Справа № 545/1219/23
Провадження № 2-з/545/9/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2023 Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Стрюк Л.І.

з участю секретаря Глазунової Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві заяву першого заступника керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И Л А:

Перший заступника керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна №240 (номер запису про право власності №28391394), а саме земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0100 площею 0,12 га, що розташована на території Ковалівської сільської ради Полтавського району за межами населеного пункту з забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії з цим майном, посилаючись на те, що в провадженні суду перебуває справа за його позовом в інтересах держави в особі Полтавської міської ради до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою водного фонду, а невиконання заходів забезпечення позову може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду.

Вивчивши заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

У п. 4. Постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З огляду на викладене та враховуючи предмет спору, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо вжиття заходів забезпечення позову у цій справі, оскільки як невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку та заборони вчиняти будь-які дії щодо її відчуження до вирішення справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150-153, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Заяву першого заступника керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна №240 (номер запису про право власності №28391394), а саме земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0100 площею 0,12 га, що розташована на території Ковалівської сільської ради Полтавського району за межами населеного пункту з забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії з цим майном

Ухвалу суду направити на виконання до Полтавського районного відділу ДВС Північно-Східного міжрегіонального управлінням Міністерства юстиції (м. Полтава, вул.Стешенка,6).

Відповідно ст.153 ЦПК України ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: Л. І. Стрюк