Провадження 2/127/3820/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2023 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Мельник В.В.

розглянувши в спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці цивільну справу за позовом Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

20.12.2022 року судом зареєстровано позов КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 10 793,49 грн. (а.с. 1-3).

Позов мотивований тим, що відповідач є споживачем послуг, що надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» за адресою: АДРЕСА_1 , з постачання теплової енергії та гарячої води.

Вказаний житловий будинок технічно під`єднано до зовнішніх інженерних мереж КП ВМР «ВМТЕ» згідно рішення виконкому Вінницької міської ради від 10.12.2020 року № 2634 та від 21.07.2022 року № 1447, якими погоджено норми споживання теплової енергії на послугу з постачання теплової енергії та норми споживання гарячої води на послугу з постачання гарячої води для споживачів КП ВМР «ВМТЕ».

У зв`язку з тим, що відповідач вчасно не розраховувався за надані послуги, за період з 01.11.2021 року по 31.10.2022 року виник борг в сумі 10 793,49 грн. Дана сума складається з: 10 736,20 грн. - заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, 46,20 грн. суми втрат від інфляції, 11,09 грн. 3% річних від простроченої суми заборгованості.

КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» просило стягнути з відповідача борг в сумі 10 793, 49 грн., а також судовий збір.

Представник позивача Гонтар І.А. в судовому засіданні позов підтримала. Надала та підтримала додаткові пояснення із детальним розрахунком боргу за послугу гарячого водопостачання з урахуванням плати за абонентське обслуговування за період з листопада 2021 року по жовтень 2022 року включно. Суду пояснила, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , однак, вчасно не розраховувався за отримані послуги, тому за період з 01.11.2021 року по 31.10.2022 року виник борг в загальній сумі 10 793, 49 грн. Зазначила, що в термін до 30.06.2021 року відповідач не здійснив повірку лічильника, тому з 01.07.2021 року нарахування за послуги гарячого водопостачання було проведено за показниками загальнобудинкового лічильника, що передбачено Методикою розподілу № 315. Після повірки і опломбування лічильника з жовтня 2022 року - нарахування за надані послуги здійснюється за показниками лічильника. Здійснення перерахунку боргу за той період, коли повірка лічильника не була проведена, не передбачено законом.

Відповідач ОСОБА_1 позов визнав частково, лише щодо нарахування і сплати коштів по опаленню. Суду пояснив, що в той період, за який нараховано борг, в квартирі ніхто не проживав і гарячою водою не користувався Він розумів необхідність повірки лічильника, але був відсутній у місті. Попередження про повірку отримав лише у вересні 2022 року. Лічильник був справний, належно опломбований, тому категорично заперечив щодо стягнення плати за гаряче водопостачання за показниками загальнобудинкового лічильника. Він частково погашає заборгованість, але в зв`язку з наявністю боргу по гарячій воді, якою він фактично не користувався, він не може оформити субсидію.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідач ОСОБА_1 , на ім`я якого відкрито особовий рахунок, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Опалювальна площа квартири 37,7 кв.м., одна зареєстрована особа.

Відповідач є споживачем послуг централізованого теплопостачання та гарячої води, що надаються КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго" відповідно до Правил надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року та Закону України "Про житлово-комунальні послуги", предметом регулювання якого є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Згідно ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Пунктом 1 частини 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Пунктами 1, 5 частини 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Частиною 1 статті 9 вищезазначеного закону встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно вимог частини 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити надані житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

З огляду на викладене, правовідносини, які склались між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги.

Тому на дані правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати суми боргу із врахуванням індексу інфляції та 3 % річних як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Відповідна правова позиція Верховного Суду України викладена в ухвалі у справі № 6-59цс13 про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з листопада 2021 року по жовтень 2022 року заборгованість по особовому рахунку № НОМЕР_1 становить 10 736,20 грн. і складається з нарахувань по опаленню 7 063,58 грн., по гарячому водопостачанню 6 379,61 грн., оплати на суму 2 706,99 грн.

Відповідач заперечив щодо стягнення боргу по гарячому водопостачанню, оскільки нарахування безпідставно здійснювалось по загальнобудинковому лічильнику.

Разом з тим, в судовому засіданні було встановлено, що з 01.07.2021 року прилад розподілу гарячої води (індивідуальний лічильник) в квартирі відповідача було знято з абонентського обліку у зв`язку з завершенням терміну повірки. Про необхідність повірки у строк до 30.06.2021 року було зазначено в Єдиному рахунку за травень 2021 року, який надсилався ОСОБА_1 .

Так, пунктом 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 р. N 630, що були чинними до 01.11.2021 року, визначено, що

плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у випадку відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу).

Відповідно до п. 15 цих Правил засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці. Періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку: з централізованого постачання холодної та гарячої води згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці; з централізованого опалення згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередній опалювальний період. У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання.

З 01.11.2021 року застосовуються Правила надання послуги з постачання гарячої води, затверджені постановою КМУ від 11.12.2019 року № 1182 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 року № 1023) та Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року № 315.

Правила надання послуги з постачання гарячої води, затверджені постановою КМУ від 11.12.2019 року № 1182 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 року № 1023) регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання гарячої води (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання гарячої води (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем гарячої води, порядок оплати.

Пунктом 27 зазначених Правил передбачено, що на час відсутності у споживача вузла розподільного обліку у зв`язку з проведенням повірки засобів вимірювальної техніки, які є складовою частиною такого вузла обліку, ремонту для цілей розподільного обліку обсяг гарячої води визначається відповідно до Методики розподілу.

Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року № 315 встановлено порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг, що також передбачено типовим індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії.

П.п. 3 п. 4 розд. І Методики передбачено, що для розподілу не приймаються показання вузла розподільного обліку, приладу розподільного обліку теплової енергії, що зняті (надані), починаючи з дати встановлення факту виходу його з ладу (закінчення строку повірки засобу вимірювальної техніки, що входить до його складу) або встановлення факту несанкціонованого втручання в його роботу (самовільний демонтаж, умисне знищення, пошкодження, розкомплектування, у тому числі порушення цілісності пломб, тощо), до дати прийняття на абонентський облік відремонтованого чи заміненого вузла розподільного обліку, приладу розподільного обліку теплової енергії або повіреного засобу вимірювальної техніки, що входить до його складу.

Отже, якщо засіб обліку води не пройшов вчасно державну повірку, виконавець комунальної послуги не може використовувати показання такого лічильника до постановлення його на облік після проходження повірки та підтвердження його придатності. Розрахунки із такими споживачами здійснюються як із споживачами, житлові приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку.

Закон України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначає засади забезпечення комерційного, у тому числі розподільного, обліку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та забезпечення відповідною обліковою інформацією споживачів таких послуг.

Частиною 11 ч. 4 вказаного Закону передбачено: право власності на встановлені відповідно до цієї статті вузли розподільного обліку/прилади розподілювачі теплової енергії належить власникам (співвласникам) приміщень, у яких такі вузли обліку встановлені, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно абз 1, 2 ч. 2 ст. 6 вказаного Закону, обслуговування та заміна вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено законом або договором. Виконавець комунальної послуги або інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг, забезпечує функціональну перевірку приладів - розподілювачів теплової енергії. Порядок, періодичність такої перевірки визначаються договором між споживачем та виконавцем послуги або іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг.

Абз. 5 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» визначено: періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором.

Порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 38 Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року № 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» визначено: міжповірочний інтервал для лічильників води становить 4 роки.

Типовим індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.10.2021 року, затвердженим постановою КМУ від 21.08.2019 № 830 в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 року № 1022 передбачено: (п. 27) заміна, обслуговування вузла (вузлів) розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, зокрема його (їх) огляд, опломбування, ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) та періодична повірка засобів вимірювальної техніки, здійснюється за рахунок споживача. Виконавець зобов`язаний згідно п.п. 12 п. 43 контролювати дотримання установлених міжповірочних інтервалів засобів вимірювальної техніки, які є складовою частиною вузла комерційного та розподільного обліку.

Відповідно до Єдиного рахунку за надані житлово-комунальні послуги за травень 2021 року, роздрукованого та доставленого «Центром муніципальних систем управління» надісланого за адресою: АДРЕСА_1 , споживача ОСОБА_1 повідомлено про закінчення міжповірочного інтервалу приладів розподіленого обліку гарячої води та про необхідність їх повірки в термін до 30.06.2021 року за рахунок споживача та роз`яснено, що з 01.07.2021 року нарахування за послуги за квартирними лічильниками з простроченим терміном повірки буде проводитись за нормативами споживання або за показниками приладів комерційного обліку, вказано номер телефону для подання заявки на повірку лічильника.

Оскільки з 01.07.2021 року прилад розподільного обліку (лічильник гарячої води) у квартирі відповідача було знято з абонентського рахунку у зв`язку з закінченням терміну повірки, тому показники такого вузла розподільного обліку не приймаються для розподілу, нарахування за послугу гарячого водопостачання із зазначеної дати проводились згідно з показаннями будинкового засобу обліку, який встановлено у будинку відповідно до кількості зареєстрованих у квартирі осіб (крім лютого, березня та серпня 2022 року, де нарахування проведено за нормативами споживання, що для споживачів КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» погоджено рішеннями виконкому Вінницької міської ради від 10.12.2020 № 2634 та від 21.07.2022 року № 1447, згідно яких норма споживання гарячої води в будинку по АДРЕСА_2 , становить: 28 днів у місяць 2, 94 куб м на одну особу на місяць, 29 днів у місяць 3, 045 куб м на одну особу на місяць, 30 днів у місяць 3, 15 куб м на одну особу на місяць, 31 день 3, 255 куб м на одну особу, відповідно до кількості зареєстрованих у квартирі осіб в залежності від кількості днів надання послуги в розрахунковому періоді.

Згідно наданого позивачем детального розрахунку за послугу гарячого водопостачання: за листопад 2021 року:

(408 куб м 208, 86 куб м) : 39 осіб = 5, 106 куб м на одну особу; 5, 106 Х 95, 28 грн/куб м = 486, 50 грн/на одну особу (+8, 00 грн. плата за абонентське обслуговування), де: 408 куб м обсяг спожитої води в багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_2 за листопад 2021 року; 209, 86 куб м сумарні витрати гарячої води з квартирних засобів обліку (індивідуальних лічильників); 39 кількість користувачів з гарячого водопостачання, квартири яких не обладнано індивідуальними приладами обліку; 95, 28 грн/куб м тариф за 1 куб м гарячої води.

Грудень 2021 року: (366 куб м 172, 82 куб м) : 27 осіб = 7, 155 куб м на одну особу; 7, 155х95, 28 грн/куб м = 681, 71 грн./ на одну особу (+8, 98 грн. плата за абонентське обслуговування).

Січень 2022 року: (388 куб м-189, 41 куб м): 22 осіб = 9, 027 куб м/на одну особу; 9, 027х95,28 грн/куб м = 860, 11 грн./на одну особу (+8, 98 грн. плата за абонентське обслуговування).

За лютий, березень 2022 року нарахування проведено по нормативу на кількість зареєстрованих осіб та по дням подачі послуги.

Квітень 2022 року: (347 куб м 226, 08 куб м):12 осіб=10, 077 куб м/на одну особу; 10, 077 х 95, 28 грн./куб м=960, 14 грн./на одну особу (+8, 98 грн. плата за абонентське обслуговування).

Травень 2022 року: (310 куб м-198, 9 куб м):11 осіб=10, 10 куб м/на одну особу; 10,10 х 95, 28 грн./куб м=962,31 грн./ на одну особу(+8, 98 грн. плата за абонентське обслуговування).

Червень 2022 року: (157 куб м 112, 55 куб м): 11 осіб = 4, 041 куб м/на одну особу; 4, 041 х 95, 28 грн./ куб м= 385, 03 грн./ на одну особу (+8, 98 грн. плата за абонентське обслуговування).

Липень 2022 року: (112 куб м 110, 51 куб м): 12 осіб = 0, 124 куб м/на одну особі;0, 124 х 95, 28 грн./куб м = 11, 81 грн. / на одну особу (+8, 98 грн. плата за абонентське обслуговування).

За серпень 2022 року нарахування проведено по нормативу на кількість зареєстрованих осіб та по дням подачі послуги.

За вересень 2022 року: (295 куб м 232, 60 куб м) : 11 осіб = 5, 673 куб м на 1 особу; 5, 673 х 95, 28 грн. куб м = 540, 52 грн. на одну особу (+8, 98 грн. плата за абонентське обслуговування).

За жовтень 2022 року: (289 куб м 232, 92 куб м) : 10 осіб = 5, 608 куб м/ на одну особу; 5, 608 х 95, 28 грн./куб м = 534, 32 грн. на одну особу (+8, 98 грн. плата за абонентське обслуговування).

Після повірки лічильник опломбовано та прийнято на абонентський облік 03.11.2022 року.

Чинним законодавством не передбачено можливості проведення перерозподілу обсягу спожитої послуги у будинку та перерахунку за послугу з постачання гарячої води після повірки приладу розподільного обліку (індивідуального лічильника) гарячої води.

Таким чином, заперечення відповідача щодо нарахування плати за гаряче водопостачання є безпідставними.

При вирішенні спору суд приймає до уваги розрахунок, що наданий позивачем.

Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 01.11.2021 року по 31.10.2022 року сума боргу складає 10 793,49 грн.

Загальна сума боргу складається з: 10 736,20 грн. - заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, 46,20 грн. суми втрат від інфляції, 11,09 грн. 3% річних від простроченої суми заборгованості.

Станом на день ухвалення рішення у даній справі борг залишається не погашеним.

Загальна сума боргу 10 793,49 грн. підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.

Позивачем при подачі позову до суду були понесені витрати на оплату судового збору 2 481 грн. (а.с. 12). Відповідно до ст. 141 ЦПК України дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», ст.ст. 256, 260, 261, 264, 509, 526, 610, 625 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 76-82, 89, 141, 263-265ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" борг за спожиті послуги з централізованого теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.11.2021 року по 31.10.2022 року з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, в загальній сумі 10 793,49 грн. та судові витрати судовий збір в сумі 2 481 грн.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

- позивач Комунальне підприємство Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (, 21100, м. Вінниця, вул. 600-річчя, 13, ІВАNUA9278920 в ПАТ АБ «Укргазбанк», МФО 320478);

- відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складене 31.03.2023 року.

Суддя: