Справа № 202/3303/23
Провадження № 2/202/1242/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

08 травня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Слюсар Л.П.,

за участю секретаря Пеки Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у лютому 2023 року звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 жовтня 2019 року виконавчим комітетом Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області між ним та відповідачем зареєстровано шлюб, актовий запис № 278. Від цього шлюбу подружжя дітей не має. Позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Сторони не зійшлися характерами і вже тривалий час не мають спільних інтересів. З січня 2023 року подружжя проживає окремо, шлюбно-сімейні стосунки не підтримує та спільного господарства не веде. Шлюб існує формально. Подальше збереження шлюбу неможливе. Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 лютого 2023 року, у вказаній цивільній справі визначено головуючим суддею суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 30 березня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, натомість через канцелярію суду подав заяву, відповідно до якої просив розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явилася, натомість через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої просила розглядати справу за її відсутності. Не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Просила залишити дівоче прізвище « ОСОБА_3 ».

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що 26 жовтня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 »), уклали шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, про що складено відповідний актовий запис № 278, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 10).

Також встановлено, що між сторонами фактично припинені шлюбні стосунки, сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не мають спільних дітей, між ними примирення неможливе.

На даний час між позивачем та відповідачем відсутній спір про поділ майна.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя.

Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажають поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, доказів протилежного не надано, збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним.

Причиною розпаду сім`ї є протилежні погляди на шлюб та сім`ю.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення.

Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи, що позивачем ОСОБА_2 заявлено клопотання про відновлення її дошлюбного прізвища, суд вважає необхідним після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище позивача - « ОСОБА_3 ».

Таким чином, суд вважає, що сімейно-шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена.

Керуючись ст. ст. 56, 105, 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 141 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , зареєстрований 26 жовтня 2019 року виконавчим комітетом Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 278 - розірвати.

Відновити дошлюбне прізвище ОСОБА_2 « ОСОБА_3 ».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.П. Слюсар