Справа № 727/6508/23
Провадження № 2-др/727/63/23
07 серпня 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді: Літвінової О.Г.
за участю секретаря судових засідань: Вальків А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 адвоката Петренко Віталія Олександровича про винесення додаткового рішення по справі, -
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Петренко Віталій Олександрович звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці із заявою про винесення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці суду від 12 липня 2023 року по справі за №727/6508/23 позовні вимоги позивача було задоволено та шлюб між сторонами розірвано. Однак у рішенні суду жодним чином не відображено порушене позивачем питання щодо визначення місця проживання дітей з матір`ю. Представник позивача вказує, що суд може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення стосовно вказаної позовної вимоги. Просив суд постановити додаткове рішення, зазначивши при цьому залишити проживати доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 біля матері ОСОБА_1 .
В судове засідання, згідно частини 4 статті 270 ЦПК України, сторони не викликались.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 подала до суду позов до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позовні вимоги позивача стосувалися не тільки розірвання шлюбу але і залишення проживання двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю, що було зазначено позивачем в позовній заяві.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 липня 2023 року шлюб між сторонами розірвано, однак питання щодо визначення місця проживання дітей з матір`ю не вирішено.

Згідно ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Таким чином, суд додатково вирішує це питання виходячи з такого.

Від даного шлюбу народилися доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Згідно з ч. 1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки і піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 3 і ч.4 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу та закладу охорони здоров`я в якому вона проживає.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 , враховуючи вказані норми Закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визначення місця проживання дітей з матір`ю не підлягають задоволенню, зважаючи на відсутність спору між батьками дітей про місце їх проживання.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відсутність спору між батьками дітей, судом встановлено із позовної заяви позивача та визнання позову відповідачем.

Таким чином діти сторін проживають з матір`ю і спору про це не існує.

Безспірність позовних вимог щодо визначення місця проживання дітей свідчить про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Керуючись ст.ст. 269, 270 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей з матір`ю.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його ухвалення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя О.Г.Літвінова