Справа № 450/907/23 Провадження № 2/450/818/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

03 квітня 2023 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Кукси Д.А.

при секретарі Оленич О.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників судового розгляду в приміщенні суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про (предмет спору): стягнення аліментів на утримання дружини,

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): Позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який не розірваний. У шлюбі в сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вона зайнята доглядом за ним і не має можливості працювати. Її єдиним стабільним доходом є державна допомога при народженні дитини. Відповідач не бере належної участі в утриманні сина, не надавав протягом тривалого часу жодних коштів на його утримання, при цьому придбав собі новий автомобіль. На даний час вона майже повністю змушена самостійно забезпечувати дитину, їй допомагає її мати. Відповідач має можливість сплачувати аліменти на її утримання, оскільки є фізичною особою-підприємцем, основний вид діяльності якого вантажний автомобільний транспорт, та від діяльності має дохід. Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб в Україні з 01.01.2023 становить 2684 грн. і в подальшому буде зростати; мінімальна заробітна плата з 01.01.2023 складає 6700 грн. Просить стягувати з відповідача 4000,00 грн. на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Протягом спільного проживання відповідач часто зловживав алкоголем, вчиняв щодо неї фізичне і психологічне насильство у присутності дитини. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.

Позиція відповідача: відповідач повідомлявся про судовий розгляд шляхом направлення поштової кореспонденції, яку згідно поштового повідомлення було отримано. У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд вважає, що оскільки, відповідно до ст. 12 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, то неподанням до суду відзиву без поважних причин, відповідач фактично відмовився від захисту своїх прав в суді.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 280 ЦПК України для проведення судового розгляду справи у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за наявними в матеріалах справи доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно до ст. 282 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

01.03.2023 ухвала про відкриття провадження.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Сторони перебувають у шлюбі з 09.09.2015, який зареєстрований Виконавчим комітетом Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 09.09.2015, актовий запис №43.

Від шлюбу у них народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 22.11.2021 Виконкомом Зимноводівської сільської ради Львівського району, актовий запис №83.

Син проживає із позивачкою, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов Зимноводівської сільської ради від 17.05.2022. Дитина проживає без реєстрації, місце реєстрації: АДРЕСА_1 . Відповідач проживає окремо. Позивачка здійснює догляд за сином ОСОБА_3 до досягнення ним трирічного віку, а тому ніде не працює і потребує матеріальної допомоги.

Позивач звернулася в суд з вимогою про стягнення аліменти на її утримання у розмірі 4000 грн. щомісячно.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Виходячи з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану, згідно ст. 80 Сімейного кодексу України.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Суд звертає увагу, що у Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Розмір аліментів має бути достатнім й співрозмірним з огляду на цілі зобов`язання по утриманню.

Суд при прийнятті рішення в кожному конкретному випадку має виходити із матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів.

Судом встановлено, що у зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка ОСОБА_1 не має змоги працювати і утримувати себе. В той час як, відповідач знаходиться в працездатному віці та може працювати, а отже може своєю працею отримувати дохід для утримання, в тому числі, дружини до досягнення дитиною 3-х років.

Відповідач не надав доказів, що є його обов`язком в силу ст. ст. 12, 81 ЦПК України, які б вказували на існування істотних обставин, що унеможливлюють сплату ним аліментів на утримання дружини, та спростовують встановлені судом фактичні обставини.

Оскільки позивач проживає з дитиною, яка не досягла 3-х річного віку, здійснює її догляд, у зв`язку з вказаним немає можливості працевлаштуватись, суд вважає, що вона має право на утримання від чоловіка у вигляді аліментів у грошовій формі, що відповідає приписам ч.2 ст. 77 СК України.

У добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивач та відповідач не вирішили.

Таким чином, суд на підставі належним чином оцінених доказів, з урахуванням встановлених обставин, встановивши, що відповідач є батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає зі своєю матір`ю, вважає, що відповідач має обов`язок щодо утримання матері дитини до досягнення останньою трьох років.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, керуючись засадами справедливості, добросовісності та розумності, а також відповідно до моральних засад суспільства (ст.7 СК України), суд виходить з того, що прожитковий мінімум з 01.01.2023 року на одну працездатну особу становить 2684,00 грн.

Докази щодо неспроможності сплачувати кошти на утримання дитини, відповідачем суду не представлено.

Позивач звернулася до суду з даним позовом 28.02.2023, що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції суду вх. № 3294/23 від 28.02.2023.

Тому, з урахуванням потреб позивача, можливостей відповідача, суд вважає за необхідним стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дружини у розмірі 4000 грн. щомісячно починаючи з 28.02.2023 і до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, позовні вимоги задоволені повністю, то з відповідача в дохід держави необхідно стягнути 1073,60 грн. судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 75, 84 СК України, ст. ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, суд , -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, - задоволити.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на її утримання як дружини у твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 (чотири тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 28.02.2023 і до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку - ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1073,60 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення, а учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30-денного строку з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації проживання АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації проживання АДРЕСА_3 .

Суддя Д.А. Кукса