ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року

м. Харків

справа № 621/2419/16

провадження № 22-ц/818/394/23

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді: Тичкової О.Ю.,

суддів: Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Тітченко О.В.

сторони справи:

позивач (відповідач за зустрічною позовною заявою) ОСОБА_1

відповідач (позивач за зустрічною позовною заявою) ОСОБА_2

третя особа за первісним позовом - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харків апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 02 грудня 2022 року постановлену у складі судді Овдієнко В.В. ,-

УСТАНОВИВ:

18.11.2022 від представника відповідача (позивача за зустрічною позовною заявою) - ОСОБА_4 до суду надійшла заява про скасування заходів забезпечення позову шляхом зняття заборони ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам проводити роботи по реконструкції, руйнуванню, пошкодженню, знищенню предмету спору - приміщення нежитлової будівлі А-1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 23 кв. м, на земельній ділянці 0, 0225 га, що знаходиться на території Комсомольської селищної ради кадастровий номер :00:000:0057, а також проводити будь-які будівельні роботи на земельній ділянці за місцем розташування нежитлової будівлі А-1 та прилеглої частини зазначеної будівлі.

Заява мотивована тим, що рішення по даній справі набрало законної сили, а тому відпали підстави для забезпечення позову.

Ухвалою Зміївського районного суду м.Харкова від 02 грудня 2022 року заяву про скасування заходів забезпечення позову задоволено.

Ухвала мотивована тим, що оскільки рішення у справі набрало законної сили, відпала потреба у подальшому забезпеченні позову, тому у справі наявні підстави для скасування вжитих заходів забезпечення позову.

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення норм процесуального права просить ухвалу суду скасувати та постановити нову відповідно до якої в задоволенні заяви відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що матеріали справи не містять відомостей про належне повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи у суді, у зв`язку з чим ОСОБА_1 не мала рівних із сторонами можливостей подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, прийняття участі в судовому засіданні. Судом також не було враховано, що спірними є п`ять об`єктів нерухомого майна. Тому суд помилково не розглянув вимоги щодо всіх об`єктів нерухомого майна, та не вирішив порядок їх поділу, хоча це в цілому впливає на порядок розділу об`єктів нерухомості між колишнім подружжям, бо об`єкти нерухомості є окремими, та їх декілька. Так, суд може застосувати і такий спосіб поділу майна, як розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості і частки кожного із подружжя у спільному майні. Розподіл речей є самостійним способом поділу подружнього майна та має місце при наявності кількох більш-менш рівнозначних за вартістю речей, які за своєю природою не можуть бути поділені в натурі. Так, суд може розподілити між подружжям будь-які об`єкти права спільної власності, передавши кожному з подружжя певну їх кількість. У процесі поділу майна суд може одночасно застосувати не один спосіб, а їх комбінацію відносно одних видів речей застосувати їх поділ в натурі, стосовно інших - здійснити передачу одному із подружжя з зобов`язанням певної компенсації другому, а треті види речей - розподілити між сторонами з урахуванням їх вартості. При цьому враховується вартість окремих речей, а також загальна вартість майна, що передається кожному з подружжя. Однак, в ході розгляду справи суд залишив без розгляду вимоги щодо нерухомого майна в АДРЕСА_2 , що фактично вплинуло на розподіл майна подружжя.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Заслухавши доповідь головуючого судді перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржена ухвала вказаним нормам цивільного процесуального права відповідає.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи 25.04.2016 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01.12.2009 Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 162 (справа № 621/826/16-ц).

У вказаній цивільній справі № 621/826/16-ц 04.07.2016 ОСОБА_1 подала зустрічну позовну заяву, уточнену 02.09.2016, до ОСОБА_2 з вимогами про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та поділ майна, що є спільною власністю подружжя.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 06.12.2016, за клопотанням ОСОБА_2 , роз`єднано в окремі провадження наступні вимоги: 1) за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, третя особа: Служба у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації; 2) за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Виділеній в окреме провадження справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, присвоєно номер 621/2419/16-ц, згідно протоколу від 06.12.2016 передачі справи раніше визначеному судді для розгляду цієї справи визначено суддю Овдієнка В. В.

26.12.2016 під час судового засідання ОСОБА_1 подала до суду уточнену позовну заяву про поділ майна, що є спільною власністю подружжя.

06.02.2017 ОСОБА_2 подав зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 24.12.2019 задоволено заяву позивача (відповідача за зустрічною позовною заявою) - ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову. Цією ухвалою заборонено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований АДРЕСА_3 , мешканцю: АДРЕСА_4 , та будь-яким іншим особам проводити роботи по реконструкції, руйнуванню, пошкодженню, знищенню предмету спору - приміщення нежитлової будівлі А-1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 23 кв. м, на земельній ділянці 0, 0225 га, що знаходиться на території Комсомольської селищної ради кадастровий номер :00:000:0057, а також проводити будь-які будівельні роботи на земельній ділянці за місцем розташування нежитлової будівлі А-1 та прилеглої частини зазначеної будівлі.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 31.03.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково, у порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право власності на наступне майно: автомобіль DAIMLER-BENZ VITO, 2004 року випуску, державний номер НОМЕР_2 ; 1/2 частину будівельних матеріалів, вартістю 18 100 (вісімнадцять тисяч сто) грн 00 коп., у вигляді шлакоблоків, залізобетонних плит перекриття, залізних воріт, використаних на будівництво індивідуального гаражу № НОМЕР_3 , за адресою: АДРЕСА_5 , господарський двір № 2; 1/2 частину будівельних матеріалів, вартістю 18 100 (вісімнадцять тисяч сто) грн 00 коп., у вигляді шлакоблоків, залізобетонних плит перекриття, залізних воріт, використаних на будівництво індивідуального гаражу № НОМЕР_4 , за адресою: АДРЕСА_5 , у задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю задоволено частково, визнано нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , особистою приватною власністю ОСОБА_2 , у задоволенні решти зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 28.09.2022 апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишені без задоволення, рішення Зміївського районного суду Харківської області від 31.03.2021 залишено без змін.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З огляду на приписи ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 18, 19, 265 ЦПК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

У п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України визначено обов`язковість судового рішення однією з основних засад судочинства, яка з огляду на положення ст.ст. 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

При цьому відповідно до ч. 2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1, 7 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду ( ч. 2 ст.158 ЦПК України).

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 була повідомлена про дату та час розгляду справи шляхом направлення SMS з повідомлення ( т.6 а.с. 126). Тому її неявка не перешкоджала суд розглянути клопотання ОСОБА_4 , яка діяла в інтересах ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову за відсутності ОСОБА_1 .

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови №9 від 22.10.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Аналіз вищезазначених правових норм і роз`яснення Пленуму Верховного Суду дає можливість зробити висновок про те, що підставою для скасування заходів забезпечення позову на розсуд суду можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову, про неефективність вжитих заходів, про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, про наявність зловживань з боку позивача при вирішенні питання про забезпечення позову тощо.

Як вбачається з матеріалів справи рішення у даній справі набрало законної сили.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що підстави, які послужили для забезпечення позову відпали, рішення суду набрало законної сили, то суд клопотання про скасування заходів забезпечення позову необхідно задовольнити.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.376, ст. 381-384, 389 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 02 грудня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 лютого 2023 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук