безпідставно відмовлено у звільненні коштів заробітної плати з-під арешту.

Вважаючи, що така бездіяльність державного виконавця порушує його права та законні інтереси, ОСОБА_1 звернувся до суду за їх захистом.

Не погоджуючись із заявленими ОСОБА_1 вимогами Головний державний виконавець Кіцманського ВДВС у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального правління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) Сплавська І.К. 06.02.2023 направила до суду письмові заперечення, в яких зазначила, що АТ КБ «ПриватБанк», на якого нормами Закону №1404-VІІІ покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, вищезазначені постанови про накладення арешту на кошти боржника, які містяться на рахунку НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 , виконав. Вказане свідчить про те, що банк не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення, а отже вищевказаний рахунок не відноситься до рахунків зі спеціальним режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено, кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат тощо) та набули статусу вкладу.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали заявлені вимоги, обгрунтувавши їх вищенаведеним та просили їх задовольнити. У підтвердження того, що кошти, які знаходяться на арештованому банківському рахунку є заробітною платою, ОСОБА_1 пояснив, що він працює на сезонних роботах у Мамаївській сільській раді Чернівецького району Чернівецької області і виплата йому заробітньої плати здійснюється на його особистий картковий рахунок, відкритий в установі АТ КБ «Приватбанк», в період міжсезоння він перебуває на обліку у центрі зайнятості. Про дану обставину він повідомляв державного виконавця, однак, вона проігнорувала її, фактично позбавивши його засобів існування.

Попередньо, від Головного державного виконавця Кіцманського ВДВС у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального правління Міністерства юстиці ( м. Івано-Франківськ) Сплавської І.К. надійшло клопотання про розгляд скарги за її відсутності, у задоволенні скарги просила відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Інші учасники судового процесу, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися.

Вислухавши пояснення скаржника та його представника, врахувавши заяву державного виконавця, дослідивши матеріали справи,всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на примусовому виконанніГоловного державного виконавця Кіцманського ВДВС у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального правління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) Сплавської І.К. знаходяться три виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів, а саме:

-виконавче провадження № 69188544 з примусового виконання виконавчого листа № 718/3018/21, виданого Кіцманським районним судом Чернівецької області від 23.05.2022 щодо стягнення на користь ОСОБА_3 1692 грн судового збору та 6901,60 грн витрат на професійну правничу допомогу;

-виконавче провадження № 67478830 з примусового виконання виконавчого листа № 718/2750/19, виданого Заставнівським районним судом Чернівецької області від 02.11.2021 щодо стягнення на користь ОСОБА_4 150 000 грн моральної шкоди та 40 464 грн витрат за надання правової допомоги;

-виконавче провадження № 67449055 з примусового виконання виконавчого листа № 718/2750/19, виданого Заставнівським районним судом Чернівецької області від 27.10.2021 щодо стягнення на користь держави 10968,16 грн судових витрат за залучення експерта.

Вищевказані виконавчі провадження об`єднані у зведене виконавче провадження №68007960.

У межах вказаного зведеного виконавчого провадження №68007960 державним виконавцем на підставі постанов про арешт коштів боржника серії ВП № 67478830 від 11.11.2021, серії ВП № 69180544 від 14.08.2022 та серії ВП № 67449055 від 10.11.2021 було накладено арешт на банківський рахунок № НОМЕР_1 , що розміщений в АТ КБ "ПриватБанк" та відкритий на ім`я ОСОБА_1 .

З виписки по картковому рахунку № НОМЕР_1 , сформованої станом на 31.10.2022, вбачається, що скаржнику на вказаний рахунок за період з 01.01.2021 по 31.10.2022 періодично надходили суми коштів від Мамаївської сільської ради з призначенням «заробітня плата» (а.с.28-33).

Факт перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах із Мамаївською сільською радою Чернівецького району Чернівецької області підтверджується копією довідки, виданої 27.10.2022 за № 962, із змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 дійсно станом на 27.10.2022 працював в Лужанському ЗЗСО на посаді оператора та за період листопад 2021 квітень 2022 йому нараховувалася заробітня плата на загальну суму 36153,098 грн. Дана заробітня плата перераховувалася на зарплатний рахунок ОСОБА_1 в АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.27).

07.11.2022 ОСОБА_1 звернувся до головного державного виконавця Кіцманського ВДВС у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального правління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) Сплавської І.К. із заявою про скасування арешту коштів заробітної плати, що знаходяться на даному рахунку, до якої додав підтверджуючі документи про те, що арешт було накладено на кошти, які є його заробітною платою (а.с.25-26).

21.11.2022 головний державний виконавець Сплавська І.К. у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовила (а.с.34-35).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно - ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Відповідно до частини 7 статті 26 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 (далі по тексту Закону №1404-VIII) у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Якщо у заяві про відкриття виконавчого провадження не зазначено майно боржника та/або його кошти на рахунках у банківських установах, то у відповідності до статті 36 Закону № 1404-VIII розшук майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Частиною першою статті 48 Закону №1404-VIII визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону №1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади. що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

За приписами статті 56 Закону № 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

При цьому частина перша та друга стаття 48 Закону № 1404-VIII чітко визначають порядок звернення стягнення на майно боржника та обмеження щодо накладення арешту на кошти, що знаходяться на банківських рахунках боржника, у випадках визначених Законами зазначеними у частині другій цієї статті та на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Законом № 1404-VIII також визначено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника (частини восьмої статті 48).

У пункті 10 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень від 02.04.2012 № 512/5 (далі по тексту Інструкції) вказується також, що саме після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову.

При цьому пунктами 3, 14, 21 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Отже, зі змісту вищевказаних норм права слідує, що арешт є початковою та окремою стадією провадження щодо звернення стягнення на майно боржника і являє собою сукупність заходів, що передбачають як наслідок обмеження в праві розпорядження майном, на яке накладається арешт. При цьому виконавець за відсутності відомостей про майно, повідомлених кредитором повинен самостійно здійснити заходи для виявлення такого майна, у тому числі грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках, і перед накладенням арешту на майно (кошти) боржника повинен отримати відомості про наявність у боржника відповідного майна та коштів, зокрема щодо коштів на банківських рахунках - відомості про володільця рахунку, номеру, виду рахунку, суми коштів, що зберігаються на ньому. Саме наявність таких даних дозволяє виконавцю здійснити арешт коштів, що знаходяться на банківських рахунках у відповідності до статті 18 Закону № 1404-VIII та розділу VIII Інструкції.

Відповідно до пункту 8 розділу VIII Інструкції на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що державний та/або приватний виконавець перед накладанням арешту повинен з`ясувати суму та статус грошей, що знаходяться на рахунку боржника, і у постанові про накладання арешту серед інших відомостей вказати про суму коштів, на яку накладається арешт, або зазначити, що арешт поширюється на кошти на усіх рахунках, у тому числі, що будуть відкрити після накладення арешту. Накладання арешту на суми, що перевищують суми, визначені виконавчим документом, та перевищують суми витрат виконавчого провадження, що підлягають стягненню, є незаконним.

Відповідно до частин першої та другої статті 68 Закону № 1404-VIII стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається: 1) у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, 2) відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, 3) у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів, зокрема аліментів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Зазначена норма права визначає кошти, що складають заробітну плату як особливий об`єкт, на який може бути звернуто стягнення на виконання виконавчого документа, та обмежує таке стягнення відсутністю інших коштів та/або об`єктів для стягнення, видами боргових зобов`язань (періодичні платежі) та сумою стягнення.

Зняття арешту з коштів, що складають заробітну плату, здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих статус коштів виключно із заробітної плати, або на підставі повідомлення банку про заборону накладення арешту на такий рахунок відповідно до частини другої вищевказаної статті.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти, що знаходяться на цьому рахунку, заборонено законом.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону (абзац другий частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII).

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Вказаний правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20) (пункти 7.14, 7.15 постанови).

При цьому передбачене абзацом другим частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.

Для боржника надання вищевказаних підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків. Однак це не виключає зобов`язання банку при виконанні приписів державного та/або приватного виконавця окремо від боржника повідомити виконавця про неможливість накладення арешту на грошові кошти боржника у зв`язку з забороною встановленою законом.

Відтак, у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.

Вказаний правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2022 року у справі № 756/8815/20 (провадження № 14-218цс21).

Крім того, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 10 червня 2021 року у справі № 520/4794/20 (провадження № К/9901/18373/20), про оскарження дій державного виконавця з арешту грошових коштів боржника - фізичної особи у виконавчому провадженні з виконання виконавчого напису нотаріуса, дійшов висновку, що банк повинен повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунках боржника та повернути постанову про накладення арешту на грошові кошти, накладення арешту на які заборонено законом. Одночасно боржник, звертаючись до виконавця з заявою про неможливість накладення арешту на кошти на рахунку та/або про зняття арешту, повинен надати підтверджуючі документи.

У постанові від 22 липня 2021 року у справі № 280/3860/20 (провадження № К/9901/32604/20) про оскарження постанови державного виконавця про накладення арешту на грошові кошти боржника - фізичної особи Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, встановивши, що постанова про накладення арешту містить застереження для банку про неможливість накладення арешту на кошти, звернення стягнення на які заборонено законом, дійшов до висновку про законність такої постанови виконавця і переконливих підтверджень про спеціальний режим банківського рахунку виконавцю надано не було, оскільки на зазначений рахунок було перераховано також кошти, що не були заробітною платою позивачки.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні постанов державного виконавця про арешт коштів боржника серії ВП № 67478830 від 11.11.2021, серії ВП № 69180544 від 14.08.2022 та серії ВП № 67449055 від 10.11.2021, якими у зведеному виконавчому провадженні №68007960 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанов про арешт коштів боржника - державним виконавцем Сплавською І.К. було встановлено застереження щодо накладення арешту на кошти звернення стягнення на які заборонено законом.

Таким чином, проаналізувавши вищенаведені норми законодавства та встановлені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що накладаючи арешт на кошти скаржника, розміщені в АТ КБ «ПриватБанк» за вказаним рахунком, державний виконавець позбавила його джерел до існування та порушила його право на соціальний захист.

Так, накладення арешту на весь рахунок боржника (фізичної особи) у банку, який призначений для виплати заробітної плати, унеможливлює своєчасне отримання таким боржником у встановленому законом розмірі заробітної плати, що призводить до порушення його конституційних прав громадянина, зокрема, на одержання винагороди за працю.

Викладене, свідчить про те, що відрахування із заробітної плати боржника у межах цієї справи можуть складати не більше 20 відсотків, як то передбачено ч. 2 ст. 70 Закону. У свою чергу, метою арешту коштів на рахунку боржника є забезпечення виконання виконавчого документа. Такий арешт, як правило, накладається у межах належної до стягнення суми та витрат виконавчого провадження.

При цьому, ОСОБА_1 звертався із письмовою заявою до державного виконавця Сплавської І.К. із заявою про знаття арешту з банківської карти, до якої додавалась виписка про джерела надходження. Вказані документи давали об`єктивну можливість встановити, що картковий рахунок є і зарплатним та також призначений для виплати й отримання заробітної плати за основним місцем роботи.

У частині доводів державного виконавця про те, що з наданих боржником документів не вбачається, що рахунок є зі спеціальним режимом використання, суд зазначає, що чинним законодавством України не передбачено відкриття фізичним особам рахунків зі спеціальним режимом їх використання. З установлених обставин даної справи вбачається, що рахунок - № НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1 , на кошти на якому виконавцем був накладений арешт, є поточним рахунком боржника, який використовується для зберігання грошей та здійснення різних розрахунково-касових операцій боржника, у тому числі отримання заробітної плати від Мамаївської сільської ради. На цьому рахунку зараховуються та зберігаються кошти боржника, призначені не тільки для виплати заробітної плати.

Відтак, зважаючи на те, що кошти, які отримує особа в якості заробітної плати, мають особливу правову природу та захищені законодавцем від звернення на них стягнення безпосередньо у повному обсязі, то дія арешту, накладеного на картковий рахунок особи, на який надходить заробітна плата, порушує її гарантоване Конституцією України право на одержання винагороди за працю та ставить під загрозу засоби існування такої особи. Відтак, з огляду на подання скаржником державному виконавцю необхідних і достатніх доказів на підтвердження того, що рахунок використовується ним для отримання заробітної плати, державний виконавець мала всі передбачені Законом підстави для зняття арешту із вказаного рахунку (в частині надходжень заробітної плати).

Крім того, в судовому засіданні не здобуто, а державним виконавцем не надано доказів того, що з метою виконання судового рішення та реалізації прав стягувачів в межах зведеного виконавчого провадження виносилась постанова про звернення стягнення на заробітну плату боржника, пенсію та інші доходи.

За таких обставин заявлені ОСОБА_1 вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 450-452 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця задовольнити повністю.

Визнати неправомірною бездіяльність Головного державного виконавця Кіцманського відділу державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Сплавської Ірини Корніївни щодо невжиття заходів до звільнення з-під арешту коштів заробітної плати на картковому рахунку НОМЕР_1 , що відкритий в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головного державного виконавця Кіцманського відділу державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Сплавську Ірину Корніївну звільнити з-під арешту грошові кошти, які є заробітною платою, на картковому рахунку НОМЕР_1 , що відкритий в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складення повного тексту ухвали: 27.02.2023.

Суддя Ярослав СТРІЛЕЦЬ