ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 серпня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/223/23

Головуючий у першій інстанції Фетісова Н. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/887/23

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Шитченко Н.В.,

суддів Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,

позивач: Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 квітня 2023 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних, -

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі АБ «Укргазбанк») звернулося з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просило стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість у розмірі 771,91 доларів США та 2 481грн судового збору.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 06 серпня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 63/024-Ф08, за яким банк надав позичальнику кредит в розмірі 12 250 доларів США на строк з 06 серпня 2008 року по 05 серпня 2011 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами, виходячи з 8,5% річних за перший рік і 14% за два наступні роки кредиту. Того ж дня, між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки про солідарну відповідальність з позичальником за невиконання зобов`язань по кредитному договору. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 вересня 2009 року у справі № 2-352/09 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укргазбанк» 12 326,15 доларів США заборгованості за кредитним договором. Фактично заборгованість за кредитним договором не погашено повністю, рішення суду не виконано. Банком відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховано 3% річних за несвоєчасне погашення заборгованості за період з 24 лютого 2019 року по 23 лютого 2022 року у розмірі 771,19 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ (28,9877 грн за 1 долар США) складає 22 354,98 грн, які позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 квітня 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АБ «Укргазбанк» заборгованість в розмірі 558,49 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ на 23 лютого 2022 року 16 189,34 грн, а також по 898,37 грн сплаченого судового збору. В іншій частині позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі АБ «Укргазбанк», вважаючи рішення суду першої інстанції частково незаконним, просить його скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на його користь заборгованість у розмірі 771,19 дол. США, а також 2 481 грн судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 3 721,50 грн судового збору за апеляційний розгляд справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції невірно застосував строки позовної давності та не звернув уваги на те, що усі строки позовної давності продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину. Постановою КМУ від 11 березня 2020 року № 211 установлено з 12 березня 2020 року по всій території України карантин, строк якого неодноразово продовжувався. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року №540-ІХ доповнено «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України пунктом 12, яким встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». З урахуванням вказаних обставин, скаржник вважає, що строк позовної давності не пропущено.

У наданому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просять відмовити скаржнику у задоволенні апеляційної скарги, вважаючи позовні вимоги про стягнення 3% річних безпідставними і неправомірними.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу АБ «Укргазбанк» належить задовольнити, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Рішення суду першої інстанції у повній мірі таким вимогам не відповідає.

Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині відмови у задоволенні позовних вимог АБ «Укргазбанк» про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за період з 24 лютого 2019 року по 22 грудня 2019 року у розмірі 213,43 дол. США.

У частині вирішених позовних вимог про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АБ «Укргазбанк» заборгованості у розмірі 558,49 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ на 23 лютого 2022 року 16 189,34 грн не оскаржується, тому на підставі ст. 367 ЦПК України колегією суддів не переглядається.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 186/1743/15-ц, відповідно до якої у разі, якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову АБ «Укргазбанк», суд першої інстанції, урахувавши трирічний строк позовної давності та положення Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-X, виходив з того, що 3% річних підлягають стягненню з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку за період з 23 грудня 2019 року по 23 лютого 2022 року, що становить 558,49 дол. США, і еквівалентно по курсу НБУ на 23 лютого 2022 року 16 189,34 грн, щодо позовних вимог за період з 24 лютого по 22 грудня 2019 року пропущено строк позовної давності.

Апеляційний суд із таким висновком суду першої інстанції у повній мірі погодитися не може з наступних підстав.

У справі встановлено, що 06 серпня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 63/024-Ф08, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 12 250,00 доларів США на строк з 06 серпня 2008 року по 05 серпня 2011 року із сплатою процентів за користування кредитними коштами, виходячи з 8,5 % річних за перший рік, 14% за два наступні роки кредиту. Кредит надавався на придбання автомобіля FAW CA1047, 2008 року випуску (а.с. 9-12)

Того ж дня між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 63/024-Ф/08-Р, згідно з п.1.2 якого поручитель ОСОБА_2 несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за невиконання зобов`язань по кредитному договору № 63/024-Ф08 від 06 серпня 2008 року, укладеному між банком та ОСОБА_1 (а.с. 13-14).

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 вересня 2009 року у справі №2-352/09 задоволено позов ВАТ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Стягнуто у солідарному порядку із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором №63/024-Ф/08 від 06 серпня 2008 року у розмірі 12 326,15 доларів США та 1 121,89 грн шляхом звернення стягнення на предмет застави автомобіль марки FAW CA1047, д.н.з. НОМЕР_1 2008 року випуску, який належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом продажу вказаного автомобіля ВАТ «Укргазбанк» зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також надання ВАТ «Укргазбанк» всіх повноважень, необхідних для продажу транспортного засобу. Кредитний договір №63/024-Ф/08 від 06 березня 2008 року, укладений між ВАТ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 , розірвано. Стягнуто судові витрати у справі. Рішення набрало законної сили 07 квітня 2009 року (а.с. 19-20).

06 вересня 2010 року постановою заступника начальника відділу ДВС Прилуцького міськрайонного управління юстиції Сич О.А. повернуто виконавчий документ стягувачу у ВП № 12288849 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-352, виданого 08 квітня 2009 року, у зв`язку з тим, що проведено примусову реалізацію предмета застави автомобіля марки FAW CA1047, в результаті чого частково задоволено вимоги стягувача на суму 28 665,68 грн, автомобіль передано переможцю аукціону. У боржника відсутнє майно, визначене виконавчим документом, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості (а.с. 80 зворот 81).

Як свідчить довідка АБ «Укргазбанк», 02 серпня 2010 року кошти від продажу автомобіля у сумі 3 341,24 доларів США направлено на часткове погашення заборгованості за кредитом. З 03 серпня 2010 року заборгованість за кредитом становить 8 593,08 доларів США і залишається незмінною, оскільки нарахування відсотків призупинено (а.с. 80).

За розрахунком АБ «Укргазбанк», заборгованість за несвоєчасне погашення боргу за судовим рішенням (3% річних) за період з 24 лютого 2019 року по 31 грудня 2019 року (311 днів, ставка 3,0%, сума заборгованості по кредиту і процентах 8 568,76) становить 219,03 доларів США; за період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року (366 днів, ставка 3,0%, сума заборгованості по кредиту і процентах 8 568,76) становить 257,06 доларів США; за період з 01 січня 2021 року по 23 лютого 2022 року (419 днів, ставка 3,0%, сума заборгованості по кредиту і процентах 8 568,76) становить 295,09 доларів США, а всього 771,19 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ на 23 лютого 2022 року 22 354,98 грн (а.с. 21).

Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, за змістом наведеної норми закону, нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення.

Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі №916/190/18 (провадження №12-302гс18).

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3% річних за весь час прострочення, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим.

Ураховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду у справі №127/15672/16-ц погодилася з висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постановах від 27 квітня 2018 року у справі № 908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі № 918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах № 905/2324/17 та № 922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі № 924/312/18, про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вважав, що АБ «Укргазбанк» має право на стягнення 3% річних, передбачених статтею 625 ЦК України, за період з 23 грудня 2022 року (три роки до подачі позову) по 23 лютого 2022 року (дата, яку визначив позивач) у розмірі 558,49 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ на 23 лютого 2022 року 16 189,34 грн, а стягнення 3% річних за період з 24 лютого 2019 року по 22 грудня 2019 року виходить за межі встановленого законом строку позовної давності.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, частково відмовляючи в задоволенні позову у зв`язку зі спливом позовної давності, не врахував наступного.

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) на всій території України з 12 березня 2020 року установлено карантин.

АБ «Украгазбанк» звернувся з позовом 23 грудня 2022 року, що підтверджується штампом поштового відділення (а.с. 28).

За змістом заявлених вимог та наданого розрахунку заборгованості, 3% річних розраховано за період з 24 лютого 2019 року по 23 лютого 2022 року у сумі 771,19 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ на 23 лютого 2022 року 22 354,98 грн.

Ураховуючи, що з 12 березня 2020 року на території України установлено карантин, на період дії якого строки позовної давності продовжуються, вимоги АБ «Укргазбанк» щодо стягнення з відповідачів 3% річних починаючи з 24 лютого 2019 року є обґрунтованими, оскільки трирічний строк позовної давності припадає на початок введення на території України карантину.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог АТ «Укргазбанк» про стягнення 3% річних за період з 24 лютого 2019 року по 22 грудня 2019 року.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції на підставі п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає зміні в частині визначеного розміру заборгованості шляхом стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «Укргазбанк» заборгованості у розмірі 771,91 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ на 23 лютого 2022 року 22 354,98 грн.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд змінює розмір визначеної заборгованості, задовольняючи повністю позовні вимоги, належить також змінити рішення суду в частині розподілу судових витрат шляхом стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача по 1 240 грн 50 коп. з кожного судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги в повному обсязі, з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню по 1 860,75 грн з кожного судового збору за апеляційний розгляд справи.

Керуючись ст. 141, 367, 374, п. 1 ч. 1 ст. 376, 381-384, 389 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» задовольнити.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 квітня 2023 року змінити:

- викласти абзаци перший, другий та третій резолютивної частини рішення у наступній редакції:

«Позов Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість у розмірі 771,91 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ на 23 лютого 2022 року 22 354 грн 98 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» по 1 240 грн 50 коп. з кожного судового збру за розгляд справи в суді першої інстанції».

- виключити абзац четвертий з резолютивної частини рішення.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» (юридична адреса: 03087, м.Київ, вул. Єреванська, буд.1, ) по 1 860 (одній тисячі вісімсот шістдесят) грн 75 коп. з кожного судового збору за апеляційний розгляд справи.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча Н.В. Шитченко

Судді Н.В. Висоцька

О.Є. Мамонова