ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 березня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 733/477/22

Головуючий у першій інстанції Вовченко А. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/254/23

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

секретар: Поклад Д.В.

учасники справи:

позивач: Приватне підприємство Агро-Трейдер

відповідачі: ОСОБА_1 , Приватне підприємство

Агрофірма Мета

третя особа: Ічнянська міська рада

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства Агрофірма Мета на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області у складі судді Вовченка А.В. від 04 листопада 2022 року, місце ухвалення рішення м. Ічня, дата складання повного тексту рішення - 04 листопада 2022 року, у справі за позовом Приватного підприємства Агро-Трейдер до ОСОБА_1 , Приватного підприємства Агрофірма Мета про визнання недійсним договору оренди, третя особа: Ічнянська міська рада,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 року Приватне підприємство Агро-Трейдер звернулось до суду з даним позовом до ОСОБА_1 , Приватного підприємства Агрофірма Мета про визнання недійсним договору оренди, зазначивши третьою особою Ічнянську міську раду, в якому, уточнивши вимоги заявленого позову, позивач просив: визнати недійсним договір оренди землі №147, укладений 21.12.2015 року між ОСОБА_1 та Приватним підприємством Агрофірма Мета щодо земельної ділянки площею 3,05 га, кадастровий номер :06:000:0264, розташованої на території Припутнівської сільської ради Прилуцького (колишнього Ічнянського) району Чернігівської області. Також позивач ставив питання про стягнення з відповідачів в рівних частинах на користь позивача понесені ним судові витрати. В обґрунтування вимог заявленого позову Приватне підприємство Агро-Трейдер вказувало, що 01.08.2009 року між ПП Агро-Трейдер (орендарем) та ОСОБА_2 (орендодавцем) було укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами якого ОСОБА_2 передав, а ПП Агро-Трейдер прийняло в оренду земельну ділянку площею 3,05 га, із кадастровим номером :06:000:0264 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Припутнівської сільської ради Прилуцького (колишнього Ічнянського району) Чернігівської області. Позивач зазначав, що земельна ділянка, яка є предметом оренди за вищевказаним договором, належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЗ №271567 від 18.06.2009 року. Договір оренди земельної ділянки №430 від 01.08.2009 року зареєстрований в Ічнянському районному відділі ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис №76 від 16.10.2009 року. Позивач стверджував, що положеннями п.6.3. договору оренди земельної ділянки №430 від 01.08.2009 року передбачено, що передача об`єкта оренди орендарю здійснюється у триденний строк після державної реєстрації цього договору за актом його приймання-передачі. Позивач вказував, що відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки, що надається в оренду, від 01.08.2009 року, орендодавець ОСОБА_2 , на підставі договору оренди земельної ділянки №430 передав, а ПП Агро-Трейдер прийняло у строкове платне користування, строком на 20 років земельну ділянку, розташовану на території Припутнівської сільської ради, площею 3,05 га. Позивач зазначав, що відповідно до державної реєстрації, договір оренди діє до 17.10.2029 року. Позивач стверджував, що після смерті орендодавця ОСОБА_2 спадкоємцем його земельної ділянки площею 3,05 га, кадастровий номер :06:000:0264, яка була предметом вищевказаного договору оренди землі, стала відповідач ОСОБА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. При цьому, ОСОБА_1 , як спадкоємець, набула всіх прав та обов`язків за договором оренди земельної ділянки №430 від 01.08.2009 року. Позивач вказував, що ПП Агро-Трейдер користувалось земельною ділянкою, а відповідачу ОСОБА_1 нараховувалась відповідна орендна плата. Дії ПП Агро-Трейдер щодо продовження користування вказаною земельною ділянкою після смерті орендодавця ОСОБА_2 , як зазначає позивач, були законними, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства та укладеного договору оренди із ОСОБА_2 , смерть спадкодавця (перехід права власності на землю до спадкоємця) не впливає на чинність і зміст договору, а саме, договір продовжує діяти у тій же редакції. Проте, як стверджує позивач, у липні 2022 року, із отриманої Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер інформаційної довідки №305067648, сформованої 15.07.2022 року, позивачу ПП Агро-Трейдер стало відомо, що відповідачем ОСОБА_1 в період дії вищевказаного договору оренди земельної ділянки №430 від 01.08.2009 року, було укладено інший договір оренди землі №147 від 21.12.2015 року щодо цієї ж самої земельної ділянки кадастровий номер :06:000:0264, яка перебуває в оренді у ПП Агро-Трейдер. Враховуючи, що спірний договір оренди земельної ділянки №147 від 21.12.2015 року, було укладено до закінчення строку дії попереднього договору оренди земельної ділянки №430 від 01.08.2009 року, при цьому, одна і та сама земельна ділянка не може бути об`єктом оренди двох договорів оренди землі, укладених із різними орендарями, та не може бути передана у користування без припинення права попереднього користувача (орендаря), позивач, із урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати договір оренди земельної ділянки № НОМЕР_1 , укладений між ОСОБА_1 та ПП Агрофірма Мета 21.12.2015 року, недійсним.

Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 04.11.2022 року позовні вимоги ПП Агро-Трейдер до ОСОБА_1 , ПП Агрофірма Мета про визнання недійсним договору оренди землі - задоволено. Судом визнано недійсним договір оренди землі №147 від 21.12.2015 року щодо оренди земельної ділянки площею 3,05 га з кадастровим номером №:06:000:0264, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Припутнівської сільської ради Прилуцького (раніше Ічнянського) району Чернігівської області, укладений між ОСОБА_1 та ПП Агрофірма Мета. Стягнуто з ОСОБА_1 та ПП Агрофірма Мета на користь ПП Агро-Трейдер по 1 240 (одній тисячі двісті сорок) грн. 50 коп. судового збору та по 3 000 (три тисячі) грн. витрат на правничу допомогу.

В апеляційній скарзі Приватне підприємство Агрофірма Мета просить скасувати оскаржуване рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 04.11.2022 року, та ухвалити нове рішення, яким застосувати позовну давність у справі №733/477/22. Доводи апеляційної скарги вказують на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 04.11.2022 року, неповноту з`ясування судом обставин справи. Доводи апеляційної скарги зазначають, що суд першої інстанції не перевірив дійсності виконання умов договору оренди земельної ділянки від 01.07.2008 року, та існування самих орендних відносин, які мали б випливати з його змісту, зокрема, в частині використання земельної ділянки у встановлені договором строки. Апелянт стверджує, що ПП Агро-Трейдер не могло не помітити порушення права користування та володіння земельною ділянкою, починаючи з 2016 року, коли ПП Агрофірма Мета розпочало підготовку до засівання земельних ділянок. Апелянт вказує, що саме ним здійснювались всі повноваження орендаря, встановлені згідно статті 25 Закону України Про оренду землі. Доводи апеляційної скарги зазначають, що у позивача наявна перед ОСОБА_1 заборгованість по сплаті орендної плати у розмірі 8 776,52 грн., що свідчить про невиконання ПП Агро-Трейдер обов`язку, передбаченого п. 4.2. договору оренди земельної ділянки №430 від 01.08.2009 року. Апелянт вважає безпідставним висновок суду першої інстанції щодо звернення ПП Агро-Трейдер з позовом у межах строків позовної давності, оскільки інформація у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є доступною, і позивач повинен був дізнатися про реєстрацію речового права у 2016 році, виявивши іншого користувача земельної ділянки. Доводи апеляційної скарги вказують, що з 2016 року ПП Агрофірма Мета обробляє орендовану земельну ділянку, що унеможливило користування землею позивачем. Апелянт зазначає, що перебіг позовної давності починається не лише тоді, коли особа довідалась, а і коли вона могла довідатись про порушення права, і твердження позивача про його обізнаність щодо порушеного права орендаря у 2022 році, є бездоказовими. Апелянт звертає увагу, що позивачем клопотання про поновлення пропущеного строку позовної давності не заявлялось.

У відзиві на апеляційну скаргу ПП Агро-Трейдер просить залишити апеляційну скаргу без задоволення у зв`язку із її безпідставністю, та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 04.11.2022 року, а також вирішити питання про стягнення з ПП Агрофірма Мета на користь ПП Агро-Трейдер 5 000 грн. в рахунок відшкодування понесених судових витрат за надання професійної (правничої) допомоги в суді апеляційної інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ПП Агрофірма Мета - адвокат Радченко О.В. підтримав вимоги та доводи поданої апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача ПП Агро-Трейдер - адвокат Жидкий А.М. просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, у зв`язку із її безпідставністю, а обгрунтоване рішення суду першої інстанції від 04.11.2022 року - залишити без змін.

В судове засідання апеляційного суду відповідач ОСОБА_1 , представник третьої особи - Ічнянської міської ради Чернігівської області, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду даної справи, не з`явився. Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що ОСОБА_2 являвся власником земельної ділянки 3,05 га на підставі державного акту серії ЯЗ №271567 від 18.06.2009 року, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території колишньої Припутнівської сільської ради Прилуцького (колишнього Ічнянського) району (а.с.12).

Між ОСОБА_2 та ПП Агро-Трейдер 01.08.2009 року було укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0264. Номер договору 430, строк дії договору - 20 років, починаючи з дати його реєстрації. Датою реєстрації договору є 16.10.2009 року за № 76, про що є відмітка у самому договорі оренди. За умовами п.п.5.1, п.п.5.2. даного договору, об`єкт оренди передається в оренду для вирощування сільськогосподарської продукції. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до п.п.12.4. вказаного договору оренди земельної ділянки, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для зміни умов договору або розірвання договору (а.с.8-9).

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 стала відповідач ОСОБА_1 . На ім`я ОСОБА_1 було виданий державний акт на право власності на земельну ділянку, Серії ЯК №352094 від 17.08.2012 року.

Згідно довідки ПП Агро-Трейдер №169 від 18.07.2022 року, в період з 2013 по 2017 рік ОСОБА_1 нарахована орендна плата за договором оренди земельної ділянки №430 від 01.08.2009 року в сумі 10 643,09 грн. (а.с.16).

21.12.2015 року було укладено оспорюваний договір оренди земельної ділянки № НОМЕР_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :06:000:0264, між спадкоємцем ОСОБА_1 , після смерті ОСОБА_2 , та відповідачем ПП Агрофірма Мета, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 15.07.2022 року (а.с.13,18-19).

Як вбачається із оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 04.11.2022 року, задовольняючи позовні вимоги ПП Агро-Трейдер про визнання недійсним договору оренди, суд першої інстанції виходив з тих обставин, що оспорюваний договір оренди земельної ділянки №147 від 21.12.2015 року не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки його було укладено до закінчення строку дії попереднього договору оренди земельної ділянки №430 від 01.08.2009 року, що призвело до порушення права позивача, як орендаря. Суд першої інстанції зазначив, що земельна ділянка площею 3,05 га на момент укладення оспорюваного позивачем договору оренди земельної ділянки знаходилась у законному користуванні позивача, і договір оренди між позивачем та попереднім власником земельної ділянки не було розірвано у встановленому законом порядку. Суд першої інстанції зазначив, що оскільки про наявність укладеного між ОСОБА_1 та ПП Агрофірма Мета договору оренди земельної ділянки №147 від 21.12.2015 року позивач дізнався лише в липні 2022 року з інформаційної довідки з Реєстру речових прав на нерухоме майно, то ПП Агро-Трейдер не пропустило строк для звернення з даним позовом. При цьому, посилання сторони відповідача на ті обставини, що позивач міг отримати інформацію з державного реєстру про об`єкти нерухомості, які перебувають у власності або користуванні будь-якої особи, є припущенням, не підтвердженим жодними доказами. Питання відшкодування понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суд першої інстанції вирішив відповідно до приписів статей: 137, 141 ЦПК України, пославшись на наявність документально підтверджених доказів фактичного понесення даних витрат позивачем, та на співмірність понесених позивачем витрат, із врахуванням категорії справи, її значення для сторін та витраченого часу на підготовку матеріалів.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що висновки оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 04.11.2022 року не узгоджуються із фактичними обставинами справи та нормами права, які регулюють спірні правовідносини, не можуть бути підставами для скасування рішення суду першої інстанції від 04.11.2022 року, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

Доводи апеляційної скарги зазначають, що суд першої інстанції не перевірив дійсності виконання умов договору оренди земельної ділянки від 01.07.2008 року, та існування самих орендних відносин, які мали б випливати з його змісту, зокрема, в частині використання земельної ділянки у встановлені договором строки. Апелянт стверджує, що ПП Агро-Трейдер не могло не помітити порушення права користування та володіння земельною ділянкою, починаючи з 2016 року, коли ПП Агрофірма Мета розпочало підготовку до засівання земельних ділянок. Апелянт вказує, що саме ним здійснювались всі повноваження орендаря, встановлені згідно статті 25 Закону України Про оренду землі. Доводи апеляційної скарги зазначають, що у позивача наявна перед ОСОБА_1 заборгованість по сплаті орендної плати у розмірі 8 776,52 грн., що свідчить про невиконання ПП Агро-Трейдер обов`язку, передбаченого п. 4.2. договору оренди земельної ділянки №430 від 01.08.2009 року. Апелянт вважає безпідставним висновок суду першої інстанції щодо звернення ПП Агро-Трейдер з позовом у межах строків позовної давності, оскільки інформація у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є доступною, і позивач повинен був дізнатися про реєстрацію речового права у 2016 році, виявивши іншого користувача земельної ділянки. Доводи апеляційної скарги вказують, що з 2016 року ПП Агрофірма Мета обробляє орендовану земельну ділянку, що унеможливило користування землею позивачем. Апелянт зазначає, що перебіг позовної давності починається не лише тоді, коли особа довідалась, а і коли вона могла довідатись про порушення права, і твердження позивача про його обізнаність щодо порушеного права орендаря у 2022 році, є бездоказовими. Апелянт звертає увагу, що позивачем клопотання про поновлення пропущеного строку позовної давності не заявлялось.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається із оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 04.11.2022 року, суд, прийнявши до уваги приписи статті 13 Закону України Про оренду землі, ч.1 статті 203, ч.1 статті 215, ч.1 статті 629, ч.1 статті 638, ч.3 статті 640 (в редакції, чинній на момент державної реєстрації договору оренди земельної ділянки №430 від 01.08.2009 року), ч.1,ч.2 статті 792 ЦК України, ч.5 статті 116 Земельного кодексу України, ч.2 статті 124, ч.2 статті 125 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час укладення договору оренди землі №165 від 01.07.2008 року), ч.1, ч.3 статті 148-1 Земельного кодексу України, статті 32 Закону України Про оренду землі (у редакції, чинній на час укладення договору оренди землі від 21.12.2015 року), а також фактичні обставини даної справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що спірний договір оренди землі від 21.12.2015 року не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки даний оспорюваний договір було укладено до закінчення строку дії попереднього договору оренди землі №430 від 01.08.2009 року.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 04.11.2022 року відносно того, що земельна ділянка площею 3,05 га на момент укладення договору оренди землі №147 від 21.12.2015 року знаходилась у законному користуванні позивача. При цьому, договір оренди між позивачем та попереднім власником земельної ділянки не було розірвано у встановленому законом порядку. І за даних обставин, укладення договору оренди землі №147 від 21.12.2015 року між ОСОБА_1 та ПП Агрофірма Мета, призвело до порушення права позивача, тому позовні вимоги про визнання недійсним договору оренди землі №147 від 21.12.2015 року суд першої інстанції вважав обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що ОСОБА_2 являвся власником земельної ділянки 3,05 га на підставі державного акту серії ЯЗ №271567 від 18.06.2009 року, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території колишньої Припутнівської сільської ради Прилуцького (колишнього Ічнянського) району (а.с.12).

Між ОСОБА_2 та ПП Агро-Трейдер 01.08.2009 року було укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0264. Номер договору 430, строк дії договору - 20 років, починаючи з дати його реєстрації. Датою реєстрації договору є 16.10.2009 року за № 76, про що є відмітка у самому договорі оренди. За умовами п.п.5.1, п.п.5.2. даного договору, об`єкт оренди передається в оренду для вирощування сільськогосподарської продукції. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до п.п.12.4. вказаного договору оренди земельної ділянки, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для зміни умов договору або розірвання договору (а.с.8-9).

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 стала відповідач ОСОБА_1 . На ім`я ОСОБА_1 було виданий державний акт на право власності на земельну ділянку, Серії ЯК №352094 від 17.08.2012 року.

Згідно довідки ПП Агро-Трейдер №169 від 18.07.2022 року, в період з 2013 по 2017 рік ОСОБА_1 нарахована орендна плата за договором оренди земельної ділянки №430 від 01.08.2009 року в сумі 10 643,09 грн. (а.с.16).

21.12.2015 року було укладено оспорюваний договір оренди земельної ділянки № НОМЕР_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :06:000:0264, між спадкоємцем ОСОБА_1 , після смерті ОСОБА_2 , та відповідачем ПП Агрофірма Мета, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 15.07.2022 року (а.с.13,18-19).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції відносно того, що оспорюваний договір оренди землі від 21.12.2015 року не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки його укладено до закінчення строку дії попереднього договору оренди землі №430 від 01.08.2009 року, що призвело до порушення права позивача, як орендаря земельної ділянки. При цьому, земельна ділянка площею 3,05 га, із кадастровим номером :06:000:0264 на момент укладення оспорюваного договору оренди землі №147 від 21.12.2015 року знаходилась у законному користуванні ПП Агро-Трейдер, і договір оренди землі між позивачем та попереднім власником землі у встановленому законом порядку розірвано не було.

Доводи сторони відповідача стосовно невиконання позивачем вимог ч.2 статті 33 Закону України Про оренду землі, судом першої інстанції не прийнято до уваги, оскільки вказані обставини не впливають на правильність вирішення даного спору, та не входять до предмету доказування.

Доводи апеляційної скарги вказують про безпідставність висновку суду першої інстанції відносно того, що звернення ПП Агро-Трейдер з даним позовом відбулось у межах строків позовної давності.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 04.11.2022 року, виходячи із наступного.

Із врахуванням приписів ч.1 статті 257 ЦК України, судом першої інстанції обґрунтовано вказано у оскаржуваному рішенні від 04.11.2022 року, що позивачем не пропущено строк позовної давності, оскільки про наявність укладеного між ОСОБА_1 та ПП Агрофірма Мета договору оренди землі №147 від 21.12.2015 року позивач дізнався у липні 2022 року, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.07.2022 року.

При цьому, доводи апелянта про те, що ПП Агро-Трейдер мало можливість отримати із відкритих джерел інформацію щодо реєстрації речового права оренди за відповідачем, належними та достатніми доказами, у розумінні статей: 77,80 ЦПК України, не підтверджені.

Відповідно до приписів ч.1,ч.6 статті 81 ЦПК України, яка регламентує обв`язок доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апелянтом також не надано належних та достатніх доказів відносно того, що ПП Агрофірма Мета розпочало користування спірною земельною ділянкою із 2016 року. За даних обставин, доводи апеляційної скарги відносно того, що позивач мав довідатись про наявність порушеного права оренди землі у 2016 році, через неможливість використання спірної земельної ділянки за цільовим призначенням, внаслідок сільськогосподарської діяльності, яка здійснювалась відповідачем, не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 04.11.2022 року.

Відповідно до положень статей: 137, 141 ЦПК України, судом першої інстанції проведено розподіл понесених, документально підтверджених судових витрат між сторонами даного спору.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 04.11.2022 року, висновки якого узгоджуються із нормами права, які регламентують спірні правовідносини, та фактичними, документально підтвердженими обставинами справи. За даних обставин, апеляційна скарга Приватного підприємства Агрофірма Мета підлягає залишенню без задоволення, а рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 04.11.2022 року, підлягає залишенню без змін.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, а саме, стягнення з відповідача на користь позивача 5 000 грн., в рахунок відшкодування документально підтверджених понесених витрат на професійну правничу допомогу, про що заявлено у клопотанні сторони позивача (а.с.105-120), апеляційний суд виходить із наступного.

Приписами статті 141 ЦПК України регламентовано порядок розподілу судових витрат між сторонами. При цьому, у разі задоволення вимог позову, судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються на відповідача (п. 1 ч.2 статті 141 ЦПК України).

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 статті 133 ЦПК України).

Відповідно до ч.1, ч.2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 статті 137 ЦПК України).

Згідно із приписами ч.4, ч.5, ч.6 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Представництво інтересів ПП Агро-Трейдер в суді апеляційної інстанції здійснював адвокат Жидкий А.М. на підставі договору про надання правової допомоги №011221 від 01.12.2021 року (а.с.111-112) та ордеру серії СВ №1041895 від 14.12.2022 року (а.с.116).

За змістом п.п.3.1. п.3 вказаного договору про надання правової допомоги №011221 від 01.12.2021 року, клієнт проводить оплату адвокату за надані ним послуги в розмірі, що визначається сторонами згідно з актом виконаних робіт або розрахунку оплати правової допомоги.

Згідно із додатковою угодою №13 від 13.12.2022 року до договору №011221 про надання правової допомоги від 01.12.2021 року, адвокат Жидкий А.М. зобов`язався здійснити юридичний супровід даної справи №733/477/22 за апеляційною скаргою ПП Агрофірма Мета, та надати ПП Агро-Трейдер послуги, зокрема, складання та подання відзиву на апеляційну скаргу із розрахунку 1 000 грн. за годину послуги, загальною вартістю 5 000 грн. (а.с.113).

Відповідно до акту про прийняття-передачу наданих послуг від 14.12.2022 року, адвокатом надано ПП Агро-Трейдер правову допомогу, а замовником прийнято надані послуги, а саме: складання та подання відзиву на апеляційну скаргу у даній справі №733/477/22, загальною вартістю 5 000 грн. (а.с.114).

Відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу №7212 від 15.12.2022 року, ПП Агро-Трейдер сплатило адвокату Жидкому А.М. за адвокатські послуги, згідно договору №011221, 5 000 грн. (а.с.115).

В ході апеляційного розгляду даної справи стороною відповідача ПП Агрофірма Мета клопотання щодо неспівмірності заявленого позивачем розміру витрат на правничу допомогу, та відповідно, щодо зменшення розміру даних витрат, не заявлялось.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги факт отримання позивачем послуг адвоката, та документальне підтвердження понесених ним витрат на професійну правову допомогу в суді апеляційної інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне стягнути з Приватного підприємства Агрофірма Мета на користь Приватного підприємства Агро-Трейдер 5 000 (п`ять тисяч) грн. в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями: 137, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства Агрофірма Мета - залишити без задоволення.

Рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 04 листопада 2022 року, залишити без змін.

Стягнути з Приватного підприємства Агрофірма Мета на користь Приватного підприємства Агро-Трейдер 5 000 (п`ять тисяч) грн. в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: