Провадження № 4-с/932/3/23
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2023 року м. Дніпро
Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого - судді Овчиннікової О.С.,
за участю секретаря судового засідання Киричок Л.А.,
скаржника не з`явилася,
представника боржника адвоката Зарвія І.Л.,
державного виконавця не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою стягувача ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), боржник ОСОБА_2 , про визнання бездіяльності неправомірною,

ВСТАНОВИВ:
Скаржниця ОСОБА_1 звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Коваленко Уляни Юріївни. В скарзі зазначила, що в Першому Правобережному відділі державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) знаходиться виконавче провадження № 67679808, в якому вона є стягувачем. Виконавче провадження відкрито за виконавчим листом Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.03.2020 року № 932/16588/19 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи, починаючи стягнення з 22 листопада 2019 року до закінчення навчання або до досягнення дитиною 23-річного віку. В матеріалах виконавчого провадження № 67679808 , яке знаходилося в провадженні державного виконавця Коваленко У.Ю., відсутні звіти посадових осіб про відповідні джерела доходів боржника ОСОБА_2 та дії виконавця, направлені на вжиття заходів щодо вимоги цих звітів та взагалі з`ясування розміру доходу боржника та погашення заборгованості, яка тільки зростає. Вважає, що державний виконавець ОСОБА_4 не цікавилася доходом боржника, проігнорувала ненадходження звітів, не склала акти про порушення посадовими особами роботодавця боржника звітування про його доходи , що призвело до неналежного виконання рішення суду, не направила запит до державної податкової служби про перевірку джерел доходів боржника. Тому просить суд визнати бездіяльність державного виконавця Коваленко У.Ю. незаконною.
В судове засідання скаржник ОСОБА_1 не з`явилася, надала клопотання про судовий розгляд за її відсутності, скаргу підтримала, на її задоволенні наполягала.
В судове засідання представник Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) не з`явився, надав копію виконавчого провадження № 67679808, заяву про розгляд за відсутності представника.
В судовому засіданні представник боржника ОСОБА_2 адвокат Зарвій І.Л. проти задоволення скарги заперечував, зазначив, що скаржниця вже зверталася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з аналогічною скаргою з ідентичним текстом 27.09.2022 році, за її заявою скаргу залишено без розгляду. Зазначив, що зі змісту скарги вбачається, що про порушення ОСОБА_1 дізналася задовго до звернення до суду, але в скарзі не навела жодної причини пропуску строку звернення. Представник звертає увагу на плутані доводи скаржниці щодо державних виконавців , дії який вона оскаржує: і ОСОБА_4 , і ОСОБА_5 , і ОСОБА_6 . Представник вважає, що скарга також не відповідає вимогам ЦПК в частині визначення в якості заінтересованої особи всього відділу ДВС, без визначення конкретної відповідальної особи державного виконавця. В задоволенні скарги просив відмовити.
Суд, вислухавши пояснення представника боржника, дослідивши матеріали скарги та виконавчого провадження, вважає за необхідне в задоволенні скарги відмовити з огляду на таке:
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.

Стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначає обсяг процесуальних прав і обов`язків державного виконавця, які мають здійснюватися лише в межах виконавчого провадження і у точній відповідності до Закону, щоб не допускати у своєї діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що в провадженні державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), заінтересована особа стягувач ОСОБА_1 , знаходиться виконавче провадження № 67679808 з примусового виконання виконавчого листа № 932/16588/19 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи, починаючи стягнення з 22 листопада 2019 року до закінчення навчання або до досягнення дитиною 23-річного віку.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Виходячи із засад цивільного судочинства, судове рішення, як таке, вже само по собі являється актом примусу, спрямованим на вчинення тих чи інших дій в інтересах та на користь учасників судового провадження.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України Про виконавче провадження. Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Відповідно ч. ч. 1, 3 ст. 6 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені обов`язки і права державного виконавця, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Положеннями ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі, зокрема, виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Постановою від 29.11.2021 року державним виконавцем Коваленко У.Ю. відкрито виконавче провадження № 67679808 за зазначеним вище виконавчим листом № 932/16588/19 від 16.03.2020 року.

Постановою від 08.12.2021 року державного виконавця звернено стягнення на доходи боржника ОСОБА_2 , які він отримує, працюючи в РФ «Придніпровська залізниця» та ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На запит державного виконавця отримано звіт від 14.02.2022 року про здійснення відрахування на виплати боржника ОСОБА_2 від військового комісара Дніпропетровського ОТЦК за січень-лютий 2022 року разом з розрахунком заборгованості за 2019-2021 рік.

Розпорядженням державного виконавця від 23.03.2022 року стягувачу перераховано 13848,86 гривень в рахунок виконання рішення суду від 16.03.2020 року; розпорядженням від 21.04.2022 року 2365,47 грн.; від 12.05.2022 року 12263,19 грн.; від 08.06.2022 року 2375,03 грн.; від 12.08.12022 року 2334,76 грн.; від 26.10.2022 року 10568,90 грн.; від 12.12.2022 року 2793,39 грн.; від 18.01.2023 року в сумі 2810,22 грн.; від 13.01.2023 року в сумі 24 278,23 грн., від 23.01.2023 року в сумі 30240,84 грн.

В матеріалах виконавчого провадження міститься звіт ДОТЦКСП від 13.05.2022 року про здійснені відрахування та виплати щодо ОСОБА_2 за даним виконавчим провадження, а також аналогічний звіт СП «Придніпровська залізниця» від 06.05.2022 року.

17.05.2022 року державним виконавцем Коваленко У.Ю. спрямовано запит про надання звіту про доходи боржника ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

27.06.2022 року на даний запит отримано відповідний звіт від 13.06.2022 року.

08.08.2022 року, 27.10.2022 року державним виконавцем отримано звіт про здійснення відрахування з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 від Дніпровського моторвагонного депо, 08.08.2022 року отримано звіт від РФ «Придніпровська залізниця» за період травень-липень 2022 року.

Постановою державного виконавця Коваленко У.Ю. 01.09.2022 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату , пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_2 .

Платіжним дорученням від 07.10.2022 року стягувачу ОСОБА_1 ДВС перераховано 3004,32 грн. аліментів; від 10.11.2022 року перераховано 2666,42 грн.; від 16.11.2022 року 5326,00 грн.;

26.10.2022 року державним виконавцем отримано відповіді ДФС України на запити щодо наявних рахунків боржника та про джерела отримання доходів боржником.

07.11.2022 року відомості про боржника ОСОБА_2 внесено державним виконавцем Коваленко У.Ю. до Єдиного державного реєстру боржників

21.11.2022 року державним виконавцем ОСОБА_4 спрямовано запити до військової частини НОМЕР_1 та до ГУ ДПС у Дніпропетровській області про надання інформації про отримані доходи з урахуванням грошової винагороди військовослужбовцям боржником ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі, зокрема, подання заяви стягувачем або боржником. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, тимчасове обмеження у праві полювання, тимчасове обмеження у праві користування зброєю, тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Виходячи з наведеного, суд, дослідивши надані матеріали виконавчого провадження ВП № 67679808, не встановив обґрунтованих підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 , оскільки з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що вона щомісяця отримує аліменти на утримання повнолітнього сина, державний виконавець ОСОБА_4 виконує свої посадові обов`язки відповідно до вимог чинного законодавства, скарга ОСОБА_1 не містить конкретних даних: за який період вона просить визнати бездіяльність державного виконавця Коваленко У.Ю. незаконною, оскільки наявна в матеріалах її аналогічна скарга від 27.09.2022 року, залишена без розгляду Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за її заявою в зв`язку зі зникненням спірного питання; з тексту скарги неможливо встановити, коли саме скаржниця дізналася про порушення своїх прав державним виконавцем Коваленко У.Ю., отже неможливо обрахувати строки звернення до суду зі скаргою,

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Оскільки судом не встановлено, що державним виконавцем Коваленко У.Ю. було допущено бездіяльність державного виконавця , яка б привела до порушення права скаржниці ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне в задоволенні скарги відмовити.

Керуючись ст.ст. 19, 58 Конституції України, ст. 194 Сімейного Кодексу України, Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 260, 353, 439, 447, 450, 451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), боржник ОСОБА_2 , про визнання бездіяльності неправомірною відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 16 березня 2023 року.

Суддя О.С. Овчиннікова