ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/5466/22 Номер провадження 22-ц/814/2743/23Головуючий у 1-й інстанції Путря О.Г. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Абрамова П.С., Одринської Т.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 23 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Височанської селищної ради про відшкодування моральної шкоди, завданої органом місцевого самоврядування,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовної заяви

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до Височанської селищної ради про відшкодування моральної шкоди.

У позові ОСОБА_1 просив стягнути з Височанської селищної ради на його користь 2000000,00 грн відшкодування завданої йому шкоди селищним головою О. Морозом щодо порушення його права на участь у місцевому самоврядуванні та позбавлення його народовладдя, як особи, яка входить до складу суспільства визначеного як Народ України.

Короткий зміст ухвал суду першої інстанції

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 03 листопада 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків протягом семи календарних днів з моменту отримання позивачем ухвали суду.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 23 грудня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, заданої органом місцевого самоврядування визнано неподаною та повернуто заявнику.

Залишаючи без руху позовну заяву суд виходив із того, що позовна заява не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України.

Оскільки ОСОБА_1 недоліки не усунув, суд першої інстанції прийшов до висновку про визнання позовної заяви неподаною та повернув її позивачу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а матеріали справи направити для продовження розгляду в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Узагальнена позиція учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом норм процесуального права.

Позивач вважає, що його позовна заява відповідає вимогам закону.

Крім того, ОСОБА_1 вважає, що сплата судового збору за поданий ним позов не передбачена нормами чинного законодавства, а також посилається на те, що суд йому не вказав суми судового збору, яку він повинен сплатити та рахунок для сплати судового збору.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Щодо розгляду справи без виклику сторін

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Предметом перегляду є ухвала про визнання неподаної та повернення позовної заяви позивачу, яка відповідно до пункту 6 частини першої статті 353 ЦПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Відповідно до частини другої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що оскаржувана ухвала зазначена в частині другій статті 369 ЦПК України, то колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Позиція апеляційного суду

Залишаючи без руху позовну заяву ОСОБА_1 , визнаючи її неподаною та повертаючи її позивачу суд першої інстанції виходив із того, що поданий позов не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України, а саме: не зазначено обставини в підтвердження набуття 08 грудня 2020 року ОСОБА_2 на першій сесії Височанської селищної ради повноважень селищного голови, не зазначено докази в їх підтвердження; не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору.

Проте, колегія суддів не може погодитися із висновками суду першої інстанції виходячи із наступного.

Щодо незазначення вказаних судом обставин по справі та надання доказів

Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить ухвалити судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

При цьому незгода суду з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням щодо спірних правовідносин не є підставою для визнання позовної заяви неподаною і повернення позивачу.

Аналіз наведених норм процесуального права дає підстави зробити висновок, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для ухвалення рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява № 48778/99).

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року та «Нун`єш Діаш проти Португалії» від 10 квітня 2003 року).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року).

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Отже, на стадії вирішення питання щодо відкриття провадження у справі суддя не вправі вирішувати питання достатності доказів, поданих позивачем на обґрунтування своїх вимог, а кожна сторона може розпоряджатися своїми процесуальними правами на власний розсуд та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, відсутність певних доказів не перешкоджає розгляду справи, за результатами якого вирішується питання про доведеність чи недоведеність пред`явлених позовних вимог, оцінка доказів є можливою виключно на стадії розгляду справи по суті

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 25 січня 2021 року у справі № 201/1333/19 та від 08 квітня 2020 року у справі № 761/41071/19.

Отже, незазначення обставини в підтвердження набуття 08 грудня 2020 року ОСОБА_2 на першій сесії Височанської селищної ради повноважень селищного голови, незазначення доказів в їх підтвердження неможе бути підставою для залишення без руху позовної появи ОСОБА_1 і подальшого її визнання неподаною та повернення.

Щодо судового збору

Відповідно до пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Позивач просив стягнути моральну шкоду посилаючись на незаконність дій (бездіяльності) органу місцевого самоврядування.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що залишаючи позовну заяву без рух суд першої інстанції не визначив суму судового збору, яку має сплатити позивача та не зазначив рахунок, на який має бути його сплачено.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що визнання неподаною та повернення позовної заяви з підстав несплати судового збору є передчасним.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (пункт 6 частини першої статті 374 ЦПК України).

Згідно пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи наведені мотиви, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справу слід направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відносно прохання особи, яка подала апеляційну скаргу, направити справу для продовження розгляду в іншому складі суду, то повноваження суду апеляційної інстанції при скасуванні ухвали і направленні справи для продовження розгляду до суду першої інстанції визначені статтею 374 ЦПК України, зокрема, пунктом 6 частини першої цієї статті, яка не передбачає направлення справи для розгляду в іншому складі, оскільки питання щодо розгляду справи в іншому складі суду, за наявності підстав, може бути вирішено відповідно до положень статей 36, 37, 39-41 ЦПК України.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а ухвала Полтавського районного суду Полтавської області від 23 грудня 2022 року - скасування із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Щодо судових витрат

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд по даній справі не змінює судове рішення та не ухвалює нове, а направляє справу для продовження розгляду, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 23 грудня 2022 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Височанської селищної ради про відшкодування моральної шкоди, завданої органом місцевого самоврядування направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 березня 2023 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді П.С. Абрамов

Т.В. Одринська