Справа № 461/320/23
Провадження № 4-с/461/8/23
УХВАЛА

31.01.2023 року, Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Мироненко Л.Д.

при секретарі судового засідання Забродоцької Я.Р.

за участі:

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Коломийського відділу Державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст вимог скарги

ОСОБА_1 , який є стягувачем у виконавчому провадженні №65136966, звернувся до суду зі скаргою, оскільки вважає, що державним виконавцем Коломийського відділу Державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Палагнюк Р.О. не проведені в повному обсязі примусові заходи щодо виконання рішення суду. Зважаючи на вказане, просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця Коломийського відділу Державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Палагнюка Р.О. щодо винесення постанови від 29.11.2022 про закінчення виконавчого провадження № 65136966, визнати протиправною бездіяльність останнього, що полягає у не вчиненні усіх можливих та передбачених законом України «Про виконавче провадження» дій направлених на виявлення коштів та майна боржника та у не накладенні арешту на такі кошти і майно, а також визнати протиправною та скасувати постанову начальника Коломийського відділу Державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано- Франківської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Валентини Попик від 11.01.2023 року про результати перевірки законності виконавчого провадження №65136966.

2.Позиції учасників під час судового розгляду скарги

ОСОБА_1 в судовому засіданні скаргу підтримав з викладених у ній підстав.

Державний виконавець Палагнюк Р.О. в судове засідання не з`явилася, подала до суду відзив на скаргу, згідно якого просила відмовити у задоволенні скарги. Заначила, що доводи у скарзі повністю спростовуються матеріалами виконавчого провадження. Вказує, що нею як державним виконавцем вжито усіх можливих заходів для виявлення майна боржника та його спадкоємців, а тому постанова про закриття виконавчого провадження була винесена правомірно.

Начальник Коломийського відділу Державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Попик В.П.в судове засідання не з`явилась, однак про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

3.Положення закону, якими керувався суд, постановляючи ухвалу.

Відповідно до положень ст.ст. 15, 16 ЦК України та ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожен може звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав та свобод у спосіб, передбачений законом.

За приписами статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Вказані конституційні положення знайшли своє продовження у Цивільному процесуальному Кодексі України, інших процесуальних кодексах, а також у Законі України «Про судоустрій і статус суддів». Так, п. 7 ч. 3 ст. 2, ч. 1 ст. 18 ЦПК України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» регламентовано, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Порядок виконання судових рішень та повноваження виконавців при вчиненні виконавчих дій визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Метою виконавчого провадження є примусове виконання судових рішень.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Законом України "Про виконавче провадження" передбачені порядок та підстави оскарження сторонами виконавчого провадження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Стаття 451 ЦПК України визначає, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Правом на звернення зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення мають сторони виконавчого провадження у разі порушення такими рішеннями, діями чи бездіяльністю їхніх особистих прав.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Із змісту наведених положень закону випливає, що метою виконавчого провадження є захист інтересів стягувачів шляхом здійснення сукупності передбачених законом заходів, спрямованих на дієве та ефективне виконання рішень суду та інших органів і посадових осіб, а виконавці при здійсненні виконавчого провадження наділені широким колом повноважень та зобов`язані неухильно дотримуватись прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі Закону), примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Нормами ч.1 ст. 18 Закону, встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону та пункту 6 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (надалі Інструкції), під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (пункт 3 частини третьої статті 18 Закону).

Згідно з абзацом другим пункту 1 розділу II Інструкції виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

4.Фактичні обставини справи

Так, судом встановлено, що на виконанні у старшого державного виконавця Коломийського відділу Державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Палагнюк P.O. перебувало виконавче провадження № 65136966. відкрите 14.04.2021 на підставі виконавчого листа . №461/5609/19, виданого 27.01,2021 Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 300 000 грн моральної шкоди.

Згідно даних виконавчого листа боржник проживав у АДРЕСА_1 .

У наступному боржник відбував покарання у Державній установі «Коломийська виправна колонія (№ 41)».

Стягувач скористався правом вибору місця відкрита виконавчого провадження та дав виконаний документ до відділу за місцем розташування ДУ «Коломийська ВК №41)».

14.04.2021 державним виконавцем Відділу Палагнюк P.O. відкрито виконавче -:провадження № 65136966.

22.04.2021 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Вказану постанову направлено до ДУ «Коломийська ВК(№41).

Згідно довідки ДУ «Коломийська ВК (№ 41)» від 14.05.2021 № 4/1068 виконавцем встановлено, що боржник ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до відкриття виконавчого провадження №65136966.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть встановлено, що смерть боржника ОСОБА_2 зареєстровано 02.04.2021.

29.06.2022 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника.

29.06.2022 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника у банківських установах. Державним виконавцем направлено вимогу до банків на отримання інформації, яка містить банківську таємницю стосовно наявності та стану рахунків боржника ОСОБА_2 . Рахунків та коштів боржника ОСОБА_2 не виявлено.

Згідно відповіді на запит до Державної фіскальної служби України про реєстраційний номер облікової картки платника податків - боржника - фізичної особи або серію (за наявності) і номер паспорта боржника - фізичної особи та джерела отримання доходів боржника - фізичної особи, - неможливо однозначно ідентифікувати фізичну особу - боржника.

29.06.2022 державним виконавцем надано доручення Галицькому відділу ДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) провести перевірку майнового стану боржника за адресою АДРЕСА_1 та здійснити опис та арешт майна, з обов`язковою фотофіксацією.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта у боржника відсутнє нерухоме майно. Квартира за адресою, вказаною у виконавчому листі, боржнику не належала і не належить. Із 12.03.2019 року власником вказаної квартири є ОСОБА_3 .

З метою виявлення спадкоємців боржника, державним виконавцем 30.12.2021 направлено запит до Коломийської міської державної нотаріальної контори про те, чи заводилась спадкова справа після смерті боржника ОСОБА_2 . Згідно відповіді Коломийської міської державної нотаріальної контори від 15.01.2022 № 4/01-16 встановлено, що після смерті ОСОБА_2 для оформлення спадщини ніхто не звертався.

06.07.2022 державним виконавцем направлено повторний запит до Коломийської державної нотаріальної контори. Згідно відповіді Коломийської державної нотаріальної контори від 06.07.2022 № 282/01-16 встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 відсутня.

Із дня смерті боржника ОСОБА_2 27.03.2021 до дня закінчення виконавчого провадження 29.11.2022 минув 1 рік 9 місяців, внаслідок чого строк для прийняггя спадщини закінчився.

Спадкоємців (правонаступників) боржника ОСОБА_2 та належного йому майна не виявлено.

29.11.2022 старшим державним виконавцем Відділу Палагнюк P.O. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 65136966.

Крім того, за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 начальником Коломийського відділу Державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-франківської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Валентиною Попик винесено постанову від 11.01.2023 року про результати перевірки законності виконавчого провадження.

5.Мотиви прийняття рішення судом

Дослідивши матеріали вищевказаної скарги, суд дійшов наступного висновку.

Так, зі змісту постанови від 29 листопада 2022 року вбачається, що підставами для закінчення виконавчого провадження №65136966 є смерть боржника ОСОБА_2 , яка підтверджується свідоцтвом про смерть № 1 АМ 489272 від 02.04.2021 року, відсутність нерухомого та рухомого майна боржника, відсутність відкритих банківських рахунків боржника, відсутність спадкової справи після смерті боржника, а також неможливість доступу до квартири місця проживання боржника.

В той же час, суд не погоджується, що державним виконавцем вжито всіх заходів щодо примусового виконання рішення.

По-перше, державний виконавець, встановивши, що квартира, де постійно проживав боржник, належить іншій особі, належним чином не повідомила власника квартири про наявність вкзааного виконавчого провадження та про необхідність огляду квартири щодо наявності рухомого майна чи коштів боржника, не відібрала від власника квартири жодних пояснень.

Крім того, відповідно до ст. 53 закону України « Про виконавче провадження» виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику. Після надходження відомостей про наявність майна боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає його і реалізує в установленому цим Законом порядку. Якщо особа, в якої перебуває майно боржника, перешкоджає виконавцю у вилученні такого майна, воно вилучається виконавцем у примусовому порядку.

Вказаних дій державних виконавцем зроблено не було.

По-друге, зі змісту наявного у матеріалах виконавчого провадження акту державного виконавця вбачається що перевірка була здійснена не за тією, адресою, а саме замість квартири АДРЕСА_2 . В той же час, складання акту з фото таблицею, у якому зазначено про неможливість доступу до квартири місця проживання боржника, у зв`язку із зачиненими дверима на сходовій клітці свідчить про формальне виконання доручення державного виконавця та не може свідчити про належне виконання державним виконавцем своїх посадових обов`язків.

По-третє, у матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості щодо перевірки майнового стану боржника за адресою його реєстрації.

Так, згідно з вироком Галицького районного суду м. Львова від 20.03.2020 року у справі № 461/5609/19, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , а проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Враховуючи наведені вище обставини, доводи та мотиви, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена без наявності законних підстав та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Коломийського відділу Державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити повністю..

Визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Коломийського відділу Державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-франківської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Палагнюк P.O. у виконавчому провадженні №65136966, що полягає у не вчиненні усіх можливих та передбачених законом України «Про виконавче провадження» дій направлених на виявлення коштів та майна боржника та у не накладенні арешту на такі кошти і майно.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 29.11.2022 року старшого державного виконавця Коломийського відділу Державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-франківської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Палагнюк P.O. про закінчення виконавчого провадження №65136966.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника Коломийського відділу Державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано- Франківської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Валентини Попик від 11.01.2023 року про результати перевірки законності виконавчого провадження №65136966.

Повний текст виготовлено 03 лютого 2023 року.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом 15 діб з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя Л.Д. Мироненко