ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
_______________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулова Н.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,-

встановив:

У лютому 2023 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшла зазначена заява.

Ухвалою суду від 03 березня 2023 року дана заява залишена без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, та заявнику було надано строк для усунення вказаних в ухвалі суду недоліків в десятиденний термін, з дня отримання копії ухвали. Одночасно заявнику було роз`яснено, що у разі невиконання вимог даної ухвали, зазначена заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

03 березня 2023 року дана ухвала суду була направлена на вказану в заяві адресу заявника.

20 березня 2023 року на адресу суду повернулося Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 263, з якого вбачається, що вищевказану ухвалу суду, заявнику вручено особисто 11 березня 2023 року.

20 березня 2023 року від заявника на адресу суду надійшла заява про відвід головуючому судді у відповідності до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України.

Ухвалою судді від 21 березня 2023 року визнано необґрунтованим заявлений відвід головуючому судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Осауловій Н.А. від розгляду цивільної справи №381/870/23 за заявою ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою та передано дану справу для вирішення питання про відвід іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому ст.33 ЦПК України.

Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Соловей Г.В. від 24 березня 2023 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулової Н.А. у цивільній справі №381/870/23 за заявою ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою відмовлено.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд прийшов до наступного висновку.

В силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається з матеріалів справи, в установлений в ухвалі Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 березня 2023 року строк, недоліки в заяві заявником, не усунуто. Будь-яких повідомлень щодо неможливості виконання вимог зазначеної вище ухвали у строки встановлені судом, від заявника на адресу суду також не надходило.

Більш того, за весь період перебування справи у Фастівському міськрайонному суді Київської області, з моменту її надходження, а саме з 28 лютого 2023 року ОСОБА_1 жодним чином не поцікавився станом своєї заяви, свої процесуальні обов`язки заявника належно не реалізував.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175, 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що вищевказану заяву слід вважати не поданою та повернути стороні заявника.

Згідно ч. 7 вищевказаної статті повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 185, 258, 354 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - вважати не поданою та повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду відповідно до статей 354-355 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строків на апеляційне оскарження, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Н.А. Осаулова