Справа № 128/474/23
УХВАЛА

Іменем України

01 березня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Саєнко О.Б., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газпостачсервіс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з розподілу природного газу, -

ВСТАНОВИЛА:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшли матеріали заяви ТОВ «Газпостачсервіс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з розподілу природного газу.

Звертаючись із даною заявою стягувач просить суд видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу розподілу природного газу за період з січня 2020 року по січень 2023 року в сумі 5 878,63 грн. та суму сплаченого заявником судового збору в сумі 268,40 грн.

З матеріалів даної заяви судом убачається, що заявник на підтвердження існування договірних відносин між ним та боржником додав до заяви Типовий договір розподілу природного газу від 30.09.2015 №2498 та довідку про фінансовий стан споживача.

Згідно з вищевказаним Договором за ним з одного боку виступає постачальник ТОВ «Газпостачсервіс» в особі заступника директора Департаменту із регулювання відносин у нафтогазовій сфері Рябуха Т., однак підпис даної особи в договорі відсутній, а також не зазначено хто є споживачем відповідно до даного договору.

У п.п.1.3 п. 1 даного Договору перебачено, що цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк; факт приєднання споживача до умов цього договору є надання підписаної споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 (для побутових споживачів) до цього Договору.

Додаток 1 до вищевказаного Договору в матеріалах доданих до заяви- відсутній.

За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Згідно з положеннями, викладеними в частині першій статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Згідно до ч.1 ст. 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Згідно до положень , викладених в п.п.3,4 ч.3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Як вбачається із заяви, заявник просить суд стягнути з боржника ОСОБА_1 заборгованості за послугу розподілу природного газу за період з січня 2020 року по січень 2023 року в сумі 5 878,63 грн., однак не надає доказів на підтвердження того, що ТОВ «Газпостачсервіс» має право грошової вимоги до ОСОБА_1 з підстав надання останньому послуг з розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості заявником не надано, що є підставою, для відмови у видачі судового наказу згідно із п. 8 ч. 1 ст.165 ЦПК України.

Крім цього, у довідці про фінансовий стан споживача, адреса власника особового рахунку № НОМЕР_1 зазначена: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальні послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Однак, матеріали справи також не містять будь-яких належних та допустимих доказів, того що боржник ОСОБА_1 є власником будинка за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим має обов`язок нести витрати з його утримання і обслуговування.

Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне відмови заявнику в видачі судового наказу на підставі п. 8 ч. 1 ст.165 ЦПК України, оскільки із поданої заяви судом не вбачається виникнення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Керуючись ст.ст.160, 161, 163, 165, 166 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газпостачсервіс» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з розподілу природного газу.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду.

Суддя Олена САЄНКО