Справа № 716/1032/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.02.2023 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Сірик І.С.,

за участю секретаря Барабащук О.А.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Заставна цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 02.03.2020 року між ним та відповідачем, від імені якого діяв ОСОБА_5 , було укладено попередній договір. За умовами даного договору до 01.07.2021 сторони зобов`язувались укласти Основний договір купівлі-продажу житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами під № 11 загальною площею 287.80 кв.м. та земельної ділянки площею 0.0438 га (кадастровий номер :03:001:3746), що розташовані у АДРЕСА_1 . До підписання вказаного договору 28.02.2020 ним передано ОСОБА_5 , для ОСОБА_4 аванс в розмірі 10 000 доларів США в рахунок купівлі будинку. 09.03.2020 ОСОБА_5 для ОСОБА_4 передано 15 000 доларів США і 20.07.2021 безпосередньо ОСОБА_4 передано 15 000 доларів США. Загалом сума переданих ним коштів ОСОБА_4 склала 40 000 доларів США. Призначення оплати вказаних коштів було авансування купівлі-продажу будинковолодіння, що підтверджується відповідними розписками. Станом на момент подання позову основний договір неукладений, повернути сплачений аванс відповідач відмовляється. Через не бажання відповідача мирним шляхом та на вигідних для обох сторін умовах, які неодноразово пропонувались ним, досягнути згоди, звернувся до суду за захистом порушеного права.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та просив їх задовольнити, а також надав суду пояснення аналогічні змісту заявлених вимог. Крім того, доповнив, що до грудня 2021 року позивач з сім`єю проживав в будинку по АДРЕСА_1 . В дату зазначену в попередньому договорі не прийшов до нотаріуса для укладення договору купівлі-продажу будинку, оскільки не було коштів визначені договором. З відповідачем домовився розстрочити суму ще до кінця року. Оскільки ОСОБА_4 відмовився продовжувати договірні відносини за попереднім договором, він покинув вказаний будинок.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, обґрунтувавши обставинами викладеними у відзиві на позовну заяву.

Свідок ОСОБА_5 суду вказав, що працює в агентстві «Ваш Дім» клієнтом якого являлись сторони по вказаній справі. Виступаючи посередником, діяв на підставі доручення в інтересах ОСОБА_4 , який мав намір продати належний йому будинок, або здати його в оренду. Відповідно ОСОБА_3 виявив бажання придбати вказаний будинок. У зв`язку із цим між ними було укладено попередній договір. ОСОБА_3 передав кошти для ОСОБА_6 в рахунок купівлі будинку на загальну суму 40 000 доларів США. У зв`язку із тим, що основний договір не був укладений, через відсутність коштів у ОСОБА_3 , сума яку отримав ОСОБА_6 була зарахована в рахунок оренди будинку в якому проживав позивач і його родина, близько 2 років. ОСОБА_3 погоджувався з умовами договору відповідно до якого суми, які були ним сплачені залишаються у ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_7 вказав, що йому було відомо що ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_5 , з метою допомогти продати будинок. Покупцем виявився ОСОБА_3 , який виявив бажання укласти договір щодо розтермінування сплати коштів. Однак кошти, які визначені вартістю будинку не сплатив.

Заслухавши пояснення представників сторін, покази свідків дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Так, відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При цьому, відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Судом встановлено, що між ОСОБА_5 , який діє від імені ОСОБА_4 , по довіреності посвідченій 28.02.2020 Балан Р.Б., приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу по реєстру за № 400, з однієї сторони та ОСОБА_3 з другої сторони укладено нотаріально посвідчений попередній договір (а.с.9).

За умовами даного договору сторони зобов`язувалися в майбутньому, в термін до 01.07.2021 укласти основний договір, а саме договір купівлі-продажу житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами під № 1 загальна площа якого 287.80 кв.м в тому числі житлова площа 96.20 кв.м., що розташований у АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0.0438 га, кадастровий номер якої :03;001:3746, що призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована у Чернівецькій області Сторожинецького району с. Годилів.

Відповідно до п. 3 попереднього договору, до підписання цього договору, у відповідності до ст. 546 ЦК України, для забезпечення свого зобов`язання, ОСОБА_3 передав, а ОСОБА_5 для ОСОБА_4 , прийняв завдаток в рахунок виконання основного договору в розмірі 245900 грн., що на час посвідчення цього договору згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 10 000 доларам США.

Як вбачається з розписок досліджених в судовому засіданні, 28.02.2020 ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника будинку по АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 отримав завдаток в сумі 10000 доларів США в рахунок купівлі будинку. 09.03.2020 ОСОБА_5 отримав 15000 доларів США від ОСОБА_3 в рахунок купівлі будинку. Та 20.07.2021 ОСОБА_4 отримав 15000 доларів США від ОСОБА_3 в рахунок купівлі будинку по АДРЕСА_1 .

На день звернення до суду основний договір купівлі-продажу будинку між сторонами не укладено

Дані обставини не заперечувались сторонами по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

При цьому, відповідно до п. 7 вказаного договору, сторони домовились, що у відповідності до ст. 571 ЦК України, у випадку відмови покупця від покупки зазначеного в даному договорі нерухомого майна, зазначена в п. 3 даного договору сума завдатку залишається у продавця.

Зокрема, звертаючись до суду із вищевказаним позовом, позивач зазначав, що основний договір купівлі-продажу будинка не був укладений, а тому вважає, що відповідач повинен повернути йому кошти у вигляді авансу.

Так, відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 635 ЦК України визначено, що попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

При цьому, відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Тобто купівля-продаж нерухомого майна передбачає укладення договору в письмовій формі.

Положеннями ч.1 ст.526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Так, відповідно до ст.570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання.

Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Як встановлено судом та не оспорюється сторонами, на момент звернення до суду із відповідним позовом та на час розгляду справи, договір купівлі-продажу нерухомого майна (квартири) між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено не було, натомість вони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому.

При цьому, згідно вимог чинного законодавства, внесення завдатку, як способу забезпечення виконання зобов`язання може мати місце лише у випадку наявності зобов`язання, тобто укладеного між сторонами договору, яким визначено предмет та істотні умови.

Отже, у разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і мають бути повернуті в тому розмірі, в якому вони надавалися. Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише у випадку, якщо таке зобов`язання випливає із договору, укладеного сторонами.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки договір купівлі-продажу між сторонами не укладено, а отже підстави вважати передані кошти завдатком відсутні й відповідно в такому випадку такі кошти, в розумінні положень ст. 570 ЦК України - є авансом.

Так, Верховним Судом України зазначено, що внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання. Якщо договору, який б за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, а сторони лише домовились укласти такий договір в майбутньому, передана грошова сума є авансом, який підлягає поверненню. Поверненню підлягає й аванс, отриманий за попереднім договором.

Таким чином, правила ст. 570 ЦК України про завдаток поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна зі сторін ухиляється від його виконання (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 25 вересня 2013 р. у справі № 6-82цс13).

Крім того, як зазначив Верховний Суд у постанові від 23.07.2018 по справі № 461/5297/16-ц правила ст.570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання. Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу.

У постанові від 04.08.2021 року в справі № 640/17086/18 Верховний Суд висловив позицію, відповідно до якої ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання. Аванс не має забезпечувальної функції, якщо основний договір не укладено з ініціативи будь-якої зі сторін, то аванс повертається власникові.

Ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання.

Аванс не має забезпечувальної функції, якщо основний договір не укладено з ініціативи будь-якої зі сторін, то аванс повертається власникові.

Таким чином, коли сторони хочуть визначити, що сплачена сума є завдатком, між ними має бути укладений договір, яким передбачаються зобов`язання сторін (сплата коштів боржником, та передання майна, надання послуг, тощо кредитором). Тобто це не може бути попередній договір, про укладення у майбутньому основного договору. Це має бути саме основний договір. В інакшому випадку сплачена сума коштів вважатиметься авансом.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що в рахунок оплати вартості будинку за попереднім договором ОСОБА_4 було сплачено 40000 доларів США.

Посилання представника відповідача та твердження свідка ОСОБА_5 , про те що суму виплачених ОСОБА_3 коштів переданих для ОСОБА_4 залишаються в останнього в рахунок оренди будинку за весь час проживання та як компенсація виниклих пошкоджень, які були виявлені в будинку є безпідставними та необґрунтованими. Оскільки договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотніх умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (стаття 638 ЦК України).

Згідно з вимогами частини першої статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Договір оренди про який зазначається представником відповідача та свідком взагалі не укладався.

На підставі вищевикладеного, а також виходячи з того, що договір купівлі-продажу будинку між сторонами укладено не було, тому передані позивачем грошові кошти не можуть вважатись завдатком, вони є авансом, який підлягає поверненню, у зв`язку із чим позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а отже сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 - задовольнити

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 кошти в сумі 40 000 (сорок тисяч ) доларів США.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати в розмірі 12405 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий Ленінським РВ УМВС України в Чернівецькій області 13.01.1998 року.

Представник позивача: Павчук Ігор Славійович, адреса м.Чернівці вул. Синельникова, 13А, ордер серії СЕ №1047075 від 20.07.2022 року.

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації с.Ржавинці Чернівецького району Чернівецької області, паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм НОМЕР_3 , орган видачі 7316, дата видачі 19.06.2019 року, РНОКПП: НОМЕР_4 .

Представник відповідача: ОСОБА_2 , адреса АДРЕСА_3 , Договір "Про надання правової допомоги" від 05.09.2022 року.

Повний текст рішення виготовлено 28.02.2023 року.

Суддя Сірик І.С.