ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6397/23 Справа № 204/2075/22 Суддя у 1-й інстанції - Мащук В.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря судового засідання Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Софійченко Наталія Андріївна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири з застосуванням наслідків недійсності правочину,

-за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Буділка Павло Всеволодович,

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

12 квітня 2022 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Софійченко Наталія Андріївна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири з застосуванням наслідків недійсності правочину, в якій він просив визнати недійсним договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Софійченко Н.А., зареєстровано в реєстрі 356, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; застосувати наслідки недійсності правочину, а саме, що кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину; стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати по справі.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 перебував з ОСОБА_2 у шлюбі. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10.07.2018 року шлюб між сторонами було розірвано.

Після розірвання шлюбу сторонами було подано до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська позови, як первісний з боку ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, набутого під час шлюбу. За рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.08.2020 року в задоволені первісного позову суд відмовив. Зустрічний позов задовольнив частково. Суд поділив спільне сумісне майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме автомобіль марки Subaru Legacy, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Під час розгляду справи у суді сторонами ставилося питання щодо поділу квартири АДРЕСА_1 , проте зазначена квартира не була предметом судового розгляду та поділу, оскільки у квітні 2019 року сторони домовилися про продаж зазначеної квартири на умовах поділу в подальшому коштів від виторгу, для чого позивач надав ОСОБА_2 довіреність на право розпорядження його часткою квартири, ринкова вартість якої за наявним у нього висновком оцінювача, що замовлявся ОСОБА_2 , станом на 10.12.2018 року складала 1322 759 грн. Однак ОСОБА_2 продала 10.04.2019 року квартиру за заниженою вартістю, а кошти в очікуваному розмірі від продажу майна йому не передала. Під час домовленості між колишнім подружжям було оговорено, що квартиру слід продавати за грошові кошти не менше ніж 1322 759 грн., оскільки на той час це була її ринкова вартість, оскільки квартира розташована в гарному місці м. Дніпро, в ній було здійснено дуже якісний ремонт.

Таким чином, станом на день звернення до суду позивач за цим позовом до теперішнього часу не отримав грошових коштів за свою частку з проданої квартири.

З урахуванням того, що розрахунки з ним до теперішнього часу з боку колишньої дружини не проведені, позивач звернувся до суду та просив суд визнати договір купівлі-продажу від 10.04.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Софійченко Н.А., недійсним. При цьому, позивач зауважував, що продаж квартири відбувся за ціною значно нижчою, аніж зазначена у висновку про вартість майна.

Позивач зазначав, що його волі на продаж квартири за найнижчу ціну не було. З боку позивача на ім`я дружини було надано довіреність на вчинення будь - яких дій, проте, ціна продажу квартири оговорювалася і не мала бути нижче ніж 1 322 759 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

28 лютого 2023 рокурішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Софійченко Наталія Андріївна, про визнання недійсним договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Софійченко Н.А., зареєстровано в реєстрі 356, з застосуванням наслідків недійсності правочину - залишено без задоволення.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У червні 2023 року, не погодившись із вказаним рішенням, позивачем ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Буділка П.В., подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, зробив висновки, які не ґрунтуються на матеріалах справи та не підтверджені доказами.

Зазначає, що приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Софійченко Н.А. свою позицію у справі не висловила, в судовому засіданні участь не брала.

Крім того, посилаючись на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.08.2020 року, справу №203/210/20 суд не витребував та не досліджував. Тому позивач вважає за необхідне витребувати дану справу для повного та всебічного апеляційного перегляду.

Позивач посилається на те, що його права є порушеними у зв`язку з тим, що грошові кошти з дня продажу нерухомого майна у 2019 року за його частку у спільно набутому подружжям майні колишньою дружиною не сплачені, а квартира АДРЕСА_1 була продана за ціною, меншою за ринкову вартість цього майна.

Вважає, що його колишня дружина з покупцем була в змові та вони суттєво занизили вартість квартири. Позивач впевнений, що покупець сплатила грошові кошти ОСОБА_2 поза межами нотаріальної контори особисто, задля уникнення податкового навантаження та щоб остання не здійснила розрахунок за майно, яке перебувало у спільній сумісній власності позивача та відповідача.

Позивач зауважує, що він дійсно надавав згоду на укладення договору-купівлі продажу, проте оговорена сума продажу квартири була не менше 1 322 759 грн., а не 765 231,11 грн. З його боку на ім`я дружини було надано довіреність на вчинення будь-яких дій, проте на зменшення ціни квартири він не погоджувався.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від інших учасників справи письмових заперечень на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходило.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Представник позивача адвокат Буділка П.В. у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав. Просив рішення суду першої інстанції скасувати та винести нове рішення про задоволення позовних вимог.

Представник відповідачки ОСОБА_3 адвокат Кім Г.В. просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на те, що угода купівлі-продажу квартири були проведена в рамках діяючого законодавства без будь-яких порушень.

Інші учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.216-222), у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 1993 року, який було розірвано рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10.07.2018 року.

15 лютого 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підписано попередній договір, відповідно до якого сторони зобов`язувалися в майбутньому укласти і належним чином оформити договір купівлі - продажу нерухомого майна, квартири АДРЕСА_1 .

Продавець погодився продати, а покупець купити квартиру за ціною 1 276 520 грн., що еквівалентно 47 000 доларів США. Сторони погодили, що укладення та нотаріальне посвідчення договору буде здійснено 12 квітня 2019 року у приміщенні офісу нотаріуса Софійченко Наталії Андріївни.

Однак, укладений попередній договір нотаріально посвідчений не був.

Також судом встановлено, що 10 квітня 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Софійченко Н.А., за реєстровим № 356, відповідно до якого ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_3 купила квартиру по АДРЕСА_2 .

Відповідно до п.3 договору, згідно зі звітом про оцінку майна №12032019_14, ідентифікатор за базою ФДМУ ГВМГУЮ206308 та Висновком про вартість об`єкта оцінки, на дату оцінки 12.03.2019 року, складеним оцінювачем ТОВ «Експертна компанія «Альфа - Гарант», ринкова вартість об`єкта оцінки складає 765 231, 11 грн.

Відповідно до п.15 договору зазначено, що договір укладається за згодою другого з подружжя, що підтверджено відповідною заявою від імені ОСОБА_1 ,, про згоду колишнього чоловіка на продаж нерухомого майна колишньою дружиною, справжність підпису на який посвідчено 04 квітня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Огородник Л.В. за реєстровим №620.

За взаємною домовленістю та згодою сторін продаж квартири, яка є предметом договору вчинено за 765 231, 11 грн., шляхом перерахування суми продажу на поточний рахунок відкритий на ім`я продавця у ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК», що підтверджено платіжним дорученням №100419/01 від 10 квітня 2019 року.

Аналізуючи договір купівлі - продажу квартири, суд дійшов висновку, що сторонами правочину досягнуто згоди щодо усіх умов договору, виконано зобов`язання за ним, договір укладено продавцем ОСОБА_2 за згоди ОСОБА_1 . Вказане також встановлено рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.08.2020 року, яке набрало законної сили.

Відповідно до висновку про вартість майна, складеного ФОП ОСОБА_4 від 10.12.2018 року, ринкова вартість квартири за адресою: АДРЕСА_2 , складає 1 322 759 грн.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2020 року, яке залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 09.12.2020 року, ОСОБА_1 в задоволенні його позову до ОСОБА_2 про поділ спільного майна, набутого у шлюбі - відмовлено в повному обсязі. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна, набутого під час шлюбу - задоволено частково. Поділено спільне сумісне майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -автомобіль марки Subaru модель Legacy, тип - легковий седан-В, номер шасі -VIN - НОМЕР_2 , 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки Subaru модель Legacy, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по частині за кожним, припинивши право спільної сумісної власності на цей транспортний засіб.

Зазначеним рішенням, яке має преюдиційне значення, встановлено, що 04 квітня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Огородник Л. В. посвідчена з вчиненням запису в реєстрі за № 620 заява ОСОБА_1 до компетентних органів та усіх, кого це стосується, якою він надав безумовну та безвідкличну згоду своїй колишній дружині ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на продаж квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Цією заявою ОСОБА_1 виявив свою безумовну згоду з тим, щоб усі без винятку умови продажу визначалися його колишньою дружиною ОСОБА_2 самостійно, без додаткового погодження цих питань з ним, та підтвердив, що здійснення такого правочину відповідає також його інтересам. А також про те, що не заперечує проти укладення та підписання нею договору купівлі-продажу вищезазначеного майна на умовах на її власний розсуд, договорів про внесення змін та доповнень, розривати укладені договори щодо вказаного майна тощо.

Суд дійшов висновку, що в ході розгляду справи позивачем не доведено порушення його прав з боку відповідачів, зокрема, у тому, що продаж майна здійснено за ціною нижчою, аніж він давав на це згоду. При цьому, доводи позивача про те, що він давав згоду на продаж квартири за ціною, яка встановлена на підставі висновку про оцінку майна від 10.12.2018 року, не є доказом, який підтверджує порушення його прав. Натомість, суд звертає увагу, що згода ОСОБА_1 на продаж квартири, яка була посвідчена нотаріусом, складена 04 квітня 2019 року, після складання висновку про вартість майна від 12.03.2019 року, відповідно до якого встановлено, що вартість квартири складає 765231,11 грн. Вказана обставина була встановлена в ході розгляду даної справи, а також встановлена рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.08.2020 року. Не доведено позивачем та його представником в ході судового розгляду недобросовісність дій при укладенні договору купівлі - продажу відповідачів - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також будь - яку змову відповідачів, яка була направлена на приховання дійсної вартості, за яку було вчинено продаж квартири.

Також позивачем не надано відповідних доказів, та не заявлено клопотань про їх витребування, на підтвердження того, що ним не отримано половину грошових коштів від реалізації квартири. Однак, суд зауважує, що у разі не отримання позивачем коштів від продажу квартири, він не позбавлений права на звернутися до суду з позовом про стягнення відповідної суми грошових коштів.

Таким чином, суд дійшов висновку про недоведеність обставин, якими позивач обґрунтовував заявлені позовні вимоги, тому відсутні підстави для визнання недійсним договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 та застосування наслідків недійсності правочину, у зв`язку з чим суд відмовив у задоволенні позовних вимог.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

У ст.203 ЦК України містяться загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що позивачем не було доведено порушення його прав з боку відповідачів, зокрема тим, що продаж майна здійснено за ціною нижчою, ніж та, на яку він погоджувався.

Суд обґрунтовано звернув увагу на те, що посвідчена нотаріусом згода ОСОБА_1 на продаж квартири складена 04 квітня 2019 року, тобто вже після складання висновку про вартість майна від 12 березня 2019 року, відповідно до якого вартість квартири складає 765 231,11 грн.

Крім того, у зазначеній заяві ОСОБА_1 від 04 квітня 2019 року вказано, що він заявляє свою безумовну згоду на те, щоб усі без винятку умови продажу визначалися ОСОБА_2 самостійно, без додаткового погодження цих питань з ним, підтверджує, що здійснення такого правочину відповідає його інтересам, а також що він не заперечує проти укладення та підписання нею договору купівлі-продажу квартири на умовах на її власний розсуд.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду, що позивачем та його представником не було доведено недобросовісність дій відповідачів при укладенні ними договору купівлі - продажу, а також ту обставину, що він не отримав від колишньої дружини половину грошових коштів від реалізації квартири.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду щодо відсутності підстав для визнання недійсним договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 .

Що стосується доводів апеляційної скарги про необхідність витребування справи №203/210/20, то вони не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не було обґрунтовано необхідність витребування даної цивільної справи.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, факти, встановлені рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2020 року не підлягають доказуванню у даній цивільній справі і відповідно дослідження апеляційним судом матеріалів справи №203/210/20 є недоцільним.

Доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст.263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

При ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції дотримані вищенаведені норми.

Судом першої інстанції повно з`ясовані обставини справи, вірно встановлені правовідносини та суд дійшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно з усталеною практикоюЄвропейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд повно і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, у відповідності з нормами матеріального права та з дотриманням норм процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Буділка Павло Всеволодович, залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення судове рішення виготовлено 08.08.2023 року.

Судді: