Справа № 182/670/22
Провадження № 2/0182/230/2023
04.04.2023 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.
секретар Іванова Т.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовною заявою Виконавчого комітету Нікопольської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Виконавчого комітету Нікопольської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, від нього на адресу суду надійшла заява, в якій він просить суд розгляд справи проводити за його відсутності, на задоволенні позову наполягає та просить вимоги задовольнити (а.с.54).
Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, своїм правом, визначеним цивільно-процесуальним законодавством, не скористалась, будь-які заяви чи клопотання на адресу суду не надала. Конверт, який був направлений за останньою відомою адресою її місця проживання, повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.47).
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.
Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.
Згідно ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За приписами ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_2 , про що свідчить актовий запис № 132, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області. У відповідності до вищевказаного актового запису, батьками дитини є: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.8). Відповідно до довідки, актів та характеристик, дитина ОСОБА_2 проживає разом з ОСОБА_1 (а.с.6-7, 10-34). Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області № 39 від 26 січня 2022 року було затверджено висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно її дитини ОСОБА_2 (а.с.36-39).
Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно ст.164 СК України, батько або матір дитини можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Пленум Верховного Суду України в постанові від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зокрема, п.п.15.16, роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 ухиляється від виховання своєї доньки, а саме: не піклується про її фізичний і духовних розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчуванням, медичним доглядом, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає їй доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 підлягає позбавленню батьківських прав по відношенню до своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що при зміні своєї поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, згідно із ст.169 СК України, вона має право звернутись до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Відповідно до ч.4 ст.167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.
У відповідності до ч.5 ст.167 СК України, якщо дитина не може бути передана бабі, дідові або іншим родичам, мачусі, вітчиму вона передається на опікування органові опіки та піклування.
Таким чином, враховуючи ту обставину, що особи, які б виявили бажання виховувати дитину, відсутні, суд приходить до висновку, що дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно передати на виховання та утримання органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області.
Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від прибутку його матері, батька або у твердій грошовій сумі.
Тому, оскільки ОСОБА_1 підлягає позбавленню батьківських прав по відношенню до своєї дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з неї підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини щомісяця з усіх видів заробітку та доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь інтернатного закладу або опікуна.
У відповідності до ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову, на відповідача покладаються судові витрати, пов`язані з розглядом справи.
За таких обставин, з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.32, 51 Конституції України, 12-13, 89, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст.164-165 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав», Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд, -
Позовні вимоги Виконавчого комітету Нікопольської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по відношенню до її неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Передати дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області.
Стягнути аліменти з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН - НОМЕР_1 ), на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь інтернатного закладу, в якому буде знаходитись дитина, або опікуна, щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН - НОМЕР_1 ), на користь держави судовий збір в розмірі 992 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві грн.) 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал