Справа № 199/5848/21
(2/199/83/23)
РІШЕННЯ

Іменем України

02.02.2023 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Свержевської В.О.,

позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 , представника відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , треті особи голова Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №182 «Побутовець» Редин В.В., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Красота Тетяна Олександрівна, Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , треті особи голова Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №182 «Побутовець» Редин В.В., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Красота Тетяна Олександрівна, Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування, та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , треті особи Голова Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №182 «Побутовець» Редин В.В., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Красота Тетяна Олександрівна, Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , треті особи голова Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №182 «Побутовець» Редин В.В., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Красота Тетяна Олександрівна, Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтуванні позовних вимог посилалася на те, що її батько ОСОБА_5 у 1973 році став членом обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №182 «Побутовець» та отримав ордер №158 на квартиру АДРЕСА_1 .

До складу родини входили: дружина ОСОБА_6 ; донька ОСОБА_7 , яка у зв?язку з укладенням шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_8 »; син ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; донька ОСОБА_9 (позивачка), яка у зв`язку з укладенням шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_10 ».

Згідно із довідкою голови Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №182 «Побутовець», ОСОБА_5 був членом кооперативу та у 1988 році сплатив пайовий внесок у повному обсязі.

Проте, батьком позивачки ОСОБА_5 не було зареєстровано за собою право власності на вказану квартиру, що підтверджується відповіддю КП «Дніпровське міське Бюро технічної інвентаризації» ДМР №12117 від 15.10.2020 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 28.04.2004 року.

Після смерті ОСОБА_5 була заведена спадкова справа №1062/2004 Четвертою дніпровською державною нотаріальною конторою, що підтверджується витягом із спадкового реєстру від 05.01.2021 року.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 є його дружина ОСОБА_6 та його доньки: позивачка ОСОБА_1 та відповідачка (за основним позовом) ОСОБА_3 , які були зареєстровані та проживали разом із спадкоємцем на час його смерті, що підтверджується довідкою №11362 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 07.12.2020 року.

Для оформлення спадкових прав, позивачка ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Четвертої державної нотаріальної контори Коцар І.В., однак постановою нотаріуса від 02.12.2020 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки спадкоємцем не було надано документ, що підтверджує набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно.

Тому, посилаючись на вказані обставини, позивачка просила суд визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 58,7 кв.м, житловою площею 38,5 кв.м, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , треті особи голова Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №182 «Побутовець» Редин В.В., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Красота Тетяна Олександрівна, Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування зустрічної позовної заяви ОСОБА_4 зазначив, що він є сином ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 29.10.1996 року серії НОМЕР_1 .

Згідно зі свідоцтвом про укладання шлюбу НОМЕР_2 від 25.08.1984 року ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».

Відповідно до свідоцтва про народження від 10.03.1960 року серії НОМЕР_3 батьками ОСОБА_11 є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які з 29.07.1955 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

За час подружнього життя за спільні грошові кошти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 придбали в Обслуговуючому кооперативі «Житлово-будівельний кооператив №182 «Побутовець» квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 58,7 кв.м, житловою площею 38,5 кв.м.

Відповідно довідки від 08.09.2020 року за №23/2020 у 1988 році було сплачено пайовий внесок у повному обсязі.

Довідкою №5/5-159 від 09 вересня 2020 року підтверджується факт того, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживали разом та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 , із 16 березня 1973 року по теперішній час .

Таким, вказана квартира є спільним сумісним майном подружжя.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 28.04.2004 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла бабуся позивача ОСОБА_6 .

За життя ОСОБА_6 склала заповіт, яким все належне їй майно, де б воно не було і з чого воно не складалося, у тому числі належну їй частину квартири за адресою АДРЕСА_3 , вона заповіла своєму онуку - ОСОБА_4 .

Із метою оформлення спадкових прав ОСОБА_4 звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Красота Тетяни Олександрівни, однак постановою нотаріуса від 01.09.2020 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину квартири АДРЕСА_2 , оскільки у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно.

У жовтні 2004 року року мати позивача ОСОБА_11 також звернулась до Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , про що було відкрито спадкову справу №1062/2004. Однак, після звернення до вказаної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщини за законом ОСОБА_3 також отримала 24.10.2020 року постанову про відмову, оскільки квартира АДРЕСА_2 не була офіційно зареєстрована.

Тому, посилаючись на вказані обставини, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 просив суд:

-визнати за померлим ОСОБА_5 , 1928 року народження, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 ;

-визнати за померлою ОСОБА_6 , 1933 року народження, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 , у спільному майні подружжя, та 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН

НОМЕР_4 , право власності на 4/6 частини квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 58,7 кв.м, житловою площею 38,5 кв.м, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідачка ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , треті особи Голова Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №182 «Побутовець» Редин В.В., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Красота Тетяна Олександрівна, Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 зазначила, що відповідно до свідоцтва про народження від 10.03.1960 року серія НОМЕР_3 , її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб від 29.07.1955 року серії НОМЕР_5 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з 29.07.1955 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Під час подружнього життя за спільні грошові кошти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 придбали в ОК «Житлово-будівельний кооператив №182 «Побутовець» квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 58,7 кв.м., житловою площею 38,5 кв.м.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживали разом та були зареєстровані за адресою АДРЕСА_3 , із 16.03.1973 року, що підтверджується довідкою №5/5-159 від 09 вересня 2020 року.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 помер.

У жовтні 2004 року після смерті ОСОБА_5 позивачка, ОСОБА_3 звернулась до Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, про що було відкрито спадкову справу №1062/2004. Однак, після звернення до вказаної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, ОСОБА_3 отримала постанову від 24.10.2020 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки квартира АДРЕСА_2 не була офіційно зареєстрована.

Тому, посилаючись на вказані обставини, позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_3 просила суд:

-визнати за померлим ОСОБА_5 , 1928 року народження, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 ;

-визнати за померлою ОСОБА_6 , 1933 року народження, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 , у спільному майні подружжя, та 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_6 , право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 58,7 кв.м, житловою площею 38,5 кв.м, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судовому засіданні позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 позов підтримала, проти задоволення зустрічних позовних вимог не заперечувала.

Представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_4 - ОСОБА_2 у судовому засіданні зустрічний позов підтримав, та не заперечував проти задоволення первісної позовної заяви.

Відповідачка (позивачка за зустрічним позовом) ОСОБА_3 свій позов підтримала, проти позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не заперечувала, просила розгляд справи провести у її відсутності, про що надала письмову заяву.

Треті особи у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про день та час судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку.

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали спадкових справ, суд вважає, що первісний позов та зустрічні позови підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 29.07.1955 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 29.07.1955 року серії НОМЕР_5 (а.с.45).

Від шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мали двох доньок ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвами про народження від 31.03.1969 року серії НОМЕР_7 (а.с.109), та від 10.03.1960 року, серії НОМЕР_3 (а.с.44).

25.01.1973 року ОСОБА_5 Виконавчим комітетом Дніпропетровської міськради депутатів трудящих був виданий ордер №158 на право зайняття житлового приміщення, а саме на квартиру АДРЕСА_2 , на сім`ю із 5-ти осіб: член ЖБК ОСОБА_5 , дружина ОСОБА_6 , син ОСОБА_9 , донька ОСОБА_7 , донька ОСОБА_9 (а.с.13).

Згідно з довідкою від 08.09.2020 року №23/2020 голови Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №182 «Побутовець» Редина В.В., ОСОБА_5 був членом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №182 «Побутовець», та ним був внесений пайовий внесок у повному обсязі у грудні 1988 року за квартиру АДРЕСА_5 (а.с.189).

Відповідно до свідоцтва про смерть від 28.04.2004 року серії НОМЕР_8 ОСОБА_5 помер (а.с.47).

Після смерті ОСОБА_5 Четвертою дніпровською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа за №1062/2004.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 є його дружина ОСОБА_6 та його доньки ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які були зареєстровані та проживала разом із спадкодавцем на час його смерті, що підтверджується довідкою №11362 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 07.12.2020 року (а.с.14).

Із метою оформлення своїх спадкових прав, спадкоємці ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до державного нотаріуса Четвертої державної нотаріальної контори Коцар І.В. із заявами про прийняття спадщини (а.с.43, 44).

Постановами державного нотаріуса Четвертої державної нотаріальної контори Коцар І.В. від 24.10.2020 року та від 02.12.2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_5 , оскільки у спадкоємців відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно (а.с.123, 125).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 14.06.2019 року серії НОМЕР_9 (а.с.73).

За життя ОСОБА_6 складала заповіт від 28.04.2018 року, який посвідчений нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Коцар І.В., реєстровий №1-418, яким усе належне їй майно заповіла своєму онуку ОСОБА_4 (а.с.76).

Із метою оформлення своїх спадкових прав ОСОБА_4 27.06.2019 року звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Красота Т.О. (а.с.70).

Крім цього, донька померлої ОСОБА_6 - ОСОБА_3 27.06.2019 року надала до нотаріуса заяву про відмову від обов`язкової части у спадщині (а.с.79).

Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Красота Т.О. від 01.09.2020 року ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку квартири АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_6 , оскільки у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно (а.с.90).

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Згідно з ч.4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

За змістом ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав є обов`язковою, права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Положення ст. 328 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.128 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речі набувачу.

Відповідно до положень ст.384 ЦК України, член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпорядження квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово - будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Згідно п. 5-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 вересня 1987 року №9 "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи" за ст. 15Закону України "Про власність" член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд.

Верховний Суд України в листі від 26 травня 2001 року "Правові позиції щодо розгляду судами окремих категорій судових справ (Житлове право)" зазначив, що члени ЖБК, які повністю внесли пайовий внесок за квартиру відповідно до ст. 15 Закону "Про власність", набувають права власності на квартиру (п. 69, 71).

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року N 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства.

За змістом ч. 2, 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Відповідно до п. п. 1 п. 80 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, для державної реєстрації прав на окремий індивідуально визначений об`єкт нерухомого майна (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), будівництво якого здійснювалося у результаті діяльності житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, подається довідка житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу про членство в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі, а також технічний паспорт на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо).

Верховний Суд України в постанові від 18 грудня 2013 року в справі № 6-138цс13 висловив правову позицію, в якій, у тому числі, зазначив, що згідно зі ст. 15 Закону України "Про власність" член ЖБК, який повністю вніс пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, з 1 липня 1990 року набуває право власності на цю квартиру, тому, у разі його смерті після зазначеної дати спадщина відкривається на квартиру. За змістом ч. 1 ст. 17 Закону України "Про власність" кооперативна квартира набуває статусу спільної сумісної власності лише за умови внесення паю в ЖБК за рахунок спільних коштів члена ЖБК та членів його сім`ї, яким ця квартира надана. Інші особи права власності на пай та квартиру не набувають і можуть претендувати лише на відшкодування членом кооперативу коштів, наданих йому для внесення паю.

Тобто, виходячи із викладеного вище, до набрання чинності ЦК України від 2003 року та Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 2004 року виникнення права власності на будинки, споруди та інше нерухоме майно не залежало від державної реєстрації, а наразі набуття права власності на кооперативну квартиру пов`язане лише з повним внесенням пайових внесків на квартиру.

Аналогічні висновки викладені у правовій позиції Верховного Суду у постанові від 19.09.2022 у справі №754/12134/19-ц.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 отримав квартиру, як член кооперативу. Він, та його дружина вселились в цю квартиру та проживали в ній до моменту своєї смерті. ОСОБА_5 проведена повна сплата пайових внесків за вказане житлове приміщення, що в сукупності підтверджується довідкою від 08.09.2020 року №23/2020 голови Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №182 «Побутовець» Редина В.В., та іншими доказами, що були досліджені у судовому засіданні. Таким чином, ОСОБА_5 отримав право власності на вказану квартиру.

Крім цього, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до пункту 1 розділу VII "Прикінцеві положення" Сімейного кодексу України (далі - СК України) зазначений Кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинності ЦК України, тобто з 01 січня 2004 року. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які існували до 01 січня 2004 року, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності.

Отже, спірні правовідносини щодо правового статусу квартири регулюються, у тому числі, нормами Кодексу про шлюб та сім`ю України (далі - КпШС України), оскільки вони виникли до 01 січня 2004 року.

Відповідно до статті 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Згідно зі статтею 24 КпШС України майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Роздільним майном кожного з подружжя є також речі індивідуального користування (одяг, взуття тощо), хоча б вони і були придбані під час шлюбу за рахунок спільних коштів подружжя, за винятком коштовностей та предметів розкоші. Кожний з подружжя самостійно володіє, користується і розпоряджається належним йому роздільним майном.

Аналогічна норма закріплена у статті 57 СК України.

Результат аналізу положень зазначених норм дає підстави для висновку про те, що стаття 57 СК України (стаття 24 КпШС України) визначає правила віднесення майна до об`єктів особистої приватної власності одного з подружжя.

Аналогічні висновки викладені у правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 19.09.2022 у справі №754/12134/19-ц.

Крім цього, в статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення міститься у стаття 368 ЦК України.

Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №372/504/17 (провадження N 14-325цс18).

Виходячи з вищезазначених норм права, а також враховуючи те, що квартира набута ОСОБА_5 під час перебування в шлюбі з ОСОБА_6 , суд дійшов висновку, що квартира є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а тому ОСОБА_6 мала право на 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 , в порядку визначення частки у спільному майні подружжя.

Згідно зі статтями 1216, 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадковим майном після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є 1/2 частка квартири АДРЕСА_2 .

До першої черги спадкування входять: його дружина ОСОБА_6 та його доньки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які фактично прийняли спадщину, оскільки зареєстровані та проживала разом із спадкоємцем на час його смерті, що підтверджується довідкою №11362 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 07.12.2020 року (а.с.14).

Крім цього, спадкоємці ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у встановленому законом порядку звернулася до державного нотаріуса Четвертої державної нотаріальної контори Коцар І.В. із заявами про прийняття спадщини (а.с.43, 44).

Таким чином, спадкоємці першої черги ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мають право на 1/6 частки квартири АДРЕСА_2 , після ОСОБА_5

Крім цього, відповідно до частин першої, другої статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Як вже встановлено судом, ОСОБА_6 складала заповіт від 28.04.2018 року, який посвідчений нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Коцар І.В., реєстровий №1-418, яким усе належне їй майно, заповіла своєму онуку ОСОБА_4 (а.с.76).

Спадковим майном у даному випадку є 1/2 частина квартири АДРЕСА_2 , яка належала спадкодавцю ОСОБА_6 у спільному майні подружжя, та 1/6 частина вказаної квартири, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Таким чином, спадкоємець за заповітом ОСОБА_4 має право на 4/6 частки квартири АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 .

Згідно з частиною 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Як зазначено в абзаці 18 пункту 9 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року N 24-753/0/4-13, якщо нотаріусом відмовлено особі в оформленні права на спадщину і видачі свідоцтва про право на спадщину), вона може звернутися до суду за захистом своїх прав відповідно до cт. 16 ЦК та п. 23 ППВСУ від 30 травня 2008 року N 7.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці 3 пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права.

Відповідно до частини 1 статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги первісного позову та зустрічних позовних заяв є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, тому вважає:

-визнати за померлим ОСОБА_5 , 1928 року народження, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 ;

-визнати за померлою ОСОБА_6 , 1933 року народження, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 , у спільному майні подружжя, та 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_10 , право власності у порядку спадкування за законом на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 58,7 кв.м, житловою площею 38,5 кв.м, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН

НОМЕР_4 , право власності на 4/6 частини квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 58,7 кв.м, житловою площею 38,5 кв.м, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_6 , право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 58,7 кв.м, житловою площею 38,5 кв.м, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Витрати по справі суд вважає покласти на рахунок сторони, що їх понесла.

Керуючись, ст.ст. 182, 328, 334, 384, 392, 1216, 1218, 1223, 1261, 1266, 1275, 1296 ЦК України, ст.ст. 60, 70 СК України, ст.ст.12-13, 19, 81, 247, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , треті особи голова Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №182 «Побутовець» Редин В.В., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Красота Тетяна Олександрівна, Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування, - задовольнити.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , треті особи голова Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №182 «Побутовець» Редин В.В., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Красота Тетяна Олександрівна, Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування, - задовольнити.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , треті особи голова Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №182 «Побутовець» Редин В.В., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Красота Тетяна Олександрівна, Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування, - задовольнити.

Визнати за померлим ОСОБА_5 , 1928 року народження, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 .

Визнати за померлою ОСОБА_6 , 1933 року народження, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 , у спільному майні подружжя, та 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_10 , право власності у порядку спадкування за законом на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 58,7 кв.м, житловою площею 38,5 кв.м, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН

НОМЕР_4 , право власності на 4/6 частини квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 58,7 кв.м, житловою площею 38,5 кв.м, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_6 , право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 58,7 кв.м, житловою площею 38,5 кв.м, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати покласти на сторону, яка їх понесла.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя