31.07.2023 Справа № 756/6703/23
Унікальний номер 756/6703/23
Номер провадження 2/756/3486/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шролик І.С.

секретар судового засідання - Гаврилко Д.О.,

за участю представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року представник позивача АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просить: стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 31 липня 2020 року, яка виникла станом на 14 лютого 2023 року в розмірі 59019,15 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 31 липня 2020 року між сторонами укладено Договір про надання банківських послуг б/н (надалі - кредитний договір). За умов якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі та на умовах, передбачених Умовами та Правилами надання банківських послуг, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

В порушення умов зазначеного договору відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконала своїх зобов`язань, у зв`язку з чим станом на 14 лютого 2023 року має заборгованість в загальному розмірі 59019,15 грн, яку представник позивача просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк», а також судові витрати.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 липня 2023 року справу передано на розгляд головуючому судді Шролик І.С.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 07 червня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження на 27 червня 2023 року.

27 червня 2023 року судове засідання відкладено через неявку сторін до 25 липня 2023 року.

Представник позивача в судове засідання 25 липня 2023 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У позовній заяві АТ КБ «Приватбанк» просив суд розглянути справу за відсутності його представника.

Представник відповідача в судовому засіданні 25 липня 2023 року проти позову та проти обсягу нарахованої заборгованості заперечувала. Стверджувала, що з позичальником не узгоджувався розмір процентів, також не погоджувалося збільшення кредитного ліміту. Відсутні відомості, яка саме картка видавалася позичальнику.

Крім того, подала письмові пояснення в яких просила постановити ухвалу про усунення порушення процесуального закону. Пояснення обґрунтовані тим, що при поданні позивачем позову не дотримано вимог ст. 175, 177 ЦПК України. Зокрема, позивачем не вказано реквізитів відповідача, не зважаючи на те, що до позовної заяви долучена анкета з контактним номером телефону. Також є підстави вважати, що позивачем не здійснено оплату судового збору у визначеному законом порядку, оскільки копія квитанції не може слугувати доказом сплати судового збору, та назву документа. Також не виконано і вимогу щодо обов`язку подати всі наявні докази. Також вважає подану представником банку довіреність такою, що не підтверджує його повноваження.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 31 липня 2020 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір б/н, за умовами якого позивачем емітовано та видано відповідачеві кредитну картку, відкрито картковий рахунок та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ім`я ОСОБА_2 , вбачається, що 29 грудня 2021 року кредитний ліміт було збільшено до 54000,00 грн (а.с. 19).

З заяви вбачається, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком Договір про надання банківських послуг, а також, що вонаа ознайомлена та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг у Приватбанку і Тарифами банку, що надані їй в письмомову вигляді (а.с. 21).

На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку (ресурс: Архів Умов та Правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/).

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість відповідача за Кредитним договором № б/н від 31 липня 2020 року становить 59019,15 грн, яка складається з: 51617,61 грн - заборгованість за тілом кредиту; 7401,54 грн - заборгованість за простроченими відсотками.

Судом також досліджена виписка по рахункам, відкритим на ім`я відповідача ОСОБА_1 , з якої встановлено, що вона активно користувалася кредитними коштами, витрачаючи на власні потреби (а.с. 12-18).

Згідно заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг, дослідженої судом встановлено, що позичальник власним підписом підтвердила, що з умовами надання кредиток, в тому числі і кредитки «Універсальна», прикладами розрахунку суми плати за користування кредитними коштами ознайомлена 31 липня 2020 року (а.с. 23-30).

Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» на ім`я відповідача ОСОБА_2 видавалася кредитна картки «Універсальна» НОМЕР_2 зі строком дії 03/24 (а.с. 20).

Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України)

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги.

Як видно з довідки про умови кредитування, яка підписана позичальником, в ній містяться відомості щодо погодженого між сторонами розміру відсоткової ставки за користування кредитними коштами (а.с. 23-30).

Так, пунктом 1.3 визначена процента ставка 43,2 % річних для карти Універсальна, та загальні витрати за вказаною картою на рівні 53185,77 грн.

У пункті 1.5 зазначено процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, у розмірі 86,4 %.

Відомостями вказаними у наведеній довідці про умови кредитування спростовуються твердження представника відповідача щодо того, що між сторонами не узгоджувався розмір відсотків.

Доказів в підтвердження того, що відповідачем належним чином виконувалися умови кредитного договору не надано, з огляду на що суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими.

Надання банком ОСОБА_1 кредитних коштів шляхом встановлення для користування кредитного ліміту підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості, випискою по картковому рахунку відкритому на ім`я позичальника, з якого видно, що вона активно користувалася кредитним коштами.

Судом перевірений розрахунок заборгованості наданий представником позивача, який суд вважає вірним. Відповідач не виконала узяті на себе зобов`язання щодо повернення використаних кредитних коштів у повному обсязі, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 59019,15 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» в сумі фактично використаних коштів та нарахованих відсотків.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що, АТ КБ «Приватбанк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та нарахованих відсотків.

Доводи представника відповідача щодо невідповідності позовної заяви вимогам ст. 175-177 ЦПК суд вважає неприйнятними, оскільки при відкритті провадження перевірена відповідність заяви вимогам процесуального законодавства. Зокрема, твердження щодо відсутності повноважень представника позивача, спростровується нявною в матеріалах справи довіреністю (а.с. 36), надані докази засвідчено належними чином, сплачений судовий збір згідно Виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, зараховано на казначейський рахунок 15 травня 2023 року.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги те, що понесені позивачем судові витрати пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та доведеним. З урахуванням ціни позову, згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141 ч. 1, 247 ч. 2, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 524, 525, 526, 611, 651 ч.2, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (код ЄДРПОУ - 14360570, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1-д) заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 31 липня 2020 року, яка виникла станом на 14 лютого 2023 року в розмірі 59019,15 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (код ЄДРПОУ - 14360570, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1-д) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 31 липня 2023 року.

Суддя І.С. Шролик