Провадження № 2-з/750/49/23
У Х В А Л А

08 серпня 2023 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді секретар Супруна О.П., Дудка Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

04.08.2023 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом знесення самочинно збудованого відповідачами гаража, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 із подальшим звільненням самовільно захопленої частини земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

У той же день позивачі звернулися до Деснянського районного суду м. Чернігова із заявою про забезпечення позову, в якій просять вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії, що спрямовані на будівництво гаража за адресою: АДРЕСА_1 .

Вважають, що існує реальна загроза того, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти будь-які дії, що спрямовані на будівництво гаражу може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а саме будівництво відповідачами гаража порушує права позивачів, оскільки відбулося фактичне захоплення частини їхньої земельної ділянки. Крім того, подальше будівництво гаража призведе до порушення протипожежних та санітарних норм, що загрожуватиме власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з частиною другою статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2016 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до положень статті 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України передбачено вжиття такого заходу забезпечення позову як заборона вчиняти певні дії.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору є усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою:

АДРЕСА_1 , шляхом знесення самочинно збудованого гаража, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 із подальшим звільненням самовільно захопленої частини земельної ділянки позивачів за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до заяви про забезпечення позову, заявники просять суд заборонити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії, що спрямовані на будівництвогаражу за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, позивачі не конкретизували які саме «будь-які» дії щодо будівництва гаражу має заборонити суд для можливості забезпечення позову.

Як зазначають позивачі, їхнє суб`єктивне право було порушене у зв`язку з недобросовісністю ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які без належного дозволу чи затвердженого проекту, з порушенням будівельних норм і правил, побудували гараж і самовільно захопили частину земельної ділянки, що належить позивачам. Така недобросовісність має бути доведена на підставі достатніх і належних доказів, підлягає доказуванню або спростуванню сторонами у процесі у судовому порядку. На даному етапі судового розгляду не встановлено недобросовісності відповідачів щодо будівництва гаража і самовільного захоплення частини спірної земельної ділянки, тому суд дійшов висновку, що вказані обставини можливо встановити лише за результатами розгляду справи по суті, а забезпечення позову заявленим способом може становити втручання у мирне володіння майном відповідачів.

Крім того, позивачами не надано доказів будівництва відповідачами гаражу саме в даний час, а також того, що таке будівництво істотно ускладнить чи зробить неможливим виконання рішення суду та призведе до порушення протипожежних та санітарних норм, що загрожуватиме власності позивачів.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 149-153, 157, 258-261, 353 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя