Провадження 2/557/32/2023
Справа 557/816/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року смт Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області у складі:

судді Оленич Ю.В.,

секретарі судового засідання Слюсарчук І.В., Гуменюк Н.П.,

номер справи 557/816/22,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК»,

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконфенції в залі суду в смт Гоща в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

за участю представника позивача Ковальчука А.В.,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду з вказаним вище позовом, вимоги якого у подальшому було уточнено, та просить солідарно стягнути з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 112 153,13 грн станом на 12 травня 2022 року за кредитним договором № ROHPG9 від 12 березня 2008 року, яка складається з наступного: 85 600,52 грн індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання, 26 552,61 грн - 3 % річних від простроченої суми.

В обґрунтування позову зазначено, що 12 березня 2008 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № ROHPG9.

Згідно договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати останньому кредит у розмірі 284 250 грн на термін до 12 березня 2038 року, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленим кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов`язання за вказаним договором між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки.

Позивач зазначає, що свої зобов`язання за кредитним договором виконав повністю і належним чином та надав кредит у визначеній в договорі сумі. Однак, всупереч вимогам кредитного договору ОСОБА_1 не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював погашення кредитної заборгованості у встановленому договором порядку та строки, в зв`язку з чим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 27 лютого 2015 року звернувся до Рівненського районного суду Рівненської області з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 20 листопада 2015 року, позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було задоволено та ухвалено рішення стягнути з відповідачів заборгованість.

Позивач зазначає, що винесення рішення Рівненським районним судом Рівненської області не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання.

Виходячи з наведеного, оскільки з відповідачів було стягнуто заборгованість за кредитним договором за період з дати укладання кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана в рішенні Рівненського районного суду Рівненської області від 20 листопада 2015 року, тобто за період з 12 березня 2008 року по 13 лютого 2015 року, то за період після подання позовної заяви від 27 лютого 2015 року, з 01 квітня 2019 року по 12 травня 2022 року відповідачі, на переконання позивача, виходячи з простроченої суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 284 130,81 грн, мають заборгованість у розмірі 112 153,13 грн, яка складається з наступного: 85 600,52 грн індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання, 26 552,61 грн - 3 % річних від простроченої суми.

Посилаючись на положення ст.ст. 526, 530, 599, 625 ЦК України та висловлену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц правову позицію, позивач зазначає, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору та не звільняє його від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за весь час прострочення.

Оскільки відповідачі, взяті на себе зобов`язання не виконали, представник позивача просить стягнути з останніх на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вказану вище суму заборгованості, яка виникла у зв`язку з простроченням виконання зобов`язання, та вирішити питання судових витрат.

У строк, установлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачі відзиви на позовну заяву не надали.

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 13 липня 2022 року вказана позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

12 серпня 2022 року Гощанським районним судом Рівненської області визнано явку представника позивача обов`язковою.

19 вересня 2022 року, 20 жовтня 2022 року, 09 листопада 2022 року, 12 грудня 2022 року, 23 січня 2022 року ухвалами судді Гощанського районного суду Рівненської області були задоволені клопотання представника позивача про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.

27 жовтня 2022 року протокольною ухвалою задоволено клопотання представника позивача про долучення документів до матеріалів справи.

14 листопада 2022 року Гощанським районним судом Рівненської області прийнято уточнену позовну заяву представника позивача від 11 листопада 2022 року та розгляд справи постановлено здійснювати з врахуванням таких уточнень.

Ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області від 21 грудня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та такий просив задовольнити, вказавши на обставини, які є аналогічними, зазначеним у позові. Додатково останній зазначив, що тіло кредиту у розмірі 284 130,81 грн є зафіксованим та на сьогоднішній день не погашене, що відображено у розрахунку заборгованості, останній платіж на погашення заборгованості в частині пені був здійснений 16 липня 2014 року за рахунок коштів отриманих від реалізації іпотечного майна за іншим кредитним договором ОСОБА_1 .

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, судом вживалися заходи щодо належного повідомлення останніх про час, місце та дату розгляду справи.

Заслухавши представника позивача, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке.

Судом установлено, що 12 березня 2008 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та ОСОБА_1 було укладено договір про іпотечний кредит № ROHPG9, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 284 250,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% річних. Згідно п. 1.3. вказаного договору кредит надавався на придбання у власність окремої квартири з метою постійного проживання за договором купівлі-продажу № 607 від 12 березня 2008 року, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором № ROHPG9 між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № ROHPG9 від 12 березня 2008 року, згідно якого остання зобов`язалася перед кредитором відповідати за належне виконання ОСОБА_1 зобов`язань по кредитному договору.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20 листопада 2015 року по справі № 569/3153/15-ц позовні вимоги ПАТ «ПРИВАТБАНК» було задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 1 745 375 (один мільйон сімсот сорок п`ять тисяч триста сімдесят п`ять) гривень 67 копійок боргу за кредитним договором № ROHPG9 від 12 березня 2009 року, яка складається з наступного: 284 130,81 грн - заборгованість за кредитом; 500 401,13 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 802 173,21 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 158 670, 52 грн.- штраф (процентна складова), а також вирішено питання судових витрат. Це рішення не оскаржувалось і набрало законної сили 26 січня 2016 року.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №ROHPG9 від 12 березня 2008 року, загальний залишок заборгованості за наданим кредитом станом на 12 травня 2022 року становить 284 130,81 грн. Останні зарахування за вказаним договором зі сплати заборгованості були 16 липня 2014 року (сума погашеної пені 169 075,85 грн), що також стверджується даними виписки по рахунках ОСОБА_1 .

Розрахунок проведений позивачем станом на 12 травня 2022 року, виходячи із зазначеної суми заборгованості за наданим кредитом в розмірі 284 130,81 грн свідчить, що індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання за період із 01 квітня 2019 року по 12 травня 2022 року становить 85 600,52 грн, 3 % річних від простроченої суми 26 552,61 грн.

Позивач, вказуючи на ухилення відповідачів від виконання грошового зобов`язання з виплати суми заборгованості, яка визначена рішенням суду, звернувся до суду за захистом свого порушеного права з даним позовом.

До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права.

За змістом положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Положеннями ст. 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зокрема, ст. 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому три проценти річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 цього Кодексу.

Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі ст. 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Судом установлено, що ОСОБА_1 належним чином не виконував своїх зобов`язань за договором про іпотечний кредит, яким йому надано кредит строком до 12 березня 2038 року. У зв`язку із цим банк звернувся до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам за користування кредитом, пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором та штрафу з позичальника та ОСОБА_2 , яка поручилися за виконання відповідачем кредитного договору на підставі укладеного із банком договору поруки. Судовим рішенням від 20 листопада 2015 року про стягнення заборгованості за кредитним договором підтверджено наявність грошового зобов`язання позичальника перед банком та його порушення.

Як установлено в судовому засіданні вказана в рішенні сума боргу (заборгованість за тілом кредиту) згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем та зазначеного в графі - «залишок поточної заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту)» станом на 12 травня 2022 року залишається незмінною, що свідчить про невиконання відповідачами умов договору та рішення Рівненського міського суду Рівненської області, ухваленого в частині стягнення вказаної суми.

Виходячи з правового аналізу положень ст.ст. 526, 599, 611, 625 ЦК України та встановлених судом обставин наявності судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке відповідачами не виконано, що не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржників від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, суд приходить висновку, що у позивача виникло право на застосування правових наслідки порушення грошового зобов`язання у вигляді стягнення нарахованих на суму боргу інфляційних втрат та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України, тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю.

При цьому судом враховуються аргументи представника позивача, наведені ним в позові та підтримані у судовому засіданні, на підтвердження підстав для його задоволення, оскільки такі знайшли своє підтвердження в ході дослідження зібраних по справі доказів, які, на переконання суду, є належними, допустимими та достовірними в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України.

Суд також зауважує на тому, що на день розгляду справи в суді розмір нарахованих індексу інфляції та процентів за час прострочення виконання зобов`язання відповідачами не спростований та власних розрахунків з даного приводу ними не надано, а тому розрахунок позивача судом приймається, як достовірний.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

За подання даного позову до суду АТ КБ «ПРИВАТБАНК» сплачено судовий збір в загальному розмірі 80 939,44 грн., що підтверджено платіжними дорученнями від 10 червня 2022 року № ZZ420B1ODF (20 000 грн), № 1 (20 000 грн), № 2 (20 000 грн), № 3 (20 000 грн) та № 4 (939,44 грн).

Виходячи із ціни уточненого позову, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» необхідно було сплатити судовий збір в розмірі 2481 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідачів мають бути стягнуті документально підтверджені судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 2481 грн, а саме по 1240,50 грн з кожного.

Водночас, згідно із п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Отже, є підстави повернення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» суми надмірно сплаченого судового збору в розмірі 78 458,44 грн.

еруючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № ROHPG9 від 12 березня 2008 року, яка складається з індексу інфляції за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 85 600 гривень 52 копійки та 3 % річних від простроченої суми у розмірі 26 552 гривні 61 копійка, всього 112 153 (сто дванадцять тисяч сто п`ятдесят три) гривні 13 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» по 1240 (одній тисячі двісті сорок) гривень 50 копійок судового збору.

Повернути Акціонерному товариству комерційний банк «ПРИВАТБАНК» сплачену, згідно із платіжними дорученнями від 10 червня 2022 року № ZZ420B1ODF, № 1, № 2, № 3 та № 4, суму судового збору в розмірі 78 458 (сімдесят вісім тисяч чотириста п`ятдесят вісім) гривень 44 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», місце знаходиться: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, .

Відповідачі: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ; ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 09 лютого 2023 року.

Суддя Ю.В. Оленич