Провадження № 2/344/372/23
У Х В А Л А

08 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Бородовський С.О., вивчивши матеріали заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Угриновська Юлія Мирославівна, ПАТ ,,Дельта банк", ТОВ «Діджи Фінанс», про визнання права власності на успадковане майно, -

В С Т А Н О В И В:

08.05.2023 року представник позивачки подав заяву про забезпечення позову.

В заяві вказано, що у провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області перебуває справа № 344/17232/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ПАТ «Дельта банк», приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Угриновська Юлія Мирославівна про визнання права власності на успадковане майно. До складу спадщини входить, зокрема, квартира АДРЕСА_1 . Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження майна щодо об`єкта нерухомого майна № 280085856 від 19.10.2021, нерухоме майно, квартира АДРЕСА_2 , перебуває під іпотекою. Відповідно до іпотечного договору від 25.05.2007 року, який забезпечує права Іпотекодержателя за Кредитним договором № 127/ФКВ-07 від 25.05.2007 р. укладений між ТзОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_3 , іпотекодержатель має право у випадку невиконання Основного зобов`язання звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно п.4.4.1 Іпотечного договору, Іпотекодержатель у випадку настання будь-якої з підстав для звернення стягнення на Предмет іпотеки вправі задовольнити свої вимоги шляхом прийняття Іпотекодержателем Предмета іпотеки у власність. Цей Іпотечний договір є підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на Предмет іпотеки. Відповідно до договору про передачу Активів та кредитних зобов`язань від 30.06.2010р., посвідченого приватним нотаріусом КМНО Соколовим О.Є., реєстровий №2258 право вимоги за Кредитним договором № 127/ФКВ-07 від 25.05.2007 р. та іпотечним договором перейшло до ПАТ «Дельта банк». Після чого, відповідно до договору №2303/к/1 від 02.09.2020р. право вимоги за згаданими кредитними договорами перейшло до ТзОВ «Діджи фінанс». 04.07.2022 року позивачем було отримано вимогу про звільнення житлового приміщення. Вимога була мотивована тим, що ОСОБА_1 проживає у квартирі АДРЕСА_2 без достатніх на те правових підстав. Крім того, представники ТзОВ «Діджи фінанс» неодноразово телефонували позивачу та погрожували реалізацією квартири, вимагали звільнити приміщення. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження майна щодо об`єкта нерухомого майна № 331381959 від 05.05.2023, станом на 05.05.2023, за даним реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 10625395 вже відсутня інформація про іпотеку та про державну реєстрацію обтяжень іпотекою та відсутні відомості про заборону відчуження об`єкта нерухомого майна, яким є квартира АДРЕСА_2 . 04.05.2023 від представника ПАТ «Діджи Фінанс» через мобільний за стосунок направлено повідомлення щодо вчинення ними дій з метою перереєстрації предмета іпотеки на третіх осіб, в підтвердження чого надано скріншот з системи НАІС, з якого вбачалося, що по реєстраційному номеру об`єкта нерухомого майна 10625395 за адресою: АДРЕСА_2 , подано заяву про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень для вчинення реєстраційної дії: державна реєстрація звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки третій особі. Представником заявника в заяві зазначено, що ПАТ «Діджи Фінанас», вчинено дії щодо звільнення спірного майна з під обтяжень та до вирішення спорів по суті вчиняються реальні дії щодо проведення перереєстрації на третіх осіб, як і було зазначено вище, тобто здійснюється реалізація спірного майна шляхом укладення договорів купівлі-продажу в користь третіх осіб, тобто звертається стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку в порушення законодавчого порядку та імперативної заборони. Такі недобросовісні дії відповідача призведуть до ускладнення розгляду справи та породять необхідністю залучення для участі у справі третіх осіб, або нові судові спори щодо спірного об`Єкта нерухомого майна. Представник позивача просить не застосовувати зустрічне забезпечення, оскільки відсутні підстави для його застосування, а вжиття заходів забезпечення позову не нестиме жодних збитків для Відповідача та не перешкодить йому у користуванні спірним нерухомим майном. Представник позивача просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_3 до набрання судовим рішенням по справі законної сили., а також заборонити вчинення дій суб`єктам державної реєстрації, а саме вчиняти, здійснювати та проводити будь-які реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 59,2 кв.м., житловою площею 21.1 кв.м.

05.11.2021 відкрито провадження у справі.

22.11.2021 року представник позивачки подавав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_4 до набрання судовим рішенням по справі законної сили. Ухвалою від 23.11.2021 в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_4 про забезпечення позову було відмовлено.

Також 11.07.2022 представник позивачки подавав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_4 до набрання судовим рішенням по справі законної сили. Ухвалою від 23.11.2021 в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_4 про забезпечення позову було відмовлено.

08.05.2023 представником третьої особи ПАТ «Діджи Фінанас» Казанак М.В. подано до суду заперечення на заяву представника позивача про забезпечення позову. В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 навмисно здійснює, спрямовані на безпідставне накладення на спірну квартиру заборони на чинення реєстраційних дій, оскільки суду не наведено доказів та об`єктивних обставин, що невжиття таких заходів може утруднити неможливим виконання рішення суду по набуття права власності на іпотечне майно; на спірному майні, наявне обтяження у вигляді іпотеки( реалізація якої в період воєнного стану є неможливим); забезпечення позову в інтересах ОСОБА_1 не може бути накладено на всю квартиру, так як це призведе до порушення прав третіх осіб, а саме ОСОБА_2 якому належить право власності 1/3 частини спірної квартири, а також інших спадкоємців, що можуть претендувати на спірну квартиру; позивачем до заяви про забезпечення позову умисно додано завідомо недостовірні докази;позивач посилається на вимогу від 04.07.2022 року про звільнення житлового приміщення, яка нібито адресована ТОВ «Діджи Фінанс», однак не самої вимоги, ні доказів її отримання позивачем до суду не надано; інформаційна довідка № 33181959 від 05.05.2023 не відповідає дійсності, оскільки 2/3 частини спірної квартири досі перебувають в іпотеці ТОВ «Діджи Фінанс», зняття іпотеки або інші реєстраційні дії щодо квартири Товариством не здійснювалось, на підтвердження чого долучено інформаційну довідку № 331494354 з ДРРПНМ щодо спірної квартири, просить в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити, а також застосувати до ОСОБА_1 заходи процесуального примусу та накласти штраф у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно положень ч.ч.1,2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України ,,Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже обов`язком заявника є доведення правових підстав його заяви про забезпечення позову, доведення настання негативних наслідків у разі не забезпечення позову.

Крім цього, в заяві про забезпечення розміщено прохання про заборону невизначеному колу суб`єктів державної реєстрації, вчиняти дії.

Таким чином в супереч приписам ст.150 ЦПК України вимогу про заборону вчиняти дії, колу суб`єктів державної реєстрації звернуто до невизначеного кола осіб.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки зупинення вчинення реєстраційних дій до вирішення справи передбачено Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Стороною позивача не доведено вартості об`єктів нерухомого майна, на яке позивач просить накласти арешт, що є порушенням його процесуального обов`язку щодо доведення співмірності заявлених позовних вимог та заходу забезпечення позову.

Таким чином в заяві про забезпечення позову стороною позивача не наведено доказів об`єктивних обставин, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, не надано доказів, що відповідач вчиняє дії, щодо відчуження майна, що утруднить чи не уможливить виконання судового рішення. При цьому, не передбачено процесуальним законом здійснення заходів забезпечення позову, яке ґрунтується на припущеннях позивача про загрозу невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду, у разі задоволення позову, що не підтверджені належними засобами доказування.

Отже заява про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Усі інші пояснення, докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не наддала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

П О С Т А Н О В И В:

в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Бородовський С.О.