Справа № 444/3283/22
Провадження № 2/444/224/2023
УХВАЛА

підготовчого судового засідання

08 серпня 2023 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Олещук М. М.,

секретар судового засідання Мачіха Г.В.,

з участю представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідачки ОСОБА_2 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ :

У провадженні Жовківського районного суду Львівської області знаходиться дана цивільна справа.

Представником позивача ОСОБА_3 - адвокатом Мотрук М.Ю. подано заяву про забезпечення позову. Заява обґрунтована тим, що у своєму позові ОСОБА_3 просить стягнути з ОСОБА_4 борг у сумі 50 000 доларів США. Підставою для подання вказаного позову стало те, що 19 вересня 2022 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір позики коштів у сумі 50 000 доларів США, що підтверджується розпискою. Вказані кошти ОСОБА_4 зобов`язувалася повернути до 01 грудня 2022 року, однак цього не зробила по цей день. У відповідності до ч. 1 та ч.2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Як стало відомо позивачу, зокрема і з відзиву, єдиним майном ОСОБА_4 , за рахунок якого може бути здійснено виконання рішення суду, у випадку задоволення позовних вимог, є належна відповідачці квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Належність зазначеної квартири саме ОСОБА_4 підтверджується листом ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» № 1799 від 03 травня 2023 року. Також це підтверджується інформаційною довідкою Державного реєстру речових прав, на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна з якої вбачається, що зазначена квартира не перереєстровувалася. Відчуження відповідачкою зазначеного нерухомого майна істотно ускладнить виконання рішення суду та ефективний захист і поновлення порушених майнових прав позивача. У даному випадку найбільш ефективним способом забезпечення позову буде накладення арешту на зазначене нерухоме майно відповідача. Також представником зазначено, що відсутні будь-які підстави для застосування судом зустрічного забезпечення, оскільки внаслідок накладення арешту на приміщення відповідач не понесе ніяких збитків.

Зважаючи на викладене, представник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на належну ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Мотрук М.Ю. в підготовчому судовому засіданні 08.08.2023 року заяву про забезпечення позову підтримав, просив суд таку задовольнити.

Представник відповідачки ОСОБА_4 - ОСОБА_2 в підготовчому судовому засіданні 08.08.2023 року щодо заяви про забезпечення позову заперечив, оскільки така заява не відповідає вимогам чинного цивільно-процесуального законодавства. Крім того, зазначив, що доказів на підтвердження перебування у власності відповідачки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , представником позивача не надано. Просив відмовити у задоволенні такої заяви.

Суд, вивчивши та дослідивши подану заяву про забезпечення позову, заслухавши пояснення учасників справи щодо даної заяви, дійшов наступного висновку.

За змістом ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема накладення арешту на майно.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

В пункті 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» звернуто увагу судів на те, що за змістом ч. 1 ст.151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. При цьому, під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Отже, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 N9, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, чи майнових наслідків заборони відповідачу, іншим особам здійснювати певні дії.

Такий вид забезпечення позову як накладення арешту застосовується судом, як правило, у майнових спорах у тих випадках, коли спірне майно може бути відповідачем продане, розтрачене, кошти витрачені, що в майбутньому перешкоджатиме виконанню рішення або взагалі зробить його виконання неможливим. Отже, необхідними умовами для вжиття забезпечувальних заходів, зокрема арешту майна, є, насамперед, належність цього майна відповідачеві, розумна співмірність вартості арештованого майна ціні позову, обґрунтування необхідності вжиття заходів для захисту прав позивача та можливість такого заходу забезпечити реальне виконання очікуваного позивачем рішення.

Необхідно зазначити, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами згідно зі статтею 81 ЦПК, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Як встановлено з поданої представником позивача заяви про забезпечення позову, така не містить доказів існування обставин, які унеможливлять виконання рішення суду, в разі не вжиття, вказаного в заяві виду забезпечення позову.

Так, заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що дії відповідачки спрямовані на відчуження нерухомого майна - а саме квартири у АДРЕСА_1 , тому не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, перевіривши та оцінивши подані представником позивача докази та врахувавши доводи його заяви, суд дійшов висновку про відсутність належних правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.149-153, 259-260, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_3 - адвоката Мотрук Мар`яна Юрійовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики- відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 08.08.2023 року.

Суддя Олещук М. М.