Справа № 464/6230/21 Головуючий у 1 інстанції: Тімченко О.В.
Провадження № 22-ц/811/1598/22 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І.,

з участю: ОСОБА_1 , представника АТ «Львівський хімічний завод» - Примєрової Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 24 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Львівський хімічний завод» про стягнення доплат до заробітної плати та компенсації за невикористані щорічні додаткові відпустки,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до АТ «Львівський хімічний завод» про стягнення доплат до заробітної плати та компенсації за невикористані щорічні додаткові відпустки.

Позовні вимоги мотивував тим, що з серпня 2018 року по січень 2021 року він перебував в трудових відносинах з АТ «Львівський хімічний завод», працюючи на посадах апаратника 4,5 розряду та начальника зміни на дільниці повітроподілу виробничого цеху.

Під час роботи його жодного разу не попереджували про шкідливі умови праці, не в повному обсязі видавався спецодяг, взагалі не видавали молоко, були відсутні доплати за шкідливі умови праці.

Після його звільнення з роботи ГУ Держпраці у Львівській області проведена перевірку щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду на АТ «Львівський хімічний завод».

За результатами перевірки було складено Акт №13/-1/087/0099 від 26 лютого 2021 року у якому виявлено ряд порушень у сфері охорони праці, зокрема, було встановлено не проведення атестації за умовами праці робочих місць, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть небезпечно впливати на стан здоров`я працюючих.

На підставі вказаного Акту Головним Управлінням Держпраці у Львівській області було внесено припис керівництву АТ «Львівський хімічний завод» про усунення виявлених порушень.

На виконання припису відповідачем було проведено атестацію робочих місць за умовами праці, в тому числі і на робочому місці апаратника повітроподілу та начальника зміни.

Згідно висновків, умови і характер праці апаратника повтроподілу відносяться до 3 класу 2 ступеня шкідливості виробничого процесу, що вказує на невідповідність робочого місця вимогам наказу МОЗ України №248 від 06 квітня 2014 року «Про затвердження Державних санітарних норм та правил «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу». Серед пільг та компенсацій передбачено доплату до тарифних ставок, а також забезпечення спецодягом та ЗІЗ.

Також встановлено, що на робочому місці начальника зміни згідно протоколу дослідження №29/5 від 15 лютого 2021 року за показниками важкості трудового процесу умови праці на робочому місці відносяться до другого класу, за показниками напруженості трудового процесу умови праці на робочому місці відносяться до третього класу другого ступеня (шкідливі умови).

Наведене свідчить про те, що відповідачем постійно порушувались його права на пільги і компенсації, встановлені чинним законодавством, а саме:

не нараховувались доплати за роботу у шкідливих умовах праці - 8% тарифної ставки (посадового окладу) (відповідно до Генеральної та Галузевої угоди) ;

не в повному обсязі видавався спеціальний одяг і спеціальне взуття, компенсаційні виплати за це не нараховувались; не надавалися щорічні додаткові відпустки за роботу із шкідливими умовами праці.

З врахуванням зазначених обставин та уточнених вимог від 24 листопада 2021 року ОСОБА_1 просив стягнути з АТ «Львівський хімічний завод» на його користь:

заборгованість по доплаті за роботу у важких та шкідливих умовах праці, визначену відповідно до п.4 додатку №8 до Галузевої угоди між Міністерством промислової політики України, Фондом державного майна України, Союзом хіміків України та Центральною радою профспілки працівників хімічних нафтохімічних галузей промисловості України на 2011-2013 роки в сумі 12979,21 гривень;

компенсацію втрати за придбаний спеціальний одяг та спеціальне взуття в розмірі 4288 гривень;

компенсацію за дев`ять днів щорічної додаткової відпустки за роботу із шкідливими умовами праці в розмірі 9 796,41 гривень та судові витрати.

Оскаржуваним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 24 травня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що відповідач до 2021 року жодного разу не атестував робоче місце апаратника дільниці повітроподілу та начальника зміни виробничого цеху підприємства на предмет наявності шкідливих умов праці. Саме тому він вимушений був звернутися до Головного управління Держпраці у Львівській області з скаргою та до суду про стягнення доплат за шкідливі умови.

Згідно Акту, складеного Головним управлінням Держпраці у Львівській області від 26 лютого 2021 року, було встановлено, що умови і характер праці апаратника повітроподілу відносяться до 3 класу 2 ступеня шкідливості виробничого процесу, що вказує на невідповідність робочого місця вимогам наказу МОЗ України №248 від 06 квітня 2014 року «Про затвердження Державних санітарних норм та правил «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу». Серед пільг та компенсацій передбачено доплату до тарифних ставок, а також забезпечення спецодягом та ЗІЗ.

На робочому місці начальника зміни згідно протоколу дослідження №29/5 від 15 лютого 2021 року за показниками важкості трудового процесу умовам праці на робочому місці відноситься до 2 класу, за показниками напруженості трудового процесу умови праці відносяться на робочому місці відносяться до 3 класу 2 ступеня (шкідливі умови).

Крім того, посада апаратника повтроподілу має ознаки шкідливості визначається іншою постановою КМУ №1290 від 17 листопада 1997 року, якою затверджено Списки виробництв, цехів, професій і посад, зайнятість працівників в яких дає право на щорічні додаткові відпустки за роботу із шкідливими і важкими умовами праці та за особливий характер праці.

Згідно Списку виробництв, цехів, професій і посад, зайнятість працівників в яких дає право на щорічні додаткові відпустки за роботу із шкідливими і важкими умовами праці та за особливий характер праці затверджених постановою КМУ №1290 від 17 листопада 1997 року апаратнику повітроподілу, зайнятому одержанням кисню на спеціальних кисневих установках (п.102) належиться щорічна додаткова відпустка в кількості 4 календарних днів.

Отже актом уряду документом центральної виконавчої влади ще в 1997 році було встановлено факт, що посада на якій він працював, відноситься до посад з шкідливими і важкими умовами праці. А той факт, що відповідач не проводив атестації цього робочого місця на в 2007,2012 та 2017 роках, не свідчить про те, що ця посада не є «шкідливою».

Також під час роботи він за власні кошти змушений був закупляти спеціальний одяг та взуття на загальну суму 4288 гривень.

Судом не наведено жодних аргументів щодо відмови в позові в частині стягнення з відповідача грошової компенсації за 9 днів щорічної додаткової відпустки за роботу із шкідливими умовами праці.

Просить рішення Сихівського районного суду м. Львова від 24 травня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, представника АТ «Львівський хімічний завод» - Примєрової Н.Г. на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, а рішення Сихівського районного суду м. Львова від 24 травня 2022 року скасуванню на підставі пп.1-3 ч.1 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового рішення по справі.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач не надав доказів, які б підтверджували його роботу у відповідача на важких та шкідливих умовах праці, а відтак і право на стягнення доплати за роботу у важких та шкідливих умовах праці та компенсацію за щорічну додаткову відпустку за роботу із шкідливими умовами праці. Крім того, на час проведення перевірки ГУ Держпраці у Львівській області 26 лютого 2021 року не сплив граничний 5-річний строк на проведення атестації, а результати попередньої атестації застосовуються впродовж 5 років після затвердження її результатів.

Жодна із проведених з 2007 року атестація робочих місць за умовами праці не встановила наявності на робочому місці апаратника повітроподілу та начальника зміни виробничого цеху шкідливих умов праці, та не було встановлено таких робочих місць доплат та надання щорічних відпусток.

З таким висновком суду повністю погодитись не можна із наступних підстав.

Судом та матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 02 серпня 2018 року був прийнятий на роботу в АТ «Львівський хімічний завод» на посаду апаратника повітроподілу 4 розряду виробничої дільниці на підставі наказу №81/к від 01 серпня 2018 року.

01 квітня 2019 року позивачу було присвоєно 5 розряд апаратника повітроподілу на підставі наказу №23/к від 28 березня 2019 року.

09 вересня 2019 року ОСОБА_1 було переведено на посаду начальника зміни на підставі наказу №103/к від 09 вересня 2019 року.

01 січня 2021 року ОСОБА_1 було звільнено з роботи за п.7 ст.40 КЗпП України.

Також встановлено, що 06 грудня 2007 року, 06 листопада 2012 року та 31 березня 2017 року в АТ «Львівський хімічний завод» проводилась атестація робочих місць за умовами праці і не було встановлено наявності на робочому місці апаратника повітроподілу та начальника зміни виробничого цеху шкідливих умов праці та не було встановлено для таких робочих місць доплат та надання додаткових відпусток.

У зв`язку з тим, що відповідач не проводив атестації робочого місце апаратника повітроподілу, ОСОБА_1 , вже після звільнення з роботи, звернувся з скаргою в Головне управління Держпраці у Львівської області стосовно дотримання вимог законодавства у сферах охорони праці в АТ «Львівський хімічний завод».

У період з 15 лютого 2021 року по 26 лютого 2021 року посадовими особами Головного управління Держпраці у Львівської області була проведена планова перевірка додержання вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду в АТ «Львівський хімічний завод» про що було складено відповідний Акт №13/01/087/0099 від 26 лютого 2021 року (т.1 а.с.20-23).

Згідно зазначеного Акту виявлено 63 системні порушення чинного законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, зокрема:

не розроблені комплексні заходи для досягнення встановлених нормативів та підвищення існуючого рівня охорони праці;

під час укладення трудового договору роботодавець не проінформував працівників під розписку про умови праці та наявність на їх роботах шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, можливості їх наслідки впливу на здоров`я та про права працівників на пільги і компенсації за роботу у таких умовах відповідно до законодавства і колективного договору;

роботодавець не організував лабораторні дослідження умов праці з визначенням шкідливих та небезпечних факторів виробничого середовища і трудового процесу на конкретних робочих місцях працівників відповідно до гігієнічної класифікації праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів, важкості і напруженості трудового процесу;

на підприємстві не проведено атестацію за умовами праці робочих місць, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть небезпечно впливати на стан здоров`я працюючих у терміни, визначені в колективному договорі.

На підставі вищезазначеного Акту Головного управління Держпраці у Львівській області керівництву АТ «Львівський хімічний завод» було внесено припис про усунення виявлених порушень.

На виконання умов припису в АТ «Львівський хімічний завод» було проведено атестацію робочих місць за умовами праці, в тому числі і на робочому місці апаратника повітроподілу та начальника зміни.

Встановлено, що умови і характер праці апаратника повітроподілу відносяться до 3 класу 2 ступеня шкідливості виробничого процесу, що вказує на невідповідність робочого місця вимогам наказу МОЗ України №248 від 06 квітня 2014 року «Про затвердження Державних санітарних норм та правил «гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу». Серед пільг та компенсацій передбачено доплату до тарифних ставок, а також забезпечення спецодягом та ЗІЗ.

На робочому місці начальника зміни згідно протоколу дослідження №29/5 від 15 лютого 2021 року за показниками важкості трудового процесу умови праці на робочому місці відносяться до 2 класу, за показниками напруженості трудового процесу умови праці на робочому місці відносяться до 3 класу 2 ступеня (шкідливі умови).

Такі умови і характер праці апаратника повітроподілу на підприємстві АТ «Львівський хімічний завод» очевидно існували при проведенні попередніх атестацій, однак, дані посади не були визнані шкідливими для здоров`я.

Отже, для вирішення питання щодо встановлення працівнику відповідної доплати та проведення оцінки фактичного стану робочого місця підприємства на практиці слід керуватися нормативами, викладеними в Типовому положенні про оцінку умов праці на робочих місцях та порядок застосування галузевих переліків робіт, на яких можуть встановлюватись доплати працівникам за умовами праці, затвердженому постановою Держкомпаці СРСР та Секретаріату ВЦРПС від 03 жовтня 1986 року №387/22-78, що на час звернення до суду була чинною.

Закон України «Про оплату праці» (ст.15) конкретизує цю норму та передбачає, зокрема, що умови запровадження й розміри надбавок, доплат, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат визначаються в колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Розміри доплат і надбавок не можуть бути меншими за передбачені законодавством, Генеральною та Галузевими (регіональними) угодами.

Відповідно до норм Генеральної угоди про регулювання основних принципів і норм реалізації соціально-економічної політики і трудових відносин в України від 23 серпня 2016 року доплату передбачено встановлювати в таких розмірах: за роботу у важких та шкідливих умовах праці - 4,8,12 % тарифної ставки (посадового окладу), за роботу в особливо шкідливих умовах праці 16,20,24% тарифної ставки (посадового окладу).

Згідно п.3.2.1. Галузевої угоди між Міністерством промислової політики України, Фондом державного майна України, Союзом хіміків України та Центральною Радою профспілки працівників хімічних та нафтохімічних галузей промисловості України на 2011-2013 роки підприємства самостійно, через колективні договори, встановлюють форми, системи, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів та розміри надбавок, доплат, премій, винагород, інших виплат, але не нижче норм і гарантій, передбачених законодавством, Генеральною та Галузевою угодами, іншими нормативно-правовими актами.

Таким чином колегія дійшла висновку про те, що АТ «Львівський хімічний завод» безпідставно не організовував лабораторні дослідження умов праці з визначенням шкідливих та небезпечних факторів виробничого середовища і трудового процесу на посадах апаратника повітроподілу та начальника відповідно до гігієнічної класифікації праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів, важкості і напруженості трудового процесу не проводив атестації за умовами праці робочих місць, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть небезпечно впливати на стан здоров`я працюючих в результаті чого були порушені права ОСОБА_1 .

Крім того, посада апаратника повтроподілу має ознаки шкідливості визначається іншою постановою КМУ №1290 від 17 листопада 1997 року, якою затверджено Списки виробництв, цехів, професій і посад, зайнятість працівників в яких дає право на щорічні додаткові відпустки за роботу із шкідливими і важкими умовами праці та за особливий характер праці.

Згідно Списку виробництв, цехів, професій і посад, зайнятість працівників в яких дає право на щорічні додаткові відпустки за роботу із шкідливими і важкими умовами праці та за особливий характер праці затверджених постановою КМУ №1290 від 17 листопада 1997 року апаратнику повітроподілу, зайнятому одержанням кисню на спеціальних кисневих установках (п.102) належиться щорічна додаткова відпустка в кількості 4 календарних днів.

Отже актом уряду документом центральної виконавчої влади ще в 1997 році було встановлено факт, що посада на якій працював ОСОБА_1 , відноситься до посад з шкідливими і важкими умовами праці. А той факт, що відповідач не проводив атестації цього робочого місця на в 2007,2012 та 2017 роках, не свідчить про те, що ця посада не є «шкідливою».

Тому обґрунтованими є вимоги позивача щодо стягнення заборгованості по доплаті за роботу у важких та шкідливих умовах праці, визначену відповідно до п.4 додатку №8 до Галузевої угоди між Міністерством промислової політики України, Фондом державного майна України, Союзом хіміків України та Центральною радою профспілки працівників хімічних нафтохімічних галузей промисловості України на 2011-2013 роки в сумі 12979,21 гривень та компенсацію за дев`ять днів щорічної додаткової відпустки за роботу із шкідливими умовами праці в розмірі 9 796,41 гривень, згідно розрахунків проведених позивачем та перевірених судом.

За вказаних обставин, в цій частині підлягають до задоволення вимоги позивача.

Що стосується доводів позивача про стягнення компенсації втрати за придбаний спеціальний одяг та спеціальне взуття в розмірі 4288 гривень то такі не можуть бути задоволеними із наступних підстав.

Як встановлено судом, для апаратника повітроподілу в АТ «Львівський хімічний завод» було встановлено видачу костюму бавовняного (строк носіння 12 місяців), черевиків шкіряних (строк носіння 12 місяців), рукавиць комбінованих (строк носіння 2 місяці), куртка бавовна, утеплена (строк носіння 36 місяців). Для начальника зміни було встановлено видачу костюму бавовняного (строк носіння 12 місяців), черевиків шкіряних (строк носіння 12 місяців), рукавиць гумових (строк носіння 1 місяць), куртка бавовни, утеплена (строк носіння 36 місяців).

Як вбачається із особистої картки №32 обліку спецодягу, спецвзуття і запобіжних пристосувань позивачу у вересні 2018 року та в лютому 2019 року було видано костюм робочий, черевики робочі, а в подальшому 11 листопада 2020 року куртку ватну, костюм робочий та взуття.

Тому копії товарних чеків від 16 вересня 2018 року на суму 760 грн, від 10 листопада 2018 року на суму 2260 грн та від 02 листпада 2020 року на суму 1268 гривень не підтверджують факт купівлі позивачем спецодягу для роботи на АТ «Львівський хімічний завод», оскільки в цьому не було потреби.

Тому в цій частині вимоги позивача не можуть бути задоволеними.

Також ОСОБА_1 просить стягнути на його користь 5000 гривень витрат на правничу допомогу.

Однак, враховуючи часткове задоволення його позовних вимог, сума цих витрат зменшується судом до 3000 гривень.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, рішення Сихівського районного суду м. Львова від 24 травня 2022 року скасуванню на підставі пп.1-3 ч.1 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст., 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 24 травня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з АТ «Львівський хімічний завод» на користь ОСОБА_2 заборгованість по доплаті за роботу у важких та шкідливих умовах праці в сумі 12 979,21 гривень, та грошову компенсацію за щорічну додаткову відпустку за роботу із шкідливими умовами праці в сумі 9 796,41 гривень, та 3 000 гривень витрат на правничу допомогу.

В решті вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 17 березня 2022 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.