Справа № 758/175/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2023 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Захарчук С. С.,

за участю секретаря судового засідання - Сірант Т. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Домінанта», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Зазначала, що 08.08.17 о 20 год. 35 хв. по вул. Стеценко 2/1 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Опель», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортного засобу «Тойота», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , власником якого є вона, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Відповідно до постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 07.11.17 винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_2 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено належний їй автомобіль.

Відповідно до висновку експертного дослідження № 955 від 14.08.17 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Тойота» складає 118 895 грн.

З метою відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_3 звернувся з заявою до МТСБУ, оскільки відомостей щодо страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу Опель» відомо не було.

22.08.17 МТСБУ повідомило, що між ОСОБА_2 та ТОВ «Страхове товариство «Домінанта» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АМ 1353158.

Відповідно до Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ 1353158 ліміт відповідальності встановлений в розмірі 100 000 грн.

Нею до ТОВ «Страхове товариство «Домінанта» було подано заяву про виплату страхового відшкодування у розмірі 100 000 грн.

Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою складає 18 895 грн. 80 коп.

Посилаючись на зазначені обставини, просила стягнути з відповідача на її користь 18 895 грн. 80 коп. на відшкодування шкоди.

Крім того, зазначала, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди їй було завдано моральну шкоду, яка полягала сильному стресі, викликаному хвилюванням, душевними та моральними переживаннями, пов`язаними з пошкодженням автомобіля, порушенням налагодженого стану життя, у зв`язку з відсутністю автомобіля на час його ремонту, неможливістю користуватись автомобілем, що призвело до негативних змін у її житті.

Розмір моральної шкоди визначила у сумі 50 000 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, просила стягнути з відповідача на її користь 50 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Крім того, просила стягнути судовий збір у розмірі 1 280 грн. і витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 889 грн.

У подальшому, позивачкою було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, у якій остання просила стягнути з відповідача на свою користь 118 895 грн. 80 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 50 000 грн. на відшкодування моральної шкоди та судовий збір і витрати на професійну правничу допомогу.

У судове засідання представник позивача не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій вказала на те, що позов підтримує у повному обсязі.

Відповідач та третя особа у судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд ухвалив розглядати справу за відсутності вказаних учасників справи відповідно до ст. 223 ЦПК України.

Суд, вивчивши позов, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що 08.08.17 в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Опель», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортного засобу «Тойота», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , власником якого є ОСОБА_1 (а.с. 7-12, 21).

Відповідно до постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 07.11.17, залишеною без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 13.02.18, винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_2 (а.с. 7-10, 61-63).

Згідно з висновком експертного дослідження № 955 від 14.08.17 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Тойота», н.з. НОМЕР_2 , складає 118 895 грн. 80 коп. (а.с. 13-20).

ОСОБА_1 подала до ТОВ «Страхове товариство «Домінанта» заяву про виплату страхового відшкодування та відповідно до заяви від 28.03.18 ОСОБА_1 з ТОВ «Страхове товариство «Домінанта» погодили розмір страхового відшкодування у суми 100 000 грн. (а.с. 64-65).

Відповідно до листа МТСБУ від 02.08.19 МТСБУ на дату складення зазначеного листа не володіє інформацією щодо ліквідації ТОВ «Страхове товариство «Домінанта» чи визнання зазначеного товариства банкрутом (а.с. 109).

Як вказує у позові позивач між ОСОБА_2 та ТОВ «Страхове товариство «Домінанта» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон)).

Отже, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Відповідно до ст. 22.1. Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Доказів того, що ТОВ «Страхове товариство «Домінанта» відмовило у виплаті страхового відшкодування за страховою подією, яка мала місце 08.08.17 суду не надано.

До того ж, у заяві про збільшення розміру позовних вимог, у якій ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 118 895 грн. 80 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, позивачем не викладено з яких підстав вона просить стягнути зазначену суму з відповідача.

Таким чином, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, визначеній у ст. 3 Закону.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Такий висновок суду узгоджується з висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.07.18, справа № 755/18006/15-ц.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 118 895 грн. 80 коп. на відшкодування матеріальної шкоди.

Разом з тим, позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частинами 2 - 4 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У п. 5 зазначеної постанови роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 9 зазначеної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Оскільки, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 зазнала душевних страждань, пов`язаних з пошкодженням майна, суд, враховуючи характер та тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивача та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Ураховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у вигляді судового збору у розмірі 640 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, позивач просила стягнути з відповідача на її користь 6 889 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження зазначених витрат позивачем надано копію квитанції до прибуткового касового ордера № 16-12/17 від 16.12.17 (а.с. 98) та копію договору № 16-12/17 від 16.12.17, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Вовком С.О. (а.с. 32).

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частинами 3, 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У порушення зазначених вимог ЦПК України позивачем не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Виходячи з вищевикладеного, правових підстав для стягнення 6 889 грн. витрат на професійну правничу допомогу немає.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-82, 133, 134, 137, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України, ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. ст. 3, 5, 22, 29, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ), третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Домінанта» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 119, ), про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 000 (п`ять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. С. Захарчук