ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року м.Суми

Справа №583/1139/23

Номер провадження 22-ц/816/1044/23, 22-ц/816/1067/23, 22-ц/816/1068/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

у присутності :

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Цуркана Віктора Івановича,

представника відповідачки ОСОБА_2 - адвоката Абрамовича Олексія Володимировича

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02 травня 2023 року у складі судді Яценко Н.Г., ухваленого в м. Охтирка Сумської області,

та апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Цурканом Віктором Івановичем, на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02 травня 2023 року, додаткове рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15 травня 2023 року, на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15 травня 2023 року про відмову в ухваленні додаткового рішення у складі судді Яценко Н.Г.

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

У березні 2023 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Цуркана В.І. звернувся до суду з указаним позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Свої вимоги мотивував тим, що 04 листопада 2000 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою, який було розірвано рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03 березня 2023 року у справі № 583/331/23. Від шлюбу мають дітей: повнолітню дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Неповнолітній син ОСОБА_4 , проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на його утриманні. Мати на утримання дитини матеріальної допомоги не надає.

Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку та доходів платника аліментів, щомісячно, необхідних та достатніх для забезпечення гармонійного розвитку неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням мінімальної рекомендованої ставки аліментів на дитину у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не менше мінімально гарантованої ставки аліментів на дитину у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, згідно вимог чинного законодавства України, які стягувати з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття, які сплачувати на користь батька неповнолітньої дитини ОСОБА_1 ; допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць; вирішити питання по судовим витратам відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02 травня 2023 року, з урахуванням ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15 травня 2023 року про виправлення описок, позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 20 березня 2023 року

Рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Ухвалою суду від 15 травня 202 року було частково задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Цуркана В.І. та виправлено описки у рішенні суду із зазначенням вірної назви населеного пункту де мешкає позивач разом із неповнолітнім сином.

Додатковим рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15 травня 2023 року заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Цуркана В.І. про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Ухвалено додаткове рішення в даній справі, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 58 грн 99 коп. в рахунок відшкодування судових витрат.

В іншій частині заяви відмовлено.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15 травня 2023 року у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Цуркана В.І. про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду від 02 травня 2023 року, ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що матеріалами справи не підтверджується, що син проживає виключно з батьком та, що батько утримує дитину.

Вказує на те, що син ОСОБА_4 не має постійного чітко визначеного місця проживання, оскільки зареєстрований в м. Охтирка з мамою, а фактично проживає за різними адресами: в АДРЕСА_2 (разом із мамою), деякий час проживає в АДРЕСА_1 (разом з батьком та його батьками), а деякий час проживає в АДРЕСА_4 (у бабусі та дідуся - батьків мами).

Наголошує на тому, що і позивач і відповідачка разом утримають дитину.

Представником позивача - адвокатом Цурканом В.І. відзив на апеляційну скаргу відповідача поданий із пропуском встановленого судом строку. Причинами пропуску строку на надання відзиву представником було зазначено неможливість його підготовки, у зв`язку із невнесенням відповідальною особою Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по його заяві щодо вчинення кримінальних правопорушень і отримання ОСОБА_2 , на його думку, сфальсифікованої довідки Сонячненського старостинського округу від 24.04.2023 року № 02-27161, у зв`язку із чим він змушений був звертатися із відповідною скаргою до місцевого суду.

В той же час, колегія суддів вважає зазначені причини пропуску встановленого судом процесуального строку неповажними, оскільки позивач та його представник не позбавлені були можливості підготувати відзив на підставі доказів наявних в матеріалах справи , а внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення ще не свідчить про доведеність факту їх фальсифікації .

Виходячи з вищезазначеного, керуючись ч.2 ст.126 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відзив представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Цуркан В.І. на апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без розгляду .

Не погоджуючись з рішенням суду від 02 травня 2023 року, ухвалою від 15 травня 2023 року про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, додатковим рішенням від 15 травня 2023 року, представник ОСОБА_1 - адвокат Цуркан В.І., посилаючись на те, що рішення суду по питанням відмови у стягненні з відповідачки судового збору на користь держави та відмови у відшкодуванні судових витрат по правничій допомозі є незаконними, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для розгляду справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду в частині не стягнення з відповідачки ОСОБА_2 на користь держави судового збору в розмірі 1073,60 грн, скасувати ухвалу суду від 15 лютого 2023 року про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судового збору в розмірі 1073,60 грн.

По питанням стягнення з відповідачки судового збору за наслідками розгляду та вирішення позову про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн, скасувати додаткове рішення від 15 травня 2023 року про ухвалення додаткового рішення зі стягненням з відповідачки на користь позивача 58,99 грн та відмови у задоволенні заяви в частині відшкодування та компенсації судових витрат за правничу допомогу, ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по оплаті професійної правничої допомоги в межах вирішення справи в суді першої інстанції в розмірі 3100 грн та оплачених 58,98 грн судових витрат, пов`язаних з розглядом судової справи (поштового супроводження доведення позовної заяви з додатками та доказів по судовим витратам в суді першої інстанції).

В доводах апеляційної скарги не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо віднесення судових витрат на рахунок держави. Вважає, що суд мав стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір за розгляд справи.

Стосовно додаткового рішення від 15 травня 2023 року вказує на те, що суд неправильно дослідив докази по судовим витратам по поштовому супроводженню, оскільки надані квитанції містять докази по фактичним судовим витратам на загальну суму 58,98 грн.

Зазначає, що суперечливою є позиція суду, яка додатковим рішенням від 15 травня 2023 року вирішила питання про компенсацію витрат поштового супроводження доказів за правничу допомогу (надіслання договору, квитанції та акту стороні відповідача), які були надані додатково з доказами по судовим витратам на правничу допомогу, але відмовила у компенсації самих витрат за правничу допомогу. Вважає, що це є наслідком зневажливого ставлення суду до учасників судового процесу.

Відповідачка правом на подання відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не скористалася.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача - адвоката Цуркана В.І. , який підтримав доводи апеляційних скарг позивача та заперечив проти задоволення апеляційної скарги відповідачки , думку представника відповідачки - адвоката Абрамова О.В., який підтримав доводи апеляційної скарги відповідачки та заперечив проти задоволення апеляційних скарг позивача, перевіривши законність й обґрунтованість судових рішень в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, сторони по справі з 04 листопада 2000 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 14).

Шлюб було розірвано рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03 березня 2023 року у справі № 583/331/23 (а.с. 17).

Від шлюбу мають дітей: повнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 14 - на звороті; 15).

Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 15 квітня 2022 року № 5911- позивач ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає по АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 15 квітня 2022 року № 5911- неповнолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , однак фактично проживає по АДРЕСА_1 (а.с. 19).

Позивач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю першої групи (а.с. 9).

Відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 26).

Неповнолітній ОСОБА_4 , 29 червня 2007 року згідно довідки від 27 березня 2023 року ВСП «Охтирський фаховий коледж СНАУ» навчається на І курсі вказаного закладу освіти на денному відділенні по спеціальності 208 Агроінженерія. Період навчання: з 01 вересня 2022 року по 30 червня 2026 року (а.с. 35).

Відповідачкою суду було надано довідку за підписом старости Сонячненського старостинського округу Лазоренко В. від 24 квітня 2023 року, згідно якої син ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , 29 червня 2007 року проживає з 24 лютого 2022 року в с. Сонячне Охтирського району Сумської області у батьків батька дитини за адресою: АДРЕСА_1 , та у батьків матері дитини за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 36).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що наявні підстави для стягнення аліментів з відповідачки на утримання сина. При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров`я і матеріальний стан сторін; обставину того, що дитина проживає разом із батьком, який має інвалідність; мати є фізично здоровою особою працездатного віку, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання свого неповнолітнього сина, що нею не спростовано. Визначений позивачем розмір аліментів є обґрунтованим, справедливим та пропорційним потребам дитини. А тому суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення аліментів з відповідачки на користь позивача на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду, так як вони відповідають обставинам справи, суд дійшов їх з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 2,3 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Положенням ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України).

Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги відповідачки ОСОБА_2 , що матеріалами справи не підтверджується обставини проживання сина виключно з батьком та, що батько утримує дитину.

З матеріалів справи вбачається, що сторони по справі та їх неповнолітня дитина - син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 . Проте, з наданих довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, вбачається позивач ОСОБА_1 та неповнолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1 . А відповідачка проживає за адресою свого місця реєстрації у м. Охтирка. Вказану обставину вона не заперечує.

Довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є належними та достовірними доказами на підтвердження обставини фактичного місця проживання позивача та дитини. Щодо довідки за підписом старости Сонячненського старостинського округу, що дитина проживає в с. Сонячне Охтирського району Сумської області у батьків батька дитини за адресою: АДРЕСА_1 , та у батьків матері дитини за адресою: АДРЕСА_4 , колегія суддів зауважує, що вказана довідка підтверджує обставину не проживання дитини з матір`ю. А в силу приписів ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Обставина того, що дитина навчається у навчальному закладі, розташованому у м. Охтирка, висновків суд не спростовує, оскільки в апеляційній скарзі відповідачка підтверджує, що навчання проходить в режимі он-лайн, тобто не потребує фізичної присутності дитини в навчальному закладі. ОСОБА_2 зазначає, що в подальшому дитина буде відвідувати навчальний заклад та проживати разом з нею, проте це є лише припущеннями, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Те, що позивач є особою з інвалідністю першої групи не свідчить, що він не може виконувати свої батьківській обов`язки.

Отже матеріалами справи підтверджується, що неповнолітня дитина проживає з батьком та перебуває на його утриманні. А оскільки обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладено на обох батьків, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Розмір аліментів визначено судом з врахуванням обставин справи та положень статтей 181-182 СК України.

Відтак колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду щодо наявності підстав для задоволення позову.

Щодо доводів апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Цуркана В.І. в частині незгоди з рішенням суду від 02 травня 2023 року щодо не стягнення з відповідачки судового збору на користь держави та ухвали суду від 15 травня 2023 року про відмову в ухваленні додаткового рішення, колегія суддів зазначає наступне:

Постановляючи ухвалу від 15 травня 2023 року про відмову в ухваленні додаткового рішення, суд вказав, що під час ухвалення рішення від 02 травня 2023 року у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України вирішено питання щодо розподілу судових витрат, зокрема, судові витрати віднесено на рахунок держави у зв`язку зі звільненням сторони на користь якої ухвалено судове рішення від сплати судового збору, отже доля судових витрат вирішена, таким чином відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення з даного приводу.

Колегія суддів зауважує, що у зв`язку зі звільненням позивача від сплати судового збору за подання позовної заяви, відповідно судовий збір ним не сплачувався. Рішенням суду від 02 травня 2023 року було вирішено питання розподілу судових витрат, зокрема, щодо судового збору, а саме судові витрати були віднесені на рахунок держави, про що місцевий суд вказав в ухвалі від 15 травня 2023 року про відмову в ухваленні додаткового рішення.

Отже, судом першої інстанції було вирішено питання щодо розподілу судових витрат стосовно судового збору. Вказаний порядок розподілу судових витрат жодним чином не порушує права та інтереси позивача, відтак підстав для скасування рішення суду від 02 травня 2023 року в оскаржуваній частині та ухвали від 15 травня 2023 року про відмову в ухваленні додаткового рішення не вбачається.

Стосовно доводів апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Цуркана В.І. щодо незгоди з додатковим рішенням суду від 15 травня 2023 року, слід зазначити наступне.

Ухвалюючи додаткове рішення від 15 травня 2023 року, суд першої інстанції виходив з того, що під час ухвалення судового рішення від 02 травня 2023 року було вирішено питання щодо витрат на правничу допомогу, зокрема, в мотивувальній частині рішення зазначено, що на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача не надано належних та допустимих доказів, а тому вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягають. Крім того, вказаним додатковим рішенням місцевий суд стягнув з відповідачки на користь позивача в рахунок відшкодування судових витрат у вигляді поштових витрат, пов`язаних з розглядом справи, 58,99 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду.

Зі змісту рішення суду від 02 травня 2023 року вбачається, що судом було вирішено питання щодо витрат на правничу допомогу, зокрема, в мотивувальній частині рішення зазначено, що на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача жодних належних та допустимих доказів не надано, а тому вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягають. З наведеного слідує, що рішенням суду від 02 травня 2023 року було вирішено питання щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Представник позивача - адвокат Цуркан В.І. рішення суду від 02 травня 2023 року в частині розподілу судових витрат, а саме щодо витрат на професійну правничу допомогу не оскаржив, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з додатковим рішенням суду від 15 травня 2023 року в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, так як вказане питання було вирішено рішенням суду від 02 травня 2023 року.

Щодо доводів апеляційної скарги, що суд неправильно дослідив докази по судовим витратам на поштові відправлення необхідно зазначити наступне:

Представник позивача зазначає, що ним були надані квитанції, зокрема, від 05 травня 2023 року на суму 25,99 грн та 2 грн, а суд вказав на суму 26 грн та 2 грн. З цього приводу колегія суддів зауважує, що як вбачається з наданої квитанції від 05 травня 2023 року (а.с. 65), сума до сплати складає саме 26 грн, оскільки відділенням Укрпошти було застосовано заокруглення 0,01 коп. та визначено до сплати саме 26 грн. Отже, суд першої інстанції з врахуванням наданих квитанцій на суму 26 грн, 2 грн, 25,99 грн та 5 грн (а.с. 65, 73), правильно стягнув з відповідачки на користь позивача поштові витрати в сумі 58,99 грн.

Стосовно доводів скаржника про те, що суперечливою є позиція суду, який додатковим рішенням від 15 травня 2023 року вирішив питання про компенсацію витрат поштового супроводження доказів за правничу допомогу, але відмовив у компенсації самих витрат за правничу допомогу, колегія суддів ще раз наголошує на тому, що питання розподілу судових витрат на правничу допомогу було вирішено рішенням суду від 02 травня 2023 року, проте вказаним рішенням не вирішувалося питання щодо інших витрат, пов`язаних із вчиненням дій, необхідних для розгляду справи, яке було в подальшому вирішено додатковим рішенням суду від 15 травня 2023 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг ОСОБА_2 та представника ОСОБА_1 - адвоката Цуркана В.І. не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування чи зміни судових рішень.

Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення суду від 02 травня 2023 року, додаткове рішення від 15 травня 2023 року та ухвалу суду від 15 травня 2023 року про відмову в ухваленні додаткового рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у даній справі, як малозначній, не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Цурканом Віктором Івановичем, залишити без задоволення.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02 травня 2023 року, додаткове рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15 травня 2023 року та ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15 травня 2023 року про відмову в ухваленні додаткового рішення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складене 9 серпня 2023 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов