Житомирський апеляційний суд
Справа №296/7335/21 Головуючий у 1-й інст. Анциборенко Н. М.
Категорія 44 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О. Ю. суддів Галацевич О.М.

Борисюка Р.М.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників в місті Житомирі справу №296/7335/21

за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення моральної шкоди за несвоєчасний розрахунок при звільненні

за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_2

на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 12 грудня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Анциборенко Н.М. у м. Житомирі,

встановив:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом. Просив стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (на даний час - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) моральну шкоду у розмірі 10000грн. у зв`язку з неповним розрахунком при звільненні 21.08.2017. В обґрунтування позову зазначив, що постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.06.2020 визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо непроведення розрахунку при звільненні 21.08.2017, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 нарахувати та виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 21.08.2017 по 04.09.2019 у сумі 1729,17грн. Вважає, що такими протиправними діями відповідача спричинено моральну шкоду.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 12 грудня 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1000грн. у зв`язку з неповним розрахунком при звільненні 21.08.2017.

В апеляційній скарзі ІНФОРМАЦІЯ_2 просить скасувати рішення і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права. Зазначає, що позивач не довів заподіяння йому моральної шкоди, пропустив тримісячний строк звернення до суду.

Апеляційна скарга підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2020 визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не проведення з ОСОБА_1 повного розрахунку при звільненні 21.08.2017 , зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 21.08.2017 по 04.09.2019 у сумі 1729,17грн.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 28 січня 2021 року відмовлено у відкритті провадження в справі №240/1056/21 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення моральної шкоди.

Постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2020 виконана 27.01.2021.

Відповідно до ч.1 ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Як роз`яснено у пунктах 3, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою. Страждання - це емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання.

Порушення прав людини суб`єктом владних повноважень завжди викликає негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання, які заподіюють моральну шкоду.

Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди.

При цьому сама лише наявність судового рішення про визнання протиправними дій чи бездіяльності роботодавця не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки рішенням у адміністративній справі не встановлювалась наявність усіх обов`язкових складових відповідальності за порушення трудових прав. Питання, які вирішуються судом при розгляді адміністративної справи про визнання дій протиправними відрізняють від кола питань, які вирішуються при розгляді спору про стягнення моральної шкоди.

Позивач не надав доказів на підтвердження обставин, передбачених ч.1 ст.237-1 КЗпП України. Суд першої інстанції не дотримався правил оцінки доказів визначених ст.89 ЦПК України і зробив неправильний висновок про обґрунтованість позову.

За таких обставин рішення належить скасувати і ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказував на те, що звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", і не сплатив судовий збір при подачі позову.

Згідно із пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17 зазначено, що "відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону №3674-VI учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону №3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону №3551-XII. Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону N 3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі №9901/311/19 та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі N 490/8128/17.

Даний позов не стосується соціального і правового захисту учасників бойових дій, тому з позивача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн., а на користь апелянта 1362грн.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити.

Скасувати рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 12 грудня 2022 року і ухвалити нове судове рішення про відмову у позові.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 908грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір в розмірі 1362грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча: Судді: