ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1288/23Головуючий по 1 інстанції
Справа № 707/944/23 Категорія: 302090000 Миколаєнко Т.А.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )

Суддів Бородійчука В.Г., Карпенко О.В.

За участю секретаря Мунтян К.С.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач ТОВ «Грін Ленд Індастрі»;

особа, яка подає апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 08.06.2023 року, постановлене під головуванням судді Миколаєнко Т.А. у приміщенні Черкаського районного суду Черкаської області 08.06.2023 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Ленд Індастрі» про розірвання договорів оренди землі та повернення земельних ділянок, -

в с т а н о в и в :

30.03.2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до ТОВ «Грін Ленд Індастрі» про розірвання договорів оренди землі та повернення земельних ділянок.

Позивач заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 є власником земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровими номерами :03:003:0841 та :03:003:0842, площами 1,1012 га кожна, що розташовані в адміністративних межах Червонослобідської сільської ради, Черкаського району, Черкаської області.

08 вересня 2020 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ТОВ «Грін Ленд Індастрі» укладено договір оренди землі № 306, згідно з умовами якого відповідач ТОВ «Грін Ленд Індастрі « приймає в строкове платне володіння та користування (оренду) вказану вище земельну ділянку сільськогосподарського призначення (пай) з кадастровим номером :03:003:0842, площею 1,1012 га.

08 вересня 2020 року, між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ТОВ «Грін Ленд Індастрі» укладено договір оренди землі № 307, згідно з умовами якого відповідач приймає в строкове платне володіння та користування (оренду) земельну ділянку сільськогосподарського призначення (пай) з кадастровим номером :03:003:0841, площею 1,1012 га.

Договори оренди землі укладено строком на 15 років.

Пунктом 9 договорів оренди унормовано, що щорічна орендна плата виплачується орендарем у грошовій формі в розмірі 4,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, або на аналогічну суму у натуральній шляхом надання сільськогосподарської продукції (у тому числі, шляхом надання послуг та виконанням робіт).

Згідно з п. 11 вказаних договорів орендна плата вноситься не пізніше 31 грудня за поточний рік.

Позивач ОСОБА_1 стверджує, що всупереч зазначеним вище положенням договорів, орендну плату за 2021 2022 роки у строки та в порядку, передбаченому умовами договорів орннди, їй не сплачено.

На переконання позивача, неналежне виконання умов договорів оренди землі підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків від 27 лютого 2023 року, що не містять інформації про отримання позивачем доходу від відповідача за надання земельних ділянок в оренду у 2021 2022 роках.

Позивач вважає, що несплата відповідачем орендної плати за 2021 2022 роки, у встановлений договорами строк, свідчить про систематичність неналежного виконання умов договорів оренди та є підставою для їхнього розірвання.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду, у зв`язку з чим позивач ОСОБА_1 просить суд розірвати договір оренди землі № 306 від 08 вересня 2020 року, укладений між нею, ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Грін Ленд Індастрі». Розірвати договір оренди землі № 307 від 08 вересня 2020 року, укладений між нею, ОСОБА_1 , та Товариством з обмеженою відповідальністю «Грін Ленд Індастрі».Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Грін Ленд Індастрі» повернути земельну ділянку загальною площею 1,1012 га, кадастровий номер :03:003:0841, розташовану в адміністративних межах Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області, їй, ОСОБА_1 , як власнику, із користування Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Ленд Індастрі». Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Грін Ленд Індастрі» повернути земельну ділянку загальною площею 1,1012 га, кадастровий номер :03:003:0842, розташовану в адміністративних межах Червонослобідської сільської ради, Черкаського району, Черкаської області, їй, ОСОБА_1 , як власнику, із користування Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Ленд Індастрі».

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Ленд Індастрі» на користь позивача понесені судові витрати.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 08 червня 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Ленд Індастрі» про розірвання договорів оренди землі та повернення земельних ділянок відмовлено.

Судові витрати у справі залишено за позивачем ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила рішення суду в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник вказує, що при розгляді справи суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач, як сторона правочину, очікує, що інша сторона буде виконувати належним чином свої зобов`язання відповідно до умов договору.

Позивач, підписуючи договір оренди, очікував отримувати кошти саме в період погоджений договором та чітко зазначений, а саме: з 01 серпня по 31 грудня, а не в будь-який інший на розсуд відповідача.

В апеляційній скарзі зазначається, що суд в оскаржуваному рішенні ігнорує положення ст. 141 ЗК України та статті 32 Закону України «Про оренду землі» та помилково вказує, що сторони не визначили можливість розірвання договорів оренди з підстав невнесення орендної плати у строки, визначені договорами, а лише встановили штрафні санкції за несвоєчасне виконання зобов`язання, шляхом сплати пені, а тому допускали, що несвоєчасна сплата орендної плати не буде істотним порушенням умов договорів землі, і як наслідок, не стане підставою для їхнього розірвання.

ОСОБА_1 вважає, що наявність чи відсутність в договорі положення щодо штрафних санкцій за систематичну несплату орендної плати не звільняє орендаря від настання відповідальності у випадку такого порушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 08.06.2023 року у справі № 707/944/23 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

25 липня 2023 року на адресу Черкаського апеляційного суду від директора ТОВ «Грін Ленд Індастрі» Шилана В.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві вказується, що позивач ОСОБА_1 крім власних тверджень і посилань на норми законодавства України, що регулюють відносини оренди землі в Україні, не надала суду першої інстанції жодних належних і допустимих доказів невиплати з боку ТОВ «Грін Ленд Індастрі» на її користь орендної плати, не надала доказів систематичної невиплати ТОВ «Грін Ленд Індастрі» орендної плати, а в матеріалах справи відсутні докази існування заборгованості з орендної плати, посилається представник позивача.

Щодо поданих позивачем відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, відповідач вказує, що питання сплати податків не було, та не є предметом розгляду даної справи.

Разом з тим, у відзиві представник відповідача зазначає, що орендну плату по 2021 рік включно на момент звернення позивача до суду було сплачено в повному обсязі 27.11.2022 року, тобто в строки, передбачені договором оренди.

Відповідач визнає, що за 2022 рік орендну плату сплачено на користь позивача ОСОБА_1 ТОВ «Грін Ленд Індастрі» 27.01.2023 року, із незначним затриманням виплати коштів, але в строки, передбачені договором оренди для іншого строку виплати орендної плати річного терміну, що виключає факт істотного порушення своїх договірних зобов`язань з боку ТОВ «Грін Ленд Індастрі».

Представник відповідача посилається, що затримка відбулася виключно з військовою агресією росії, у зв`язку з чим навесні 2022 року посівні роботи були проведені із запізненням.

У відзиві директор ТОВ «Грін Ленд Індастрі» Шилан В.В. просить рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 08.06.2023 року у справі № 707/944/23 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

31 липня 2023 року на адресу Черкаського апеляційного суду від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу.

У своїй відповіді на відзив позивач ОСОБА_1 звертає увагу на те, що фактично суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні підтверджує, що відповідач два рази поспіль порушив умови договору оренди землі. Проте, всупереч наведеним фактам, які підтверджують систематичне порушення істотної умови договору, суд першої інстанції вказав, що оскільки договорами не передбачено таку підставу для розірвання договору оренди, як систематична несплата, тому відсутні підстави для розірвання договорів оренди.

Позивач посилається, що у своєму відзиві відповідач наголошує, що виплата орендної плати за 2021 рік відбулася вчасно, ігноруючи правові висновки суду першої інстанції, який відкинув цей аргумент, визнавши очевидне порушення строку сплати орендної плати відповідачем.

ОСОБА_1 вважає, що факт несплати орендної плати відповідачем у 2021 та 2022 роках (тобто у строк, передбачений договором) підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків, виданими Черкаською державною податковою інспекцією. Вказані відомості не містять інформації про отримання. Також, відповідач не виконав частину своїх зобов`язань, як податковий агент, а саме: не сплатив за орендодавця належні податкові відрахування. Таким чином, орендна плата була сплачена не лише із суттєвим порушенням строку, а й не в повному обсязі, оскільки несплачений податок фактично є недоотриманим доходом фізичної особи-орендодавця.

Враховуючи вказане у відповіді на відзив, позивач ОСОБА_1 відхиляє наведені відповідачем у відзиві аргументи, оскільки вони жодним чином не спростовують наявність факту систематичної несплати орендної плати, не спростовують доказів, наданих на підтвердження наявності підстав для розірвання договорів оренди.

Сторони належним чином повідомлені про дату, час, місце розгляду справи, що підтверджується даними судових повісток про вручення, однак в судове засідання апеляційного суду не з?явились. Позивач направила в судове засідання свого представника, представники відповідача не з?явились в судове засідання, обмежившись направленням відзиву .

Заяв та клопотань про перенесення розгляду справи від сторін не надходило до апеляційного суду.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача, який з?явився в суд апеляційної інстанції та підтримав вимоги апеляційної скарги, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши доводи скаржника, апеляційний суд вважає що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення чи змінити його.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду, викладеним у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає вищевказаним вимогам закону.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про розірвання договорів оренди землі та повернення земельних ділянок, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та недоведеності позовних вимог, які б давали підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки та її повернення .

Суд першої інстанції обґрунтовував відмову тим, що позивачем ОСОБА_1 не доведено належними і допустимими доказами, що відповідачем допущено систематичну несплату орендної плати за земельні ділянки, оскільки суд вважав, що незначне порушення строку сплати орендної плати за 2022 рік не позбавило орендодавця «значною мірою» того, що вона розраховувала отримати при укладенні договорів, а разове порушення умов договорів у цій частині не є підставою для їхнього розірвання.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки вважає, що висновок суду першої інстанції не відповідає обставинам справи та вимогам закону, так як судом допущено неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, висновки суду не відповідають обставинами справи та вимогам закону, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи та безпосередньо з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна № 326977414 від 25 березня 2023 року, 29 червня 2016 року державним реєстратором Зайцевою О.А. на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серія та номер 2-1125, виданого 29 червня 2016 року Черкаською районною державною нотаріальною конторою, зареєстровано за позивачем у справі ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :03:003:0842, площею 1,1012 га, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Червонослобідської сільської ради, Черкаського району, Черкаської області (а. с. 10).

08 вересня 2020 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Грін Ленд Індастрі» укладено договір оренди землі № 306 (а. с. 8).

Відповідно до пунктів 1, 2 вказаного договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування (оренду) земельну ділянку сільськогосподарського призначення (пай) з кадастровим номером :03:003:0842, площею 1,1012 га, розташовану в адміністративних межах Червонослобідської сільської ради, Черкаського району, Черкаської області за межами населеного пункту.

Згідно даних інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна № 326697952 від 23 березня 2023 року вбачається, що 29 червня 2016 року державним реєстратором Зайцевою О.А. на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серія та номер 2-1128, виданого 29 червня 2016 року Черкаською районною державною нотаріальною конторою, зареєстровано за позивачем у справі ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :03:003:0841, площею 1,1012 га, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Червонослобідської сільської ради, Черкаського району, Черкаської області (а. с. 11).

08 вересня 2020 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Грін Ленд Індастрі» укладено договір оренди землі № 307 (а. с. 9).

Відповідно до пунктів 1, 2 вказаного договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування (оренду) земельну ділянку сільськогосподарського призначення (пай) з кадастровим номером :03:003:0841, загальною площею 1,1012 га, розташовану в адміністративних межах Червонослобідської сільської ради, Черкаського району, Черкаської області за межами населеного пункту.

Пунктом 8 вказаних вище договорів визначено, що ці договори укладено строком на 15 років.

Згідно з пунктом 9 договорів щорічна орендна плата виплачується орендарем у грошовій формі в розмірі 4,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, або на аналогічну суму у натуральній шляхом надання сільськогосподарської продукції (в тому числі, шляхом надання послуг та виконанням робіт). Форма орендної плати визначається за взаємною згодою сторін. Орендодавець не менш ніж в тижневий строк, шляхом подачі письмової заяви або в інший доступний спосіб, попереджає орендаря про бажану дату, форму і розмір проведення розрахунків по орендній платі та надає орендодавцю необхідну вихідну інформацію (номер банківського рахунку тощо). Орендар нараховує, утримує та сплачує до бюджету ПДФО та інші обов`язкові внески/платежі із суми орендної плати та всіх інших виплат, здійснених за цими договорами на користь орендодавця, використовуючи ставку податку в розмірі та порядку, визначеному законодавством. Орендна плата виплачується за вирахуванням усіх належних податків та зборів.

Відповідно до пункту 10 договорів обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Пунктом 11 договорів унормовано, що орендна плата виплачується щорічно з 01 серпня по 31 грудня, або, за погодженням сторін, в будь-який інший строк протягом року.

При цьому, форма такого погодження (усна чи письмова) умовами договорів не передбачена.

Згідно з пунктом 14 договорів у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цими договорами, справляється пеня у розмірі 0,01 відсотка несплаченої суми за кожний день прострочення, але, в будь-якому випадку, не більше 10 % річного розміру орендної плати. Орендар не несе відповідальності за прострочення виплати орендної плати у випадку, якщо таке прострочення виникло з вини орендодавця.

За змістом пункту 28 договорів орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до пункту 38 договорів дія договорів припиняється шляхом їхнього розірвання за: взаємною згодою сторін, рішенням суду на вимогу однієї зі сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договорами, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованих земельних ділянок, яке істотно перешкоджає їхньому використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Предметом спору у даній справі є вимоги про дострокове розірвання договорів оренди, у зв?язку з істотним порушенням їх умов, а саме систематичною несплатою орендної плати, а також повернення земельних ділянок.

За змістом статті 1 Закону України «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Положеннями частини першої статті 2 Закону України «Про оренду землі» визначено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами у відповідності до статті 629 ЦК України.

Згідно з частинами першою та другою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на момент укладання договору, передбачено, що відносини, пов?язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі статтею 13 вказаної редакції Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов?язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов?язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Положеннями статей 21, 22 зазначеної редакції Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати.

За правилами ч. 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об?єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, орендодавець має право вимагати у орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Таким чином, законодавство передбачає як необхідну умову для розірвання договору оренди землі - систематичне невиконання умов договору, в тому числі, і несплату орендної плати.

Зазначений правовий висновок, викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18), від 02 травня 2018 року у справі № 925/549/17.

Верховний Суд у постанові від 07.12.2022 року у справі № 479/210/21 дійшов до висновку, що систематична (два та більше випадків) несплата орендної плати, передбаченої договором, є істотним порушенням умов договору та підставою для розірвання такого договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.

Як вбачається безпосередньо з матеріалів позовної заяви, в обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що ТОВ «Грін Ленд Індастрі» не виконує належним чином умови договору оренди землі, а саме: систематично, тобто двічі і більше, не виплачує орендну плату вчасно та в повному обсязі, чим порушує її права як власника земельної ділянки.

Позивач вказує, що відповідачем не сплачено орендну плату за 2021 рік та за 2022 рік у строки та в порядку, передбаченому умовами договору. Це свідчить про систематичність неналежного виконання умов договору оренди та є підставою для розірвання договору оренди.

Обумовлений сторонами в договорі розмір пені за прострочення виплати орендної плати, відповідачем не виплачено, а позивач з такими вимогами не зверталась ні до відповідача, ні в суді таких вимог вона не заявляла.

Колегія суддів апеляційного суду враховує, що доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України).

Згідно частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем до відзиву на позовну заяву додано відомості про виплату орендної плати від 27.11.2022 року та від 27.01.2023 року.

Із наданих відомостей вбачається, що відповідач здійснив виплату орендної плати позивачу ОСОБА_1 за 2021 рік 27.11.2022 року, тобто у порушення п. 11 договорів, відповідна орендна плата була сплачена з порушенням, передбачених строків майже на 11 місяців.

Із наданих відомостей вбачається, що відповідач здійснив виплату орендної плати позивачу за 2022 рік 27.01.2023 року, тобто також у порушення п. 11 договорів, відповідна орендна плата була сплачена з порушенням, передбачених строків на 27 днів.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що відповідно до правового висновку Верховного Суду від 04.11.2022 року у справі № 131/891/19, сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки позивач ОСОБА_1 обгрунтовувала позовні вимоги тим, що відповідачем у порушення умов договорів невчасно сплачувалась орендна плата за 2021 рік та за 2022 рік, то відповідач повинен був спростувати належними та допустимими доказами твердження позивача про відсутність систематичної затримки зі сплати орендної плати.

Разом з тим, відповідач вказані доводи не спростував, а навпаки, надав на підтвердження систематичної затримки з виплати орендної плати відомості про виплату орендної плати від 27.11.2022 року та від 27.01.2023 року, підтвердивши порушення строків виплати позивачу орендної плати.

Колегія суддів апеляційного суду відзначає, що відповідно до п. 14 договорів оренди землі у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01 відсотка несплаченої суми за кожний день прострочення, але в будь-якому випадку не більше 10% річного розміру орендної плати. Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем, за прострочення сплати орендної плати за 2021 рік понад 11 місяців та на 27 днів за 2022 рік, не було сплачено пеню на користь позивача.

Враховуючи вище викладені обставини справи, наявні в матеріалах справи докази, як в підтвердження позовних вимог, так і в їх заперечення, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог неповно з`ясував обставини, що мають суттєве значення для справи, а саме: систематичну затримку відповідачем виплати орендної плати за 2021 рік та за 2022 рік, яка призвела до істотного негативного впливу на інтереси позивача, позбавивши її законних сподівань отримати очікуване в строки та на умовах укладених договорів оренди земельних ділянок, а тому висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, судом допущено неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору та безпідставної відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є обґрунтованими, спростовують висновки суду першої інстанції щодо безпідставності відмови у задоволенні позовних вимог, а тому приймаються до уваги та підлягають задоволенню колегією суддів апеляційного суду.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов?язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З врахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки ухвалене при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права. Отже, слід ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про розірвання договорів оренди землі та повернення земельних ділянок.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, апеляційний суд, задовольнивши вимоги позивача та ухваливши нове судове рішення, змінює розподіл судових витрат, вважає, що з відповідача ТОВ «Грін Ленд Індастрі» на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати за сплату судового збору, сплаченого в суді першої та апеляційної інстанції у розмірі 10860,50 грн. (4294,40 + 73,00 + 6441,60 + 51,50).

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 08.06.2023 року скасувати, прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати договір оренди землі № 306 від 08 вересня 2020 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Грін Ленд Індастрі».

Розірвати договір оренди землі № 307 від 08 вересня 2020 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Грін Ленд Індастрі».

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Грін Ленд Індастрі» повернути земельну ділянку загальною площею 1,1012 га, кадастровий номер :03:003:0841, розташовану в адміністративних межах Червонослобідської сільської ради, Черкаського району, Черкаської області, власнику ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 ) із користування Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Ленд Індастрі» (, 19604, Черкаська область, Черкаський район, с. Червона Слобода, вул. Соборна, будинок 54, кімната 1).

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Грін Ленд Індастрі» повернути земельну ділянку загальною площею 1,1012 га, кадастровий номер :03:003:0842, розташовану в адміністративних межах Червонослобідської сільської ради, Черкаського району, Черкаської області, власнику ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 ) із користування Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Ленд Індастрі» (, 19604, Черкаська область, Черкаський район, с. Червона Слобода, вул. Соборна, будинок 54, кімната 1).

Cтягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Ленд Індастрі» на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору у розмірі 10860,50 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту постанови, в порядку та за умов, визначених цивільно процесуальним законодавством.

Повний текст постанови складений 03.08.2023 року.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді В.Г. Бородійчук

О.В. Карпенко