печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року

Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Хайнацького Є.С.,

при секретарі судових засідань Ковалівській В.В.,

за участю:

позивача: не з`явився,

представника відповідача: не з`явився,

представника третьої особи: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін клопотання представника позивача про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій», про визнання недійсним договору кредитної лінії та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - відповідач, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» (далі - третя особа, ТОВ «Українське бюро кредитних історій»), в якому просить: визнати договір кредитної лінії від 14.01.2022 року № 992349066, укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , недійсним; зобов`язати ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» спростувати недостовірну інформацію стосовно укладеного з ОСОБА_1 договору кредитної лінії від 14.01.2022 року № 992349066 та існуючої заборгованості за нею перед ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» шляхом внесення змін до інформації, що міститься в Українському бюро кредитних історій у кредитній історії ОСОБА_1 про недійсність договору кредитної лінії від 14.01.2022 року № 992349066; стягнути з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» па користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.; стягнути з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» па користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.08.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ТОВ «Українське бюро кредитних історій», про визнання недійсним договору кредитної лінії та стягнення моральної шкоди залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.09.2022 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у вищевказаній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 08.02.2023 року.

08.02.2023 року до суду надійшло клопотання представника позивача про витребування доказів, у якому він просить:

- витребувати у Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» (Vodafone) (далі - ПрАТ «ВФ Україна» (Vodafone)) (01601, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 15, ) наступну інформацію:

- кому належить мобільний номер телефону НОМЕР_1 , за допомогою якого було відкрито рахунки та пройдено ідентифікацію у АТ «Ощадбанк», надавши документальне підтвердження цьому;

- де територіально використовували мобільний номер телефону НОМЕР_1 у період з 12.01.2022 року по 14.01.2022 року включно (надати підтвердження);

- витребувати у Приватного акціонерного товариства «Київстар» (далі - ПрАТ «Київстар») (03113, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 53, ) наступну інформацію:

- чи дійсно мобільний номер телефону НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 , надавши документальне підтвердження цьому;

- де територіально використовувався мобільний номер телефону НОМЕР_2 у період з 12.01.2022 року по 14.01.2022 року включно (надати документальне підтвердження).

В обґрунтування клопотання представник позивача зазначає, що на адвокатські запити від 20.12.2022 року щодо надання вищевказаної інформації ПрАТ «ВФ Україна» (Vodafone) надало відповідь, що зазначена інформація є конфіденційною, а ПрАТ «Київстар» надало відповідь, що така інформація відноситься до охоронюваної законом таємниці. Витребування вказаної інформації є необхідним для підтвердження факту, що позивач не виступала позичальником за оскаржуваним договором кредитної лінії, який було укладено шляхом пропозиції (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, про день, час, місце розгляду справи повідомлені належним чином; представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений наладженим чином.

Дослідивши клопотання про витребування доказів та перевіривши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 13 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Як визначено у ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про інформацію», інформація про фізичну особу (персональні дані) - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 21 Закону України «Про інформацію», інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, а також інформація, визнана такою на підставі закону. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, якщо інше не встановлено законом. Відносини, пов`язані з правовим режимом конфіденційної інформації, регулюються законом.

За положеннями ч.ч. 1-3 ст. 10 Закону України «Про захист персональних даних», використання персональних даних передбачає будь-які дії володільця щодо обробки цих даних, дії щодо їх захисту, а також дії щодо надання часткового або повного права обробки персональних даних іншим суб`єктам відносин, пов`язаних із персональними даними, що здійснюються за згодою суб`єкта персональних даних чи відповідно до закону. Використання персональних даних володільцем здійснюється у разі створення ним умов для захисту цих даних. Володільцю забороняється розголошувати відомості стосовно суб`єктів персональних даних, доступ до персональних даних яких надається іншим суб`єктам відносин, пов`язаних з такими даними. Використання персональних даних працівниками суб`єктів відносин, пов`язаних з персональними даними, повинно здійснюватися лише відповідно до їхніх професійних чи службових або трудових обов`язків.

Згідно ч. 1, 2 ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних», поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб`єкта персональних даних. Поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту, прав людини та для проведення Всеукраїнського перепису населення.

Статтею 31 Конституції України встановлено, що кожному гарантується таємниця листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції. Винятки можуть бути встановлені лише судом у випадках, передбачених законом, з метою запобігти злочинові чи з`ясувати істину під час розслідування кримінальної справи, якщо іншими способами одержати інформацію неможливо.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

За змістом ч. 1 ст. 270 Цивільного кодексу України, відповідно до Конституції України фізична особа має право, зокрема, на таємницю телефонних розмов.

За приписами ст. 306 цього Кодексу, фізична особа має право на таємницю листування, телеграм, телефонних розмов,телеграфних повідомлень та інших видів кореспонденції. Зазначена стаття закріплює право фізичної особи на таємницю листування, телеграм, телефонних розмов, телеграфних повідомлень та інших видів кореспонденції є одним з основних особистих немайнових прав.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 162 Кримінального процесуального кодексу України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належить, зокрема, інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.

Надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 163 цього Кодексу.

З аналізу наведених норм вбачається, що зняття інформації з телекомунікаційних мереж можливе лише у випадках, коли достатньо підстав вважати, що у телеграфній та іншій кореспонденції підозрюваного чи обвинуваченого іншим особам або інших осіб підозрюваному чи обвинуваченому, а також у інформації, якою вони обмінюються з допомогою засобів зв`язку, містяться дані про вчинений злочин, що мають доказове значення або коли листи, телеграми та інші види кореспонденції можуть використовуватися лише за згодою особи, яка направила їх, та адресата.

З огляду на наведені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що інформація, яку просить витребувати представник позивача, відноситься до інформації з обмеженим доступом (конфіденційної інформації); розкриття інформації, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, є порушенням вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 31 Конституції України; зазначена інформація не може бути витребувана при розгляді цивільної справи, оскільки не містить даних про вчинений злочин.

Крім того, предметом позову у даній справі є, зокрема, визнання договору кредитної лінії від 14.01.2022 року № 992349066, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , недійсним.

Як вбачається з копії паспорту споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до оскаржуваного кредитного договору, спосіб надання кредиту здійснюється цілодобово (24/7) шляхом переказу грошових коштів позичальнику після заповнення заявки на сайті кредитодавця або в мобільному додатку, або за допомогою іншого програмного забезпечення з доступом до інформаційно-телекомуніаційної системи кредитодавця (особистого кабінету позичальника).

Разом з тим, на адвокатські запити представника позивача від 20.12.2022 року ПрАТ «ВФ Україна» (Vodafone) листом від 21.12.2022 року № 610-22-09358 повідомило, зокрема, що абонентський номер НОМЕР_1 у період часу з 12.01.2022 року по 14.01.2022 року обслуговувався знеособлено (анонімно) на умовах передплаченого зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», тому визначити абонента, в користуванні якого знаходився вказаний телефонний номер не має можливості; ПрАТ «Київстар» листом від 29.12.2022 року № 10732/з повідомило, зокрема, що згідно з даними інформаційних систем компанії телекомунікаційні послуги по телефонному номеру НОМЕР_2 надаються на умовах контрактної форми обслуговування ПрАТ «Київстар» (за письмовим договором) юридичній особі, відповідно немає достатніх законних підстав вважати, що саме ОСОБА_1 є користувачем цього номеру телефону, у тому числі користувалась ним в період часу з 12.01.2022 року по 14.01.2022 року.

З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника позивача про витребування доказів.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 5, 13, 84, 258, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій», про визнання недійсним договору кредитної лінії та стягнення моральної шкоди, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст судового рішення складений та підписаний суддею 08.02.2023 року.

Суддя Є.С. Хайнацький