Справа № 538/545/23
Провадження № 2-о/538/34/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення заяви без руху

20 березня 2023 року м. Лохвиця

Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Зуб Т.О. розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа- Виконавчий комітет Заводської міської ради Полтавської області, про встановлення факту, що має юридичне значення (факту батьківства),-

ВСТАНОВИВ:

15.03.2023 року до Лохвицького районного суду Полтавської області надійшла заява ОСОБА_1 , у якій остання просить встановити факт батьківства ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно доньок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які народилися ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду та вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Заява ОСОБА_1 обґрунтована тим, що встановлення даного факту необхідно для оформлення у подальшому виплат по втраті годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Сімейного кодексу України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до п. 7 Постанови пленуму Верховного суду України N 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи.

При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і покійним до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Однак, всупереч вказаним нормам заявницею не додано жодного доказу, що запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу

Крім того, ОСОБА_1 просить також внести зміни до актового запису про народження дітей, проте в заяві не вказано в якості заінтересованої особи відповідний орган державної реєстрації актів цивільного стану, який повинен внести зміни до актового запису про народження дитини.

До того ж, у заяві про встановлення юридичного факту та заяві про виклик свідків відсутні дати та підписи заявниці.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України суддя відкриває провадження у справі за відсутності, крім іншого, підстав для залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Дослідивши зміст заяви ОСОБА_1 та додані до неї матеріали, суд прийшов до висновку про залишення її без руху.

Згідно ч. 2 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 17 7цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини 3 ст. 185 ЦПК України.

При цьому суддя зауважує, що залишення заяви без руху не є обмеженням права заявника на доступ до правосуддя.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 185, 260, 261, 294, 318, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа- Виконавчий комітет Заводської міської ради Полтавської області, про встановлення факту, що має юридичне значення (факту батьківства)- залишити без руху та надати строк для усунення зазначених недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків шляхом направлення їй копії даної ухвали та роз`яснити, що у разі не виправлення недоліків до вказаного терміну заява вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Повернення позовної заяви не перешкоджає позивачу повторно звернутись до суду з даним позовом після усунення підстав, що зумовили її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є остаточною та апеляційному оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Т.О. Зуб