Справа № 643/9682/23
Провадження № 2-о/643/340/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2023 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Мельникової І.Д.,

за участю секретаря Шалі А.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Східне Міжрегіональне управління юстиції Четвертий відділ РАЦС у м. Харкові про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті батька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Рубіжне, Луганської області.

В обґрунтування заяви зазначив, що при виконанні бойового завдання його батько ОСОБА_2 отримав множинні осколкові поранення несумісні з життям, про що був складений відповідний акт про смерть від 05.05.2023 року №836/8258 виданий Міністерством оборони України. Заявник вказує, що отримати свідоцтво про смерть у відділі РАЦС у м. Харкові неможливо, так як тіло загиблого батька залишилося на тимчасово окупованій території України під час воєнного стану та бойових дій, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стан», тому вимушений звернутись до суду з вказаною заявою. Встановлення факту смерті та отримання свідоцтва про смерть йому необхідно для оформлення спадщини.

Заявник у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляду справи у його відсутність.

Представник заінтересованої особи - Східне Міжрегіональне управління юстиції Четвертий відділ РАЦС у м. Харкові в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутністю.

Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно копії акту про настання смерті №836/8288 від 05.05.2023, 18 квітня 2022 року о 18-00 хв. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , загинув за наступних обставин: ІНФОРМАЦІЯ_2 о 18:00 в населеному пункті Рубіжне, Луганської області, виконуючи бойове завдання пов`язане з захистом Вітчизни військовослужбовець військової служби за мобілізацією, командир 2 аеромобільно-десантного відділення 3 аеромобільно-десантного взводу 1 аеромобільно-десантної роти військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_2 , отримав від невідомих осіб сторони противника множинні осколкові поранення несумісні з життям. В зв`язку з активними бойовими діями та щільним вогнем противника, було неможливо провести евакуацію загиблого в безпечне місце для спрямування в морг. Тіло знаходиться на тимчасово окупованій території в районі населеного пункту Рубіжне, Луганської області. Акт підписано командиром військової частини НОМЕР_2 молодшим сержантом ОСОБА_3 та військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 солдатом ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно листа Східного Міжрегіонального управління юстиції Четвертий відділ РАЦС у м. Харкові від 22.08.2023 за №971/24.26.77, заявнику відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Рубіжне, Луганської області, оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред`явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20.10.2006 за №1150/13024.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Згідно з ч.1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 49 ЦК України, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації органами державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

П. 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до вимог Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма № 1 Об/о), затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 № 545, лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину (пп.2.2 п.2).

При цьому забороняється видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, без особистого встановлення лікарем факту смерті. У виняткових випадках свідоцтво про смерть може бути видано лікарем, який встановив смерть тільки на підставі огляду трупа (при відсутності ознак або підозри на насильницьку смерть) та даних медичної документації про наявність у померлого при житті хвороб, які в своєму перебігу могли призвести до настання смерті. Патологоанатом, як правило, видає лікарське свідоцтво про смерть на підставі розтину трупів (пп.2.4 п.2).

У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 загинув в районі населеного пункту Рубіжне, Луганської області, тіло загиблого перебуває на непідконтрольній Україні території, отримати лікарське свідоцтво про смерть встановленого зразка і виданого компетентним органом державної влади України є неможливим.

Для заявника ОСОБА_1 встановлення факту смерті його батька ОСОБА_2 є необхідним для отримання свідоцтва про смерть та подальшого використання вказаного документу у цивільно-правових відносинах.

Враховуючи факт неможливості реєстрації смерті ОСОБА_2 у встановленому законом порядку і усунення цього порушення іншим шляхом, ніж судовим, не вбачається можливим, а також, оскільки заявник не може зареєструвати смерть свого батька для проведення державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва згідно чинного законодавства України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті у судовому порядку.

На підставі викладеного, ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", ст. 49 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 10,259,264,265,268,293,315,317, 319 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 році у м. Рубіжне, Луганської області.

Копію рішення направити до Четвертого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) для виконання.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя І.Д. Мельникова