Справа № 307/958/23
Провадження по справі 2-о/305/25/23
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

"08" травня 2023 р. м.Рахів

Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Ємчук В.Е., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ :

До Рахівського районного суду надійшла заява ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Під час вивчення матеріалів заяви виявлено обставини, які свідчать про недодержання позивачем заявником, передбачених законом для звернення до суду.

Згідно зі статтею 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У порядку окремого провадження розглядаються серед іншого справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Тлумачення ч. 1 ст. 293 ЦПК свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішення спору про право.

У постанові ВП ВС від 10.04.2019 в справі №320/948/18 зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Наведене свідчить про те, що у разі коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, особи мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа відповідно положень зазначеної норми. При розгляді цих справ суд установлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд 8 грудня 2021 року у справі №464/6696/20.

Заява ОСОБА_1 з однієї сторони серед іншого містить вимогу саме про встановлення тотожності прізвища його сина, що суперечить вимогам ст. 315 ЦПК України, а з іншої сторони не містить відомостей, які саме зараз виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права ОСОБА_2 , та вона не надала відмови будь-якого органу, який не визнає цих фактів. При цьому, відмова будь-якого відповідного органу повинна бути саме з підстав того, що вона не може реалізувати своїх прав, і ця відмова є обов`язковою для розгляду заяви про встановлення факту родинних відносин.

Заявниця у заяві не роз`яснила, що цей факт є саме юридичним, адже у заяві не вказано, які в даному випадку виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права. Це необхідно вказати в заяві, адже від цього залежить також виявлення обставин чи не посвідчується з наступним вирішенням спору про право встановлення таких фактів.

В Постанові Пленуму Верховного Суду «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року зі змінами в п.3 указано, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Частинами 2,3 ст. 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Вимоги до позовної заяви, що містяться у ст. 175 ЦПК України стосуються і заяви в окремому провадженні.

Так, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

Дана заява не містить заінтересованих осіб, тобто зміст заяви не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України.

Заінтересованими особами по цій справі повинні бути організації та установи, в яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України заява, подана без додержання вимог викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Наведені вище недоліки перешкоджають призначенню даної заяви до розгляду та дають підстави залишити її без руху, для усунення недоліків, зазначених вище.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без руху, надавши заявниці десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків.

У разі невиконання ухвали суду, у встановлений ч. 2 ст. 185 ЦПК України строк, заяву вважати неподаною та повернути заявниці зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.Е.Ємчук