РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/3648/22

провадження у справі № 2/0285/36/23

21 березня 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сусловця М.Г. за участі секретаря судового засідання Матвіюк Т.М. та осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не прибув,

відповідача: представник не прибув,

третя особа: представник не прибув

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 , яка дії інтересах ОСОБА_2 до виконавчого комітету Брониківської сільської ради Звягельського району, третя особа: КУБерезівський психоневрологічний інтернат, про визнання дій протиправними та скасування рішення -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Брониківської сільської ради Звягельського (Новоград-Волинського) району від 27.01.2022 року, надати їй дозвіл на продаж 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить недієздатній ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 20.01.2015 року ОСОБА_2 визнано недієздатною та призначено ОСОБА_1 її опікуном. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.07.2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить по 1/2 частині житлового будинку АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 проживає в КУ Березівський психоневрологічному інтернаті з 28.09.2015 року та перебуває на повному державному утриманні, безстроково. Вона звернулась до органу опіки та піклування із заявою, в якій просила надати дозвіл на продаж майна та укладення договору купівлі-продажу від імені недієздатної особи ОСОБА_2 . Опікунська рада надала дозвіл ОСОБА_1 на продаж майна, проте 27.01.2022 року на засіданні виконавчого комітету Броникіської сільської ради за результатами голосування вирішили недоцільним відчуження майна ОСОБА_2 , дане рішення жодним чином не обґрунтоване, відсутні посилання на нормативно-правові акти, як підставу прийнятого рішення.

Відповідач подав відзив на позов, у яких зазначив, що викладені в позовній заяві твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими. Виконавчий комітет Брониківської сільської ради, діючи як орган опіки та піклування, правомірно відмовив у наданні дозволу на продаж будинку від імені її підопічної, оскільки внаслідок такої угоди недієздатна особа втратить право власності на єдине належне їй житло.

Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув, про день та час судового розгляду повідомлений належним чином, клопотань про розгляд справи без його участі суду не подавав.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув. Про день та час судового розгляду повідомлений належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 20.01.2015 року ОСОБА_2 визнано недієздатною та призначено ОСОБА_1 опікуном над недієздатною ОСОБА_2 (а.с.9).

ОСОБА_2 проживає в КУ Березівський психоневрологічний інтернат з 28.09.2015 року згідно наказу № 51 від 28.09.2015 року на повному держаному триманні, безстроково (а.с.14)

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.08.2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить по 1/2 житлового будинку з усіма господарськими будівлями, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10, 11,12).

22.09.2021 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до опікунської ради виконавчого комітету Брониківської сільської ради про надання дозволу на продаж майна недієздатної особи ОСОБА_2 20.12.2021 року опікунська рада вирішила надати дозвіл на продаж та укладення договору купівлі-продажу від імені недієздатної особи ОСОБА_2 (а.с.35, 36).

27.01.2022 року відбулося засідання виконавчого комітету Брониківської сільської ради, за результатами голосування рішення про затвердження висновку опікунської ради Про надання дозволу на продаж майна та укладення договору купівлі-продажу від імені недієздатної особи ОСОБА_2 - не прийнято (а.с.38).

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Відповідно до ч. 6 ст. 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Згідно пп. 4 п. б ч. 1 ст. 34 ЗУ Про місцеве самоврядування в Україні та Правил опіки та піклування, до відання виконавчих органів сільських рад відносяться делеговані повноваження вирішення у встановленому законодавством порядку питань опіки та піклування.

Відповідно до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до вимог ст. 67 ЦК України, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Опікун не має права без дозволу органу опіки та піклування: укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири (п. 3 ч. 1 ст. 71 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 72 ЦК України, опікун зобов`язаний дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах. Якщо підопічний є власником нерухомого майна або майна, яке потребує постійного управління, опікун може з дозволу органу опіки та піклування управляти цим майном або передати його за договором в управління іншій особі.

За вимогами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності з вимогами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Відповідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

За вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За положеннями ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як

зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У контексті оцінки доводів касаційної скарги Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

На підставі досліджених доказів суд встановив, що рішення виконавчого комітету Броникіської сільської ради від 27.01.2022 року було прийнято виключно, обґрунтовано та законно, виходячи з захисту прав та в інтересах недієздатної особи, оскільки внаслідок продажу будинку, остання втратить право власності на єдине належне житло. Відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваного у цій справі рішення відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Брониківської сільської ради від 27.01.2022 року.

Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 , яка дії інтересах ОСОБА_2 до виконавчого комітету Брониківської сільської ради Звягельського району, третя особа: Березівський психоневрологічний інтернат, про визнання дій протиправними та скасування рішення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.Г. Сусловець