Справа № 727/4726/23
Провадження № 2/727/1010/23
02 серпня 2023 року м. Чернівці
Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:
головуючого судді Калмикової Ю. О.,
за участю секретаря судового засідання Макогон А. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці Чернівецької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на навчання дитини,
Зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до ОСОБА_2 про стягнення витрат на навчання дитини.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем та Відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було укладено шлюб 13 липня 2003 року, який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 823.
Від спільного подружнього життя мають двоє дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 березня 2022 року у справі № 727/11770/21 між мною та ОСОБА_5 відбулось розірвання шлю6у.

Судовим наказом Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.12.2021 р. у справі № 727/12277/21 стягнуто на мою користь на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, починаючи 20 грудня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

З 01 вересня 2022 року донька ОСОБА_3 розпочала навчання на 1 курсі фармацевтичного факультету Буковинського державного медичного університету денної форми навчання.

19 вересня 2022 року між позивачем і ОСОБА_3 та БДМУ був укладений договір про навчання у БДМУ № 112о/ЗЗф.

Відповідно до п. 12 договору фінансування навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб (на умовах договору, укладеного між закладом та фізичною/або юридичною особою, яка замовляє платну освітню послугу).

У зв`язку із цим, 19 вересня 2022 року між позивачем та БДМУ був укладений договір про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців. Відповідно до пп.1 п. 2 розділу III договору вартість платної освітньої послуги за навчання ОСОБА_3 в 2022-2023 навчальному році становить 29950 гривень 00 копійок. Також, відповідно до п. З даного договору замовник вносить плату посеместрово не пізніше ніж за 20 календарних днів до початку семестру. Таким чином оплату за навчання на 1 семестрі І курсу позивачем вже було сплачено.

Надалі, на виконання вимог зазначеного договору, щодо оплати за навчання на 2 семестрі І курсу, мною 20 січня 2023 року було сплачено на рахунок БДМУ плату за навчання ОСОБА_3 в розмірі 1000 гривень, 25 січня 2023 року сплачено на рахунок БДМУ плату за навчання ОСОБА_3 в розмірі 4000 гривень, 17 лютого 2023 року сплачено на рахунок БДМУ плату за навчання ОСОБА_3 в розмірі 7250 гривень та 13 квітня 2023 року сплачено на рахунок БДМУ плату за навчання ОСОБА_3 в розмірі 2700, тобто на загальну суму 14 950 гривень.

Плата за навчання була здійснена мною особисто за власний рахунок, ОСОБА_2 участі у сплаті за навчання не приймав, а донька ОСОБА_3 не має власних коштів, оскільки є неповнолітньою та навчається, стипендію не отримує. Враховуючи те, що ОСОБА_2 добровільно не сплачує половину вартості навчання нашої доньки, в мене виникла необхідність у зверненні до суду про стягнення витрат на навчання дитини.

Попередньо, рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06.02.2023 у справі №727/10449/22 з Відповідача на користь позивача було стягнуто частину понесених витрат по оплаті на навчання дитини, а саме одноразово вартості навчання ОСОБА_3 за 1 семестр 2022-2023 навчального року на І курсі денної форми навчання у Буковинському державному медичному університеті в сумі 7500,00 (сім тисяч п`ятсот) гривень.

Таким чином, уважає, що з ОСОБА_2 слід стягнути витрати на навчання дитини, які полягають у 1/2 вартості її навчання на І курсі БДМУ за 2 семестр 2022-2023 навчального року та становлять 7475 гривень (14950 гривень:2).

Відповідач є працездатним, інших утриманців не має, стан здоров`я в нього добрий. Позивач утримує двох дітей самостійно та її доходу є недостатньо, щоб самотужки нести такі великі витрати на навчання, тим не менш, уважає, що її донька гідна здобути якісну вищу освіту. Слід сказати, що проти навчання у відповідному навчальному закладі відповідач не заперечував. Аліменти, які він повинен сплачувати на утримання дітей є недостатніми для покриття вартості навчання ОСОБА_3 , тим паче, враховуючи те, що аліменти він не сплачує.

На підставі викладеного, просив суд стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 частину понесених витрат по оплаті на навчання дитини, а саме: одноразово 1/2 вартості навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за 2 семестр 2022-2023 навчального року на І курсі фармацевтичного факультету денної форми навчання у Буковинському державному медичному університеті в твердій грошовій сумі 7475 гривень.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

24.05.2023 суддя ухвалою суду відкрила провадження у справі № 727/4726/23 та призначила справу до розгляду.

27.06.2023 представник позивача надав письмову заяву про розгляд справи без участі представника позивача та позивача.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що позивач після досягнення дитиною повноліття продовжує матеріально утримувати її, платить за навчання і при цьому вважає, що батько дитини також повинен приймати участь в оплаті за навчання дитини.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, представлена своїм представником.

Представник позивача ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи.

Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи.

У зв`язку з наведеним, суд уважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.

Дослідивши письмові докази по справі, суд уважає встановленими фактичні обставини справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

З матеріалів справи встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 18.04.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що складено відповідний актовий запис № 71. Батьком записаний ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_1 .

Згідно з рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17.03.2022 року у справі № 727/11770/21 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 розірвано. Рішення набрало законної сили 19.04.2022.

Згідно з судовим наказом Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.12.2021 у справі № 727/12277/21 стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини заробітку платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 20.12.2021 і до досягнення дітьми повноліття.

Згідно з довідкою №1960 від 01.10.2022, виданою Буковинським державним медичним університетом, в тому, що ОСОБА_3 дійсно є студентом 1 курсу фармацевтичного факультету, денна форма навчання, за контрактом за спеціальністю - фармація. Термін навчання з 01.09.2022 по 31.08.2023.

Згідно з договором про навчання у Буковинському державному медичному університеті від 19.09.2022 р. ОСОБА_3 зарахована до навчання на 1 курс за спецілністю 226 Фармація, промислова фармація.

Згідно з договором про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 19.09.2022 загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 164550,00 грн..

Згідно з квитанцією №9302-4481-7881-7076 від 13.04.2023 сума сплати 2700,00 грн. платник ОСОБА_1 , призначення плата за навчання д. форма навчання, магістр, спеціальність фармація, фак. Фармацевтичний.

Згідно з квитанцією №9294-6623-5573-5824 від 25.01.2023 сума сплати 4000,00 грн. платник ОСОБА_1 , призначення плата за навчання д. форма навчання, магістр, спеціальність фармація, фак. Фармацевтичний.

Згідно з квитанцією №9296-9630-7452-8809 від 17.02.2023 сума сплати 7250,00 грн. платник ОСОБА_1 , призначення плата за навчання д. форма навчання, магістр, спеціальність фармація, фак. Фармацевтичний.

Згідно з квитанцією №9294-1599-7983 від 20.01.2023 сума сплати 1000,00 грн. платник ОСОБА_1 , призначення плата за навчання д. форма навчання, магістр, спеціальність фармація, фак. Фармацевтичний.

Згідно з довідкою про доходи ОСОБА_3 , наданою ДБМУ за період з 01.09.2022 по 30.09.2022 становить 0,00 грн.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, наданим Першим ВДВС у м. Чернівці ЗМУМЮ, ОСОБА_2 станом на лютий 2023 року має заборгованість у розмірі 51935,60 грн.

Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні донька, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положенням ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним з способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Аналогічна позиція висловлена у рішенні Верховного суду України від 24 грудня 2014 року № 6-186цс14.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягненням дочкою, сином віку який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчатися; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надати таку допомогу.

У постанові № 644/3610/16-ц від 17.04.2019 року Верховний Суд вказав, що батьки зобов`язані утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання до досягнення нею віку, що є меншим 23 років. Необхідність утримувати інших дітей не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу також своїй повнолітній дитині, яка її потребує.

Позивач, обґрунтовуючи вимогу про стягнення додаткових витрат, послалася на те, що позивачем понесенні витрати на оплату за навчання доньки в Буковинському державному медичному університеті, за навчальний рік 2022-2023 в загальному розмірі 14950,00 гривень, згідно договору від 19.09.2022.

Зазначені витрати понесені позивачем на навчання дитини, та на її думку, є підставою для стягнення з батька дитини (відповідача) 50% цієї суми в розмірі 7475,00 гривень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач, як батько, зобов`язаний утримувати повнолітню доньку, оскільки остання вчиться стаціонарно на платній формі навчання, потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням, при цьому вартість за половину навчання позивачкою фактично сплачено, а отже існують правові підстави для стягнення з відповідача одноразово 1/2 вартості навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за 2 семестр 2022-2023 навчального року на І курсі денної форми навчання у Буковинському державному медичному університеті в твердій грошовій сумі 7475 гривень, про що просить позивачка.

При цьому, суд враховує також і ту обставину, що письмових заперечень від повідомленого про дату, час та місце розгляду справи відповідача до суду не надходило.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 , як батько повнолітньої ОСОБА_3 , зобов`язаний сплатити одноразово 1/2 вартості навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за 2 семестр 2022-2023 навчального року на І курсі денної форми навчання у Буковинському державному медичному університеті в твердій грошовій сумі в розмірі 7475 гривень.

Також згідно вимог статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України, ст.ст. 181-183, 191, 199 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити в повному обсязі позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на навчання дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , частину понесених витрат по оплаті на навчання дитини, а саме одноразово 1/2 вартості навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за 2 семестр 2022-2023 навчального року на І курсі денної форми навчання у Буковинському державному медичному університеті в сумі 7475 (сім тисяч чотириста сімдесят п`ять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 (одну тисячу сімдесят три) гривні (шістдесят) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку в Чернівецькому апеляційному суді шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Ю. О. Калмикова