Справа № 461/3916/16-ц
Провадження № 6/461/40/23
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.02.2023 року Галицький районний суд м. Львова
в складі: головуючої судді Волоско І.Р.
секретар судового засідання Сливка І.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові заяву ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про видачу дубліката виконавчого листа,-
представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа у справі №461/3916/16-ц за позовом AT КБ ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Учасники в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду заяви. Причини неявки суду не повідомили.
У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Перевіривши матеріали справи, доводи заяви, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.
На підставі вказаного рішення від 30 червня 2016 року судом було видано виконавчий лист.
Згідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ "Про виконавче провадження" від 02.06.2016, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Згідно до ст. 12 зазначеного вище закону, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
29.10.2019 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.
Однак, при відправленні виконавчого листа стягувачу, оригінал виконавчого листа було втрачено, а тому просить видати дублікат цього виконавчого листа.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.
Зазначене конституційне положення кореспондується з нормами п.7 ч.3 ст.2 ЦПК України, а також ч.1 ст.18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.
Конвенція прозахист прав людиниі основоположнихсвобод 1950 року (далі Конвенція) з огляду на приписи ч.1 ст.9 Конституції України, ст.10ЦК України застосовується судами України як частина національного законодавства. При цьому розуміння змісту норм Конвенції, їх практичне застосування відбувається через практику (рішення) Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка в силу ст.17Закону Українивід 23лютого 2006року №3477-IV«Про виконаннярішень тазастосування практикиЄвропейського судуз правлюдини» застосовується українськими судами як джерело права.
Із положень ст. 6 Конвенції слідує, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду.
Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції (далі Перший протокол) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Підпунктом 17.4 пункту 17 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, нова редакція якого набрала чинності 15 грудня 2017 року, встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.
Відповідно до ч. 1 ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом указаних процесуальних норм єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано судове рішення, на підставі якого його видано, та чи не втратило це рішення законної сили.
Згідно постанови державного виконавця від 29.10.2021 року, виконавчий лист №461/3916/16-ц, виданий 02.11.2016 року, було повернуто стягувачу без виконання на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».
Однак, матеріалами справи встановлено, що станом на 26 січня 2023 року вказана постанова з виконавчим листом до банку не надходила, запит поданий до виконавчої служби, залишився без відповіді.
При цьому, суд враховує, що згідно ч.1 ст.12Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Згідно п.10.2 розділу ХІІІ Закону України «Про виконавче провадження» визначені цим законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено військовий стан до 23 серпня 2022 року, який в подальшому продовжений.
Отже, строк, встановлений для повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання, не закінчився.
Оскільки оригінал виконавчого листа №461/3916/16-ц, виданий 02.11.2016 року, був втрачений при його відправленні стягувачу, відповідно стягувач оригінал виконавчого листа не отримав, що позбавило його можливості скористатись правом повторного звернення виконавчого листа до виконання.
Таким чином, встановлено, що на даний час судове рішення по справі не виконано, заборгованість не погашена, при цьому банк може подати виконавчий документ до виконання.
З огляду на викладене, заявнику слід видати дублікат цього виконавчого листа.
Керуючись ст.ст.433, 442, п.п.17.4 п.17 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд
Видати АТ КБ «ПриватБанк» дублікат виконавчого листа згідно рішенняГалицького районного суду м.Львова від 30 червня 2016 року по справі № 461/3916/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованості по кредитному договору та судових витрат.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Волоско І.Р.