Справа № 366/2161/23
Провадження № 2/366/404/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року смт Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі головуючої судді Слободян Н.П., за участю секретаря судового засідання Німченко Н.Ю., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся, ОСОБА_2 , яка проживала у с. Прибірськ Вишгородського району Київської області. На день її смерті залишилося спадкове майно:

- житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 склала заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 21, відповідно до якого спадкоємцем всього майна, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде належати їй належати, є позивач.

Після смерті ОСОБА_2 позивач спадщину прийняв, подавши відповідну заяву до Іванківської державної нотаріальної контори (спадкова справа № 110/2023).

05.07.2023 року позивач звернувся до Іванківської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва на право на спадщину на зазначений житловий будинок, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно йому було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього.

Позивач зазначає, що спадковий житловий будинок було побудовано ОСОБА_2 у 1980 році за власний кошт, власними силами, але ніяких правовстановлюючих документів на нього не було оформлено. Документом, що підтверджує право власності на будинок є довідка Іванківської селищної ради (виписка з погосподарської книги №1 о/р 01-0021-1).

Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину та претендує на спадкове майно, є позивач. Інших спадкоємців не має. Вважаючи, що має право на спадкове домоволодіння та у зв`язку з тим, що державний нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на це майно через відсутність правовстановлюючих документів на нього, позивач змушений звертатись з даним позовом до суду.

Рух справи

18.07.2023 позов надійшов до суду.

21.07.2023 року ухвалою суду у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначене на 09.08.2023 року.

Позиції сторін

У судове засідання позивач не з`явився. Про час, дату та місце слухання справи повідомлений вчасно, належним чином. У своїх позовних вимогах зазначив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлені вчасно, належним чином. Надіслали до суду клопотання про те, що позов визнають, просять справу розглядати без участі їх представника.

Керуючись ч. 3 ст. 211, ст. 223 ЦПК України, судом розглядає справи за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно з ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Встановлені судом обставини справи та відповідні їм правовідносини

Суд, дослідивши наявні матеріали, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, доходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено наступне.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Прибірськ Вишгородського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 16.07.2012 року, актовий запис № 19 /а.с.5/.

Позивач є онуком померлої ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 13.10.1977 року /а.с.6/, з якого вбачається що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_1 , батьком якого зазначений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (син померлої ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 /а.с.6/).

11.11.1997 року ОСОБА_2 , яка мешкала в селі Прибірськ Іванківського району Київської області, склала заповіт, посвідчений секретарем Прибірської сільської ради народних депутатів та зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій під № 2, яким будинок і все майно, що на день смерті буде їй належати, заповіла внуку, ОСОБА_1 /а.с.7/.

На день смерті, ОСОБА_2 належав житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , (погосподарська книга № 1, номер об`єкта погосподарського обліку № 01-0021-0-1), що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Іванківської селищної ради від 24.03.2023 року № 140 /а.с. 9/.

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами встановлено, що житловий будинок, господарські будівлі та споруди споруджено в 1980 році.

Згідно із записом в погосподарській книзі № 1, за номером об`єкта погосподарського обліку 01-0021-0-1 житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 рахується за власником ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою виконкому Іванківської селищної ради № 140 від 24.03.2023 року /а.с.9/.

Спадщину після смерті ОСОБА_2 позивач прийняв, подавши відповідну заяву нотаріусу, заведена спадкова справа № 110/2023.

05.07.2023 року постановою нотаріуса № 473/02-31 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та який належав ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. За даними нотаріальної контори після смерті ОСОБА_2 , спадщину прийняв ОСОБА_1 , спадкова справа 110/2023. Інших спадкоємців немає.

Таким чином, позивач не може оформити право власності в порядку спадкування за заповітом на будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1235 ЦК України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб…

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

У відповідності до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно зі ст. 380 ЦК України житловий будинок є об`єктом права власності.

Спадкоємцем за заповітом, відповідно до ст. 1234, 1235 ЦК України, який прийняв спадщину та претендує на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями після смерті ОСОБА_2 є позивач. Інших спадкоємців немає.

Відповідно до положень чинного на той час ЦК УРСР 1963 року, Вказівок по порядку ведення погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року № 11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР 31.10.1975 року за № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, в т.ч. і виписки із погосподарських книг.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла.

Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Відповідно до ч. 4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов`язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості.

Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому, після його смерті, спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача про визнання права власності на житловий будинок та господарські споруди підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 41 Конституції України «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю».

Судовий збір сплачений позивачем відповідно до Закону України «Про судовий збір», що підтверджується квитанцією про оплату /а.с.15/, який він просить залишити за ним.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 200, 211, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на спадкове майно, а саме:

житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розміром житлової площі 38,3 кв.м., загальною площею 53,5 кв.м., в плані позначений літерою «А», з прибудовою «а1», з господарськими будівлями та спорудами (госпблок «Б», навіси «В», «Г», вбиральня «Д», ворота з хвірткою № 1, № 4, огорожа № 2-3).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення (09.08.2023).

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 );

Відповідач: Іванківська селищна рада Вишгородського району Київської області (, вул. І. Проскури, 7, смт Іванків Вишгородського району Київської області, 07201).

Суддя Н.П. Слободян