Справа № 456/1813/23
Провадження № 2/456/657/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Яніва Н. М. ,

з участю секретаря Сунак Н.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Стрию цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Стрийський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, треті особи ОСОБА_2 , яка діє у інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_5 звернулась до суду з позовною заявою у якій просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу у період з серпня 2010 по 01.08.2022 року.

В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що вона зареєстрована та постійно проживала разом з своїм цивільним чоловіком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та донькою ОСОБА_7 , 2002 р.н. за адресою: АДРЕСА_1 .

За вказаною адресою вони почали спільно проживати з серпня 2010 р. Спільно вели домашнє господарство, проводили ремонт, добудову будинку, у них були спільний бюджет та спільні плани на майбутнє. ОСОБА_6 , ставився до її доньки народженої у попередньому шлюбі як до рідної, піклувався про неї. У цивільному шлюбі вона перебувала з ОСОБА_6 понад 10 років, однак реєструвати шлюб не поспішали, оскільки були щасливі разом і без такої реєстрації.

30.03.2022 ОСОБА_8 згідно врученої повістки з`явився у військомат та 04.04.2022 був призваний до військової частини НОМЕР_2 , 5 механізована рота, 3 взвод 3 відділення.

31.07.2022 ОСОБА_8 знаходячись у районі м. Бахмут зателефонував їй та сказав, що вони йдуть на завдання та у районі 3-5 днів його не буде на зв`язку.

12.08.2022 ІНФОРМАЦІЯ_3 направив матері ОСОБА_6 сповіщення про те, що її син зник безвісті 01.08.2022 під час виконання бойового завдання у районі н.п. Семигіря Донецької області.

21.11.2022 вона зверталась до начальника РТЦК та СП з проханням надати інформацію про місце перебування її цивільного чоловіка, а також вирішити питання щодо виплати їй грошового забезпечення, згідно постанови Кабінету Міністрів України №884 від 30.11.2016.

02.12.2022 вона отримала відповідь про те, що оскільки вона не має офіційно зареєстрованих шлюбних стосунків, тому їй не можуть надати інформацію щодо якої вона звернулась.

Встановлення факту сімейних відносин між нею та ОСОБА_8 має для неї юридичне значення, оскільки встановлення цих фактів породжує для неї юридичні наслідки, від яких залежить як її можливості продовжувати пошуки коханого чоловіка так і її майнові права, зокрема право на отримання грошового забезпечення ОСОБА_9 ..

У судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання про закриття провадження у справі у зв`язку з віднесенням даної категорії справ до адмінюрисдикції.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні заперечили проти закриття провадження у справі.

Представник відповідача Стрийського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Мерчук Р.І. у судовому засіданні підтримав клопотання про закриття провадження по справі.

Представник відповідача військової частини НОМЕР_3 Міністерства оборони України у судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив.

Третя особа ОСОБА_2 , яка діє у інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не заперечила щодо закриття провадження по справі.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п. 1 ч.1 ст.19 ЦПК України, яка визначає компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

Тож у спірних правовідносинах суд повинен врахувати правову мету звернення заявника до суду.

Питання юрисдикції впливає на визначення компетентного суду, належного кола учасників справи, розподіл тягаря доведення тощо, тож має вирішуватись судом пріоритетно до вирішення усіх інших правових питань.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, метою встановлення факту, про який просить позивачка, зокремавстановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, є отримання грошової допомоги у зв`язку із зникненням безвісти військовослужбовця ОСОБА_8 , рішення про виплату якої приймає Міністерство оборони України та отримання інших, передбачених законодавством виплат, компенсацій та пільг.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Правова природа відносин, що виникли між учасниками справи.

Частиною 5 ст.17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У ст.1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно п. ч. 1 ст. 3 вказаного Закону дія цього Закону поширюється зокрема на :2) військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Згідно Постанови КМУ № 168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» установлено, що до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Постановою КМУ № 884 від 30.11.2016 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх».

Цей Порядок визначає механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (далі - військовослужбовці).

У цьому Порядку під терміном "безвісно відсутній військовослужбовець" слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби.

За військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

До заяви додаються:

копії сторінок паспорта повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування);

довідка про реєстрацію місця проживання (перебування) членів сім`ї (у разі відсутності такої інформації в паспорті);

копія свідоцтва про шлюб (у разі наявності);

копії свідоцтв про народження дітей (у разі наявності);

копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це контролюючому органу і мають відмітку в паспорті, - копія сторінки паспорта з такою відміткою).

Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється у разі, коли заява про його виплату надійшла до військової частини (установи, організації):

протягом трьох років з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовців безвісно відсутніми або оголошення померлими, але не пізніше ніж до дня набрання законної сили рішенням суду про скасування рішення про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

Виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

У разі письмової відмови однієї з осіб від виплати грошового забезпечення її частка рівномірно розподіляється між іншими особами, які мають право на його одержання.

Частиною 6 ст.16-3 Закону України № 2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Частиною 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини першої цієї статті).

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч.1 ст. 4 КАС України).

У справі № 287/167/18-ц Велика Палата Верховного Суду у пункті 33 постанови від 30 січня 2020 року зазначила про таке: «Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність»

Визначаючи,чи пов`язується з встановлення зазначеного факту виникнення у заявника певних цивільних прав та обов`язків, суд застосовує положення ст. 1 ЦК України. За змістом ч.1 ст.1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

Відповідно у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

У спірних правовідносинах суд повинен врахувати саме правову мету звернення позивача до суду, яка полягає у підтвердженні її певного соціального статусу. Такий статус має правове значення виключно у публічно-правових відносинах, оскільки впливає на підтвердження та можливість реалізації прав у сфері соціального забезпечення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги даної заяви пов`язані з доведенням наявності права на стягнення коштів - грошової допомоги та права на її отримання у зв`язку із зникненням військовослужбовця ОСОБА_8 , а отже ці вимоги не пов`язані з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням, позаяк такі вимоги за своїм предметом та можливими правовими наслідками пов`язані саме з публічно-правовими відносинами позивача з державою чи її органами.

Верховний Суд, врахувавши визначені законом завдання цивільного судочинства, визнає недопустимим ініціювання судового провадження у порядку цивільного судочинства з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у провадженні у порядку адміністративного судочинства, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, належним та допустимим.

Отже, за предметом та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин. З урахуванням наведеного, вимоги заявника щодо встановлення факту проживання позивачки однією сімєю із зниклим безвісти військовослужбовцем ОСОБА_8 не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства, оскільки цей спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічні по суті висновки викладені у постановах Об`єднаної Палати Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі № 539/4118/19, Постанові Верховного Суду від 23.05.2022 року у справі №539/4118/19, постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 290/289/22-ц, які суд у силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України, враховує при виборі та застосування норм права до спірних правовідносин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Стрийський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, треті особи ОСОБА_2 , яка діє у інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - закрити, оскільки справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

Роз`яснити, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Закриття провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з такою самою заявою.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя Н. М. Янів