ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року

м. Черкаси

Справа № 379/511/21
Провадження № 22-ц/821/837/23
категорія: 310000000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л. І.,

суддів: Бородійчука В. Г., Карпенко О. В.,

секретаря - Мунтян К. С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування відділ «Служба у справах дітей та сім`ї» Таращанської міської ради,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Кравченка Романа Михайловича на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування відділ «Служба у справах дітей та сім`ї» Таращанської міської ради, про визначення місця проживання дітей, у складі головуючого судді Єщенко О. І., повний текст рішення складено 30 березня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування відділ «Служба у справах дітей та сім`ї» Таращанської міської ради, про визначення місця проживання дітей.

Позов мотивував тим, що 01.10.2010 між сторонами було зареєстровано шлюб.

Перебуваючи у шлюбі, у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

23.11.2016 шлюб між сторонами розірваний. Після розірвання шлюбу їх спільні діти за домовленістю залишилися проживати разом з відповідачем. Причинами розпаду сім`ї стали різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства та виховання дітей, в результаті чого виникали сварки та непорозуміння. Неодноразові спроби позивача зберегти сім`ю не дали результату, тому сторони дійшли висновку, що шлюб існує формально і зберігати його немає сенсу.

Зазначає, що за час спільного проживання дітей з матір`ю позивач опікувався інтересами та потребами дітей, займався їх вихованням, слідкував за їх розвитком та здоров`ям, тому що відповідач ніде не працювала та вела аморальний спосіб життя.

Зокрема, вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.11.2016 ОСОБА_2 визнано винною за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, та призначено покарання у вигляді штрафу.

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.02.2019 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП (неналежне виконання батьківських обов`язків), та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19.09.2019 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України, і призначено покарання у вигляді 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

На даний час відповідач відбуває покарання в Державній установі «Качанівська виправна колонія № 54».

Вказує, що він зі своїми двома неповнолітніми дітьми спільно проживає в будинку свого вітчима ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Він повністю займається вихованням та утриманням своїх неповнолітніх дітей, піклується про їх розвиток, займається вихованням та піклується про їхній стан здоров`я. Ним створені найкращі умови для дітей, діти мають свій дитячий куточок, де вони граються, є спальний куточок, де вони відпочивають, діти забезпечені іграшками та іншими речами для розвитку, тому позивач вважає за доцільне залишити дітей на його утриманні та вихованні.

Вважає, що проживання дітей з батьком відповідає їх інтересам. Крім того, він має можливість забезпечити їх належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дітей, чого відповідачка забезпечити не в змозі. Разом з тим, зазначає, що не чинитиме жодних перешкод для спілкування дітей з відповідачем та готовий зі свого боку усіма силами сприяти тому, щоб діти не були позбавлені піклування матері.

Просив суд визначити місце проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем його реєстрації: АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 березня 2023 року позов задоволено.

Визначено місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом із батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за місцем його реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 908 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що в судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 разом з батьком не суперечитиме інтересам дітей.

Задовольняючи позовні вимоги, судом враховано ставлення обох батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність сина сторін ОСОБА_3 до батька, вік дітей, а також те, що в даному випадку відповідач не надала доказів, що визначення місця проживання дітей з батьком буде суперечити інтересам дітей.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Кравченко Р. М. просив суд, за результатами розгляду справи в суді апеляційної інстанції, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за відсутністю предмету спору, провадження закрити.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що відповідач, мати дітей, заперечувала з приводу визначення місця проживання дітей разом з батьком, оскільки фактичного догляду ОСОБА_1 не здійснює, оскільки працює з понеділка по п`ятницю у м. Умані Черкаської області та на протязі цього часу за дітьми дивиться його матір.

Зазначає, що спір між сторонами відсутній, оскільки, перебуваючи під вартою на час здійснення кримінального провадження, відповідач вже видавала довіреність на ім`я ОСОБА_1 щодо визначення місця реєстрації їхніх неповнолітніх дітей, якою останній із невідомих причин не скористався.

На штучність даного позову також вказує те, що позивач є боржником по виконавчому провадженню про стягнення з нього аліментів на суму, що складає більше 350000 грн і таким чином, на думку скаржника, ОСОБА_1 намагається ухилитися від сплати аліментів. Крім того, він рахується серед боржників по виконавчому провадженню НОМЕР_3 про стягнення аліментів.

Вважає, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та наявність спору щодо визначення місця проживання дітей разом із батьком.

Апеляційна скарга також містить клопотання про витребування із Відділу ДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) копії виконавчого провадження № НОМЕР_3.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої та апеляційної інстанцій

01 жовтня 2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який зареєстрований у Босівській сільській раді Лисянського району Черкаської області, актовий запис № 06. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - ОСОБА_6 , дружини - ОСОБА_7 (а.с. 15).

Згідно зі Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Босівською сільською радою Лисянського району Черкаської області, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в Книзі реєстрації народжень зроблено актовий запис № 2, є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 16).

Відповідно до Свідоцтва про народження НОМЕР_2 , виданого Виконавчим комітетом Пугачівської сільської ради Уманського району Черкаської області, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що в Книзі реєстрації народжень зроблено актовий запис № 4, є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 17).

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.11.2016 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який зареєстрований 01.10.2010, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/2 частини всіх видів його доходів (заробітку), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.08.2016 і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 23).

Постановою Уманського міськрайонного суду від 18.02.2019 визнано ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, та призначено їй адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 1700 грн (а.с. 17-18).

Вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 вересня 2019 року ОСОБА_2 визнано винною у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України, та призначено їй покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі (а.с. 19-32).

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , склад сім`ї: голова домогосподарства - ОСОБА_5 , дружина - ОСОБА_8 , пасинок - ОСОБА_1 , діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 навчаються в Косяківській ЗЗСО (а.с. 18).

Згідно із актом обстеження умов проживання від 29.04.2021 проведено обстеження умов проживання у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Актом встановлено, що житловий будинок знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і належить вітчиму ОСОБА_5 . Житловий будинок складається з 4 кімнат, житлова площа становить 61,4 м.кв. На час обстеження санітарно-гігієнічні умови задовільні. За цією адресою проживають і мають постійне місце проживання: вітчим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Для виховання та розвитку дітей створено задовільні умови. В сім`ї панує взаєморозуміння та взаємопідтримка (а.с. 19).

З характеристики Косяківського закладу загальної середньої освіти на учня 4 класу, ОСОБА_3 , 2011 року народження, від 30.04.2021, вбачається, що ОСОБА_3 навчається в ЗЗСО І-ІІ ступенів з третього класу. Прибув в листопаді 2019 року. Учень на той час мав слабкі знання з математики, читав зливаючи букви, диктанти не писав. Був емоційно збуджений, на поради реагував агресивно, були прояви плачу, при перших труднощах переставав працювати. На даний час має навчальні досягнення середнього рівня. Письмові роботи виконує повільно. Основний матеріал з математики засвоїв на середньому рівні. Виконує завдання в межах вивченого матеріалу за алгоритмами з частковою допомогою. Співпрацює в групі, висловлює власні ідеї. Легко входить в контакт, розсудливий. Правила поведінки завжди свідомо виконує. Підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Відповідально виконує доручення. Ввічливий, турбується про молодшу сестру. Виховується у неповній сім`ї, члени якої батько, бабуся, дідусь та молодша сестричка. Батько і бабуся приділяють увагу до навчання ОСОБА_10 (а.с. 20).

Відповідно до характеристики Косяківського закладу загальної середньої освіти на ученицю 1 класу, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 30.04.2021, зазначено, що ОСОБА_4 навчається в Косяківському ЗЗСО І-ІІ ступенів - ЗДО з 01.09.2020. До цього відвідувала дошкільне відділення Косяківського ЗЗСО І-ІІ ступенів - ЗДО. На даний момент закінчує 1 клас. Зважаючи на трудову зайнятість батька, вихованням дитини займається бабуся - ОСОБА_8 . За час навчання зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована учениця, чітко усвідомлює обов`язки, цікавиться навчанням. Безконфліктно працює в колективі. Є дружньою та ввічливою, завжди допомагає однокласникам. Режим дня школяра в основному дотримується. Пропуски навчальних занять з неповажних причин відсутні (а.с. 21).

З характеристики ТОВ Телерадіокомпанія «ТІМ» від 29.04.2021 № 241 вбачається, що ОСОБА_1 працює в ТОВ «ТРК «ТІМ» з 02.09.2019 на посаді монтажник зв`язку-кабельник. За час роботи зарекомендував себе як відповідальний і дисциплінований працівник. До поставлених перед ним завдань підходив відповідально та виконував їх вчасно у встановлені терміни. Скарг від колективу не надходило. Дисциплінарних порушень не допускав. Зазначене підтверджується характеристикою від 29.04.2021 (а.с. 22).

Згідно з висновком Виконавчого комітету Таращанської міської ради від 21.12.2022, про визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виконавчий комітет Таращанської міської ради, виходячи з інтересів малолітніх дітей, вважає доцільним визначити місцем проживання малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сім`ю батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 147-149).

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , вислухавши думку дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає зазначеним вимогам виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з ч. 2, ч. 8, ч. 9 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства»).

Згідно ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У свою чергу ст. 171 СК України визначено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сторони у справі.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.11.2016 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який зареєстрований 01.10.2010, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання дітей. Після розлучення діти проживали з матір`ю.

Разом з тим, вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 вересня 2019 року ОСОБА_2 визнано винною у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України, та призначено їй покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Весь період відбування покарання ОСОБА_2 , тобто з 2019 року, станом на час звернення ОСОБА_1 в суд із даним позовом, розгляду та вирішення справи діти проживають з батьком, бабою та дідом за адресою: АДРЕСА_1 . Діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 навчаються в Косяківській ЗЗСО.

Згідно з актом обстеження умов проживання від 29.04.2021, у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є належні умови для проживання та навчання.

З характеристики Косяківського закладу загальної середньої освіти на учня 4 класу, ОСОБА_3 , 2011 року народження, від 30.04.2021, вбачається, що потрапивши у 2019 році до даної школи він мав значне відставання у навчанні, був емоційно збуджений, на поради реагував агресивно, були прояви плачу, при перших труднощах переставав працювати. На даний час має навчальні досягнення середнього рівня, дитина дисциплінована, старанна.

Згідно з характеристикою Косяківського закладу загальної середньої освіти на ученицю 1 класу, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 30.04.2021 вбачається, що вона старанна, дисциплінована учениця, чітко усвідомлює обов`язки, цікавиться навчанням. Безконфліктно працює в колективі. Є дружньою та ввічливою, завжди допомагає однокласникам. Режим дня школяра в основному дотримується. Пропуски навчальних занять з неповажних причин відсутні.

З викладеного вбачається, що проживаючи з батьком ОСОБА_1 та його батьками, діти мають належні умови для проживання та навчання, діти мають друзів, коло спілкування, зокрема значно покращилась успішність в школі ОСОБА_3 , а ОСОБА_4 з першого класу цікавиться навчанням. Позивач має постійне місце роботи, а за час його відсутності, з причин місцезнаходження роботи в іншому населеному пункті, дітьми опікується бабуся. Позивач знаходиться на постійному зв`язку з дітьми, вчителями та бабусею.

Нормами ст. 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 червня 2022 року Комісією з питань захисту прав дітей Таращанської міської ради складено висновок, затверджений рішенням виконавчого комітету Таращанської міської ради від 21.12.2022, згідно якого комісія вважає доцільним визначити місцем проживання малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сім`ю батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

З вказаного висновку також вбачається, що до складення висновку, 31.10.2022 було здійснено обстеження житлово-побутових умов дітей та встановлено, що житловий будинок складається з трьох кімнат, веранди та кухні. Кімнати обладнані необхідними меблями згідно функціонального призначення. Для дітей виокремлено окрему кімнату, де є робочий куточок для навчання, ліжка для сну та відпочинку, шафа для одягу. Діти забезпечені одягом, взуттям та продуктами харчування.

Відповідно до характеристики Косяківської гімназії відділу освіти Таращанської міської ради від 28.11.2022 ОСОБА_3 навчається в 6 класі, дисциплінований, має добрий загальний розвиток, систематично виконує домашнє завдання, бере активну участь у громадському житті, має багато друзів, веселий, товариський. ОСОБА_11 у 3 класі. Має хороший фізичний та розумовий розвиток, дотримується режиму дня, відвідує регулярно уроки, уважна, старанна, чемна, охайна. Батько приділяє належну увагу вихованню та навчанню дітей.

Крім того, працівником відділу «Служба у справах дітей та сім`ї» проведено бесіду з малолітніми ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , в ході якої діти висловили бажання проживати зі своїм батьком ОСОБА_1 .

У виконання вимог ст. 171 СК України, яка передбачає врахування думки дитини при вирішенні питань, що стосуються її життя, зокрема при вирішенні між батьками спору щодо місця проживання, суд першої інстанції вислухав сина сторін ОСОБА_3 , якому на час розгляду справи виповнилося 12 років, який вказав, що хоче проживати в сім`ї батька ОСОБА_1 .

В суді апеляційної інстанції діти сторін - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , якій виповнилось 10 років, також скористались наданим їм законом правом бути вислуханими та висловили своє бажання проживати разом саме з батьком, підтвердивши те, що він ними опікується протягом тривалого часу, займається їх вихованням та утриманням.

З огляду на викладене, виходячи з якнайкращого забезпечення інтересів дітей, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки дітей, місце їх навчання, психологічний стан, права та інтереси на гармонійний розвиток та належне виховання, а також дотримуючись балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в їх інтересах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком, оскільки це сприятиме якнайкращому забезпеченню їх інтересів.

Доводи скаржника про відсутність спору не заслуговують на увагу, адже з матеріалів справи вбачається, що відповідач проти проживання дітей з батьком. Зазначає, що він ними не опікується, працює в іншому місті, а дітей залишив на свою матір.

Щодо посилань скаржника на фіктивність спору з підстав уникнення сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дітей, то слід зазначити, що з 2019 року діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають з батьком та перебувають на його повному утриманні. Будь-яких даних про участь матері в утриманні дітей матеріали справи не містять. Крім того, питання сплати аліментів, їх заборгованості не є предметом розгляду даної справи.

Інші наведені у апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди скаржника з висновками суду першої інстанції, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Кравченка Романа Михайловича - залишити без задоволення.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 березня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 04 серпня 2023 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: В. Г. Бородійчук

О. В. Карпенко