Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2023 року смт. Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кравченко О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Хорольської І.П.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 ,

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи Південно-Східне Міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), Царичанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Служба у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації, про визнання батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання батьківства.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що з квітня 2014 року він перебуває у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою, вони мешкають разом, але шлюб між ними не зареєстрований. У відповідачки не було жодних документів, що посвідчують особу, тому за час проживання вони неодноразово зверталися до міграційної служби задля отримання відповідачем паспорта громадянина України, на що отримували усні відмови у зв`язку з відсутністю свідоцтва про народження відповідача. У відділі ДРАЦС Магдалинівського району їм пояснили, що отримати свідоцтво про народження особи можуть лише батьки. На даний час питання оформлення документів, що посвідчують особу відповідачки залишається невирішеним, оскільки мати відповідачки відмовляється посприяти їй у надання свідоцтва про народження.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них з відповідачкою народилася донька ОСОБА_5 та постало питання державної реєстрації народження дитини. Так як, у лікарні відповідач назвалася ОСОБА_6 , жодні документи, що посвідчують особу в неї відсутні, медичні документи видали на ОСОБА_7 . За клопотанням служби у справах дітей Магдалинівської районної адміністрації 10.03.2016 року видано свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_1 та витяг з державної реєстрації актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст.126, 133, 135 Сімейного кодексу України №5, де в графі батько вказано ОСОБА_8 , мати ОСОБА_7 .

02 березня 2016 року позивач звертався на Урядову гарячу лінію щодо проведення державної реєстрації народження дитини та вказати в графі батько його ОСОБА_1 , про що отримав відповідь Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області від 14.03.2016 року з поясненням неможливості проведення державної реєстрації народження дитини за його місцем проживання без одночасного правового визначення батьківства, а місце проживання матері нічим не підтверджується.

01 вересня 2021 року він звернувся до КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» з заявою про проведення судово-медичного дослідження зразків його крові та крові ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та отримав висновок спеціаліста №817 від 09.09.2021 року, підсумками якого встановлено вірогідність того, що він є біологічним батьком ОСОБА_5 з вірогідністю не менше 99,9999%.

З відповідачем та донькою вони мешкають разом з адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Шевченківського старостинського округу №12 від 05.10.2022 року №231/12.

Позивач просить суд визнати його батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Магдалинівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №29 від 10 березня 2016 року) та зобов`язати орган державної реєстрації актів цивільного стану внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини, зазначивши його батьком дитини та видати нове свідоцтво про народження, змінивши ОСОБА_5 прізвище на « ОСОБА_9 ».

Ухвалою суду від 22 листопада 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 08.02.2023 року до участі у справі залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Царичанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та Службу у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації.

Ухвалою суду від 01.03.2023 року підготовче провадження у справі закрито, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити з викладених в позовній заяві підстав.

Відповідачка у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Представник Служби у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації Горшкова О.А. у судовому засіданні пояснила, що реєстрація народження дитини проведена Службою у справах дітей на підставі заяви та медичних документів про народження дитини. На даний час дитина не має статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, скарг на дану родину до служби у справах дітей не поступало. Проти задоволення позову не заперечувала.

Представники Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) та Царичанського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у судове засідання не з`явилися, про місце та час розгляду справи були повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надали.

Вислухав пояснення сторін та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Аналогічні положення містяться у ст.ст. 15,16 ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст.135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У разі смерті матері, а також за неможливості встановити місце її проживання чи перебування запис про матір та батька дитини провадиться відповідно до цієї статті, за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров`я, в якому народилася дитина. Якщо батьки дитини невідомі, державна реєстрація її народження проводиться за рішенням органу опіки та піклування, яким визначається прізвище, власне ім`я, по батькові дитини і відомості про батьків.

Статтею 125 ч.2 СК України передбачено, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Визнання батьківства за рішенням суду розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 17 травня 2007 року у справі «Jevremovic v. Serbia» зазначив, що у відповідності до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час розгляду скарги про встановлення батьківства суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини.

У Постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

За статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може гуртуватися на припущеннях.

У цивільному процесі доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Керуючись цим загальним правилом, у ч.2 ст.128 СК України допускаються будь-які докази (відомості), які засвідчують походження дитини.

У сучасних умовах основним доказом батьківства є висновок судово-генетичної експертизи.

Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серія НОМЕР_1 від 10.03.2016 року (а.с.9).

У зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують особу матері, реєстрацію народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було здійснено 10 березня 2016 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Магдалинівського районного управління юстиції Дніпропетровської області за відповідним клопотанням служби у справах дітей Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області на підставі заяви ОСОБА_7 та медичних документів про народження дитини (а.с.82-87).

Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України №5 від 10.03.2016 року, державна реєстрація народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проведена відповідно до ч.2 ст.135 СК України, актовий запис №29 від 10.03.2016 року, батьками дитини зазначені ОСОБА_8 , ОСОБА_7 (а.с.10).

На звернення позивача 02 березня 2016 року на Урядову гарячу лінію щодо проведення державної реєстрації народження дитини, позивач отримав лист Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області від 14.03.2016 року №С603-03 з поясненням неможливості проведення державної реєстрації народження дитини за його місцем проживання без одночасного правового визначення батьківства, а місце проживання матері нічим не підтверджується (а.с.11-12).

Як вбачається з довідки виконавчого комітету Магдалинівської селищної ради від 05.10.2022 року №231/12, позивач ОСОБА_1 зареєстрований та постійно проживає на території Шевченківського старостинського округу за адресою: АДРЕСА_1 разом із відповідачкою ОСОБА_3 (записано з її слів) та її донькою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 суду підтвердили, що відповідачка та позивач мешкають разом приблизно з 2014 року однією сім`єю. Відповідачку вони знають як « ОСОБА_6 ». У 2016 році у відповідачки та позивача народилася донька ОСОБА_12 , яка також мешкає разом з ними та на даний час вже пішла до школи. В родині добрі відносини, позивач та відповідачка добре дбають про дитину. Свідок ОСОБА_10 також повідомив, що відповідачка народила доньку взимку 2016 року, він особисто відвозив позивача до пологового будинку.

Згідно висновку спеціаліста КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» №817 від 09.09.2021 року за результатами судово-медичного дослідження зразків крові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вірогідність того, що ОСОБА_1 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даного дослідження складає не менше 99,9999% (а.с.14-17).

Враховуючи викладене, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що батьківство позивача ОСОБА_1 щодо неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доведено належними та допустимими доказами. Також судом встановлено, що дитина від народження мешкає з позивачем, та знаходиться у нього на вихованні та утриманні.

Враховуючи викладене, з урахуванням інтересів дитини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та визнати позивача ОСОБА_1 батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з положеннями ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 258-259, 263, 264, 265, 267 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка народилася у смт.Магдалинівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, актовий запис про народження №29 від 10 березня 2016 року, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Магдалинівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області.

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складеного 10 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Магдалинівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області за №29, вказавши батьком дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України та змінити прізвище дитини на ОСОБА_9 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Треті особи:

Південно-Східне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м.Дніпро), , юридична адреса: 49027, м.Дніпро, проспект дмитра Яворницького, 21А.

Царичанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), юридична адреса: 51000, Дніпропетровська область, смт.Царичанка, вул.14-ї Гвардійської дивізії, буд.10

Служба у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації, , юридична адреса: 51200, Дніпропетровська область, м.Новомосковськ, вул.Шевченка, буд.7.

Повний текст рішення суду складений 20.03.2023 року.

Суддя О.Ю. Кравченко