ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулова Н.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про стягнення коштів, інфляційних втрат та трьох відсотків річних, -

В С Т А Н О В И В :

Позовна заява ОСОБА_1 надійшла до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.03.2023 року цивільну справу передано за підсудністю до Фастівського міськрайонного суду Київської області.

Як вбачається із змісту позовних вимог, позивач просить суд:

1. стягнути з відповідача на користь позивача недоотриману пенсію у розмірі 80 290,32 грн., нараховану померлому ОСОБА_2 як проведений перерахунок на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 30.04.2020 року у справі №320/1019/20 та 51 059,16 грн. як проведений перерахунок на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.10.2019 року у справі №320/3118/19;

2. стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні витрати та 3% річних за період з 19.10.2021 року по 31.01.2023 року у сумі 26 714,06 грн. нарахованих на суму заборгованості 80 290,30 грн.;

2. стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні витрати та 3% річних за період з 19.10.2021 року по 31.01.2023 року у розмірі 16 988,32 грн. нарахованих на суму заборгованості 51 059,16 грн.

Ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Як вбачається із даних, що містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень, рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13.10.2022 року, яке набрало законної сиди 14.11.2022 року у справі №381/1328/22, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про стягнення коштів недоотриманої пенсії відмовлено.

На розгляді перебували позовні вимоги, серед іншого, про стягнення недоотриманої пенсії у розмірі 80 290,32 грн., нарахованої померлому ОСОБА_2 як проведений перерахунок на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 30.04.2020 року у справі №320/1019/20 та 51 059,16 грн. як проведений перерахунок на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.10.2019 року у справі №320/3118/19.

Судом відмовлено у задоволенні даного позову, оскільки позивачем фактично ставилося питання повторного стягнення грошових коштів на свою користь, адже рішеннями Київського окружного адміністративного суду від 15.10.2019 року та 30.04.2020 року відповідача уже було зобов`язано виплатити ОСОБА_2 пенсію у визначеному розмірі, перерахунок якої здійснено ГУ ПФУ у Київській області. При цьому, наявність у ОСОБА_1 прав на недоотриману пенсію за вказаними рішеннями закріплено свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 05.02.2022 року, є чинним та неоспореним.

Крім того, ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17.10.2022 року, яка набрала законної сиди 01.11.2022 року у справі №381/1464/22 провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних закрито.

Предметом розгляду даної справи було стягнення інфляційний витрат та 3% річних за період з 03.09.2020 року по 31.05.2022 року у сумі 28 269,15 грн. за невиконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 30.04.2020 року у справі №320/1019/20; інфляційних витрат та 3% річних за період з 15.01.2020 року по 31.05.2022 року у розмірі 19 742,94 грн. за невиконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.10.2019 року у справі №320/3118/19.

Провадження у справі було закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, так як справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Аналізуючи зміст вищезазначених рішення, ухвали суду та матеріалів цієї справи, суд прийшов до висновку, що предмет (стягнення 80 290,32 грн. та 51 059,16 грн. грошових коштів перерахунку пенсії, стягнення інфляційних втрат та 3% річних за період з 19.10.2021 року по 31.05.2022 року за невиконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 30.04.2020 року у справі №320/1019/20; інфляційних витрат та 3% річних за період з 19.10.2021 року по 31.05.2022 року за невиконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.10.2019 року у справі №320/3118/19), підстави (наявність спадкових прав) позову ОСОБА_1 у цій справі, є аналогічними (тотожними) тим, що й у справах №381/1328/22 та №№381/1464/22, які розглянуто.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

За таких обставин, слід відмовити у відкритті провадження за вимогами про стягнення коштів у сумі 80 290,32 грн. та 51 059,16 грн. та стягнення інфляційних втрат на 3% річних з 19.10.2021 року по 31.05.2022 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України .

Щодо вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за період з 01.06.2022 року по 31.01.2023 року варто зазначити наступне.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07 квітня 2020 року у справі № 910/4590/19 (провадження № 12-189гс19), аналізуючи правову природу правовідносин, які виникають на підставі положень ст. 625 ЦК України, дійшла висновку що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3 % річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги.

Ураховуючи те, що спір щодо нарахування, сплати та перерахунку соціальних виплат підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, спір за позовними вимогами про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних на підставі статті 625 ЦК України з одночасним відшкодуванням моральної шкоди також підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Такі висновки викладено у постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 638/1620/20 (провадження № 61-3182св21).

Оскільки основні вимоги у справах №320/1019/20 та №320/3118/19 розглянуті в порядку адміністративного судочинства, тому позовні вимоги про стягнення компенсації на підставі положень ст. 625 ЦК України у зв`язку з невиконанням судового рішення, яким встановлено протиправність дій суб`єкта владних повноважень, також належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За вказаних обставин слід відмовити у відкритті провадження про стягнення інфляційних втрат на 3% річних за період з 01.06.2022 року по 31.01.2023 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 186, 353, 447 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У відкриті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про стягнення коштів, інфляційних втрат та трьох відсотків річних, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду відповідно до статей 354-355 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строків на апеляційне оскарження, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Осаулова Н.А.