Справа №345/1166/23
Провадження № 2/345/446/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2023 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого-судді Онушканича В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і без проведення судового засідання справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує наступним. З відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням суду від 21.07.2017 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який досяг повноліття, але продовжує навчання.

Позивачка зазначає, що зараз син навчається у ВСП «Калуський фаховий коледж економіки, права та інформаційних технологій» Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу, за спеціальністю «Право», на контрактній форм навчання. Син ОСОБА_3 навчається на 2-му курсі денної форми навчання і це не дає змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Позивачка повністю оплачує навчання сина в коледжі, його побутові витрати, оплачує придбання літератури, методичного матеріалу.

Позивачка наголошує, що відповідач інших осіб на утриманні не має, працює, але офіційно не оформлений. А тому відповідач може матеріально допомагати синові на час навчання. Позивачці одній важко утримувати їхнього з відповідачем сина. Тому позивачка змушена звернутися до суду та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), на період навчання. Також позивачка просить стягнути з відповідача судові витрати.

Відповідач подав відзив на позов. Просить врахувати, що він проживає разом із мамою, яка фактично перебуває на його утриманні. Крім того, мати відповідача тривалий час хворіє, їй встановлено діагноз: атеросклероз артерій обох кінцівок з больовим та набряковим синдромом, гіпертонічна хвороба ІІІ ст., серцева недостатність ІІІ ст., застійні явища у легенях і їй постійно необхідна допомога.

Також відповідач зазначає, що він не працює з січня 2015року. Твердження позивачки про те, що він працює неофіційно, є голослівними. Також відповідач постійно хворіє. З 2009 року переніс 4 операції (2 в Іспанії, 2 в м.Києві), останній раз 27.09.2022 року у зв`язку із хронічним двобічним середнім отитом. Проте, після операції його стан не покращився і, станом на сьогодні, відповідач спостерігається у сімейного лікаря, у лора, в інфекціоніста. Відповідачу необхідна консультація імунолога, також у нього діагностовано гіпертонічну хворобу ІІ ст. У ДУ «Інститут отоларингології ім. професора О.С. Коломійченка НАМН України» відповідач у червні 2023 року має прийти обстеження, а в серпні 2023 року повторну операцію.

Відповідач наголошує, що, як на його лікування, так і на лікування його матері витрачаються значні кошти. які йому надають сестри і брат. У зв`язку із захворюваннями відповідачу протипоказана важка праця. Оскільки відповідач потребує періодичного стаціонарного та постійного амбулаторного лікування, то влаштуватися на роботу не має можливості. Тому відповідач вважає, що у нього відсутня можливість надавати повнолітньому сину матеріальну допомогу на час його навчання. При цьому відповідач зазначає, що по можливості надає матеріальну допомогу ОСОБА_5 , перераховуючи кошти на його банківську картку та позивачки по справі. Тому відповідач просить в задоволенні позову відмовити за безпідставністю заявлених вимог.

Позивачка своїм правом подати відповідь на відзив не скористалася.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено, що рішенням Калуського міськрайонного суду від 21.07.2017 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 3). Під час перебування у шлюбі в сторін народився син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Відповідно до довідки №23 від 08.03.2023 року, яка видана ВСП «Калуський фаховий коледж економіки, права та інформаційних технологій» Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу (а.с.5), ОСОБА_5 , 2004 року народження, навчається на ІІ-му курсі денної форми навчання за спеціальністю «Право», на контрактній формі навчання. Термін закінчення навчання 30.06.2025 року.

Отже, ОСОБА_5 навчається на денній формі навчання та, відповідно, потребує матеріальної допомоги обох батьків, так як необхідні кошти на придбання підручників, одягу, харчування.

Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошові сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.2 ст. 200 СК України)

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Як вказує ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч.7 ст.81 ЦПК України).

Суд враховує, що відповідач не працює, відомості про його доходи в матеріалах справи відсутні. Також суд враховує стан здоров`я відповідача (а.с. 28-38), те, що у зв`язку із захворюваннями йому протипоказана важка робота (а.с. 27). Водночас відповідачу протипоказана саме важка фізична праця, що свідчить про відсутність підстав для звільнення його від виконання робіт, не пов`язаних з важкою фізичною працею. Доказів того, що відповідач звертався до компетентних органів з приводу працевлаштування на роботу, яка не пов`язана з важкою фізичною працею та відмови у такому працевлаштуванні до матеріалів справи не додано.

Суд відхиляє покликання відповідача щодо перебування на його утриманні матері, оскільки вона, будучи особою пенсійного віку, отримує відповідне пенсійне забезпечення, а отже не може вважатися такою, що повністю перебуває на утриманні відповідача. До того ж відповідачем не надано відповідних належних доказів щодо надання матері такого матеріального утримання.

Водночас вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) є завищеними. Позивачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами можливість сплати відповідачем аліментів у заявленому розмірі.

При цьому суд бере до уваги, що син ОСОБА_5 молода, здорова особа і зобов`язана на власний розсуд піклуватись про своє утримання та матеріальне забезпечення.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи матеріальне становище сторін та обставини, визначені в ст.182 СК України, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання повнолітньої сина ОСОБА_5 в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу), щомісячно.

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 500,00 грн. витрат за надання правничої допомоги (а.с. 12, 13, 14), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.cт. 182, 199, 200 СК України, ст.ст. 19, 137,141, 259, 263-265 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позов задоволити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , офіційно непрацюючого, аліменти на користь повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , урозмірі 1/8 частини заробітку (доходу), щомісячно, шляхом їх виплати в інтересах сина на ім`я стягувача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Стягнення аліментів розпочати з 13.03.2023 року і проводити до 30.06.2025 року на час навчання ОСОБА_5 у ВСП «Калуський фаховий коледж економіки, права та інформаційних технологій» Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу, але не більше як до досягнення ним 23-річного віку.

Стягнути ізОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 500,00 грн. витрат за надання правничої допомоги.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути ізОСОБА_2 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 12.04.2023року.

Суддя Володимир ОНУШКАНИЧ