Провадження № 2/127/1599/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2023 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Мельник А.С.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення боргу з спадкоємців позичальника,

ВСТАНОВИВ :

В червні 2022 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу з спадкоємців позичальника.

Позов мотивований тим, що позивач тривалий час перебувала у дружніх стосунках з родиною ОСОБА_5 , його дружиною ОСОБА_2 та їх дочкою ОСОБА_3 . 11.03.2021 року між позивачем та ОСОБА_5 був укладений договір позики, згідно з яким ОСОБА_1 позичила йому 40000 доларів США. Факт передачі позикових коштів підтверджується підписанням сторонами договору позики. Згідно з п. 2.3. договору позики від 11.03.2021р. повернення отриманих сум здійснюється позичальником рівними частками по 3000 (три тисячі) доларів США щомісяця протягом строку дії цього договору, починаючи з 01.04.2021 року. Позичальник має право на дострокове повернення позики. Проте, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, не встигши за життя здійснити жодного платежу в рахунок погашення боргу за договором позики. Через деякий час після похорон позивач поінформувала відповідачів про наявність непогашеного боргу ОСОБА_5 . Проте відповідачі повідомили про те, що спадкова справа заведена приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Сухановою Т.О. і погашення боргу відбуватиметься після отримання свідоцтва про право на спадщину і в межах вартості спадкового майна. Натомість до цього часу розрахунки з позивачем не проведені і їй невідомо, чи отримали відповідачі свідоцтва про право на спадщину. Просила суд стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача 40000 доларів США.

Заявою від 11.09.2022 р. позивач змінила предмет позову та просила стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках суму боргу в межах спадкового майна після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

На виконання вимог ухвали від 01.09.2022 р. приватний нотаріус Вінницького міського нотарільного округу Суханова Т.О. надала копію спадкової справи №25/2021, відкритої 03.06.2021 р. після смерті ОСОБА_5 .

Ухвалою суду 09.09.2022р. залучено до участі у справі як співвідповідача ОСОБА_4 .

Представник відповідача ОСОБА_2 подала суду відзив, яким позовні вимоги визнала частково в межах вартості спадкового майна.

Представник відповідача ОСОБА_4 подав відзив на позов, в якому зазначив про невизнання позову, тому що в сім`ї ОСОБА_5 було достатньо своїх можливостей, в тому числі і коштів, щоб придбати нерухомість, про яку йде мова у позовній заяві, що свідчить, в тому числі, з його декларації від 09.03.2021 р. за 2020 рік по роботі, яка є загальнодоступна в електронних засобах зв`язку.

Позивач ОСОБА_1 подала відповідь на відзив, в якому зазначила про те, що фінансові можливості родини ОСОБА_6 не позбавляли можливості отримання ОСОБА_5 позики. Для позивача як позикодавця не має правового значення, які саме заощадження були у ОСОБА_5 і чи були вони взагалі. Також не заслуговує на увагу твердження відповідача ОСОБА_4 про достатність коштів для придбання нерухомості, оскільки позивачу особисто невідома ціна, за яку ОСОБА_5 планував її придбати.

Представник відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подала відповідь на відзив, в якому зазначила про безпідставність твердження відповідача ОСОБА_4 про достатність в сім`ї ОСОБА_2 коштів для придбання нерухомості, оскільки вони ніколи не мали великих заощаджень, а суддівська винагорода, яку отримував ОСОБА_5 , витрачалася на потреби родини, в тому числі і регулярну матеріальну допомогу матері ОСОБА_5 ОСОБА_4 . Відомості, викладені в декларації за 2020 рік, актуальні станом на 31.12.2020 р., а позика була отримана пізніше. У відповідача ОСОБА_2 ніколи не було сумнівів щодо вчинків ОСОБА_5 , зокрема він як голова сім`ї завжди самостійно вирішував всі фінансові питання, в тому числі щодо придбання коштовних речей. Не ОСОБА_4 вирішувати, що саме і за якою саме ціною було купувати ОСОБА_5 , оскільки саме він завжди матеріально забезпечував сім`ю. ОСОБА_5 повідомляв відповідача ОСОБА_2 про отримання ним позики у ОСОБА_1 . Натомість ОСОБА_2 не визнає суму в повному обсязі, оскільки позику отримував ОСОБА_5 , а тому його зобов`язання, успадковані спадкоємцями, погашаються виключно в межах спадкового майна.

За клопотанням від 04.04.2023р. представника відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було подано суду звіти про оцінку часток квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов визнала в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 позов не визнав.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

11.03.2021 року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_5 був укладений договір позики, згідно з яким позивач позичила йому 40000 доларів США. Згідно з п. 2.2. договору факт передачі позикових коштів підтверджується підписанням сторонами договору позики. Згідно з п. 2.3. договору позики від 11.03.2021р. повернення отриманих сум здійснюється позичальником рівними частками по 3000 (три тисячі) доларів США щомісяця протягом строку дії цього договору, починаючи з 01.04.2021 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 09.04.2021р.

На час смерті ОСОБА_5 зобов`язання за договором позики не було виконано, в зв`язку з чим станом на день відкриття спадщини перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 40000 доларів США.

В матеріалах справи міститься копія витребуваної судом спадкової справи №25/2021, відкритої 03.06.2021 р. після смерті ОСОБА_5 , яка містить заяву-претензію позивача ОСОБА_1 від 01.10.2021 р. до спадкоємців ОСОБА_5 про повне задоволення вимог кредитора спадкодавця, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 є дружина померлого ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_3 та мати ОСОБА_4 . Син померлого ОСОБА_3 відмовився від своєї частки на спадщину на користь ОСОБА_3 . Свідоцтва про право на спадщину на момент розгляду справи судом жодною із спадкоємиць отримано не було.

Особливості правового регулювання відносин між кредитором спадкодавця і спадкоємцями боржника регулюються положеннями статей 1281 і 1282 ЦК України.

Згідно зі статтею 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна.

Виникнення у спадкоємців у разі прийняття спадщини обов`язку сплатити заборгованість боржника узгоджується зі змістом статті 1218 ЦК України, яка визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Вказані положення законодавства забезпечують дотримання балансу прав та інтересів усіх учасників цих правовідносин. Зокрема, спадкоємець, приймаючи спадщину, реалізує свій майновий інтерес щодо набуття у власність спадкового майна, при цьому у нього виникає обов`язок сплатити заборгованість спадкодавця, проте виключно в межах вартості отриманого у спадщину майна.

Такий принцип регулювання спірних правовідносин ґрунтується на засадах розумності, пропорційності і справедливості та виключає можливість необґрунтованого покладення на спадкоємців боржника обов`язку погасити борг у розмірі більшому, ніж вартість набутого ними майна, що призведе до безпідставного погіршення їх майнового стану у зв`язку з виконанням зобов`язання, стороною якого вони не є і згоди на укладення якого не надавали.

Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27.10.2021 року у справі № 552/4892/19.

Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Законодавством визначено, що у подібних випадках відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками.

Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За змістом ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Згідно з ч. 3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора.

Оскільки після смерті боржника зобов`язання з повернення позики входять до складу спадщини, то умови договору щодо строків повернення позики чи сплати її частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст.1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті.

При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені ч.ч. 2 та 3 ст.1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі ч.4 ст.1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- при дотриманні кредитором строків, визначених ст.1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України.

Одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного ст.1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.

Подібні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05.10.2022 року у справі № 521/10631/20, від 01.07.2021 року у справі № 202/7691/17, від 18.09.2019 року у справі № 640/6274/16-ц.

З наданих позивачем доказів вбачається, що на момент відкриття спадщини заборгованість за договором позики від 11.03.2021 р., укладеним між нею та спадкодавцем ОСОБА_5 становила 40000 доларів США.

Відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заявлені до них вимоги визнані в повному обсязі. На підтвердження обсягу та вартості успадкованого майна суду надані свідоцтво про право власності на житло від 26.01.2006р., згідно з яким квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також свідоцтво про право власності на квартиру в багатоквартирному будинку від 13.12.2007р., згідно з яким квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 . Таким чином, до складу спадщини після померлого ОСОБА_5 увійшли 1/3 частина квартири АДРЕСА_2 як частка у праві спільної часткової власності та 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 як частка ОСОБА_5 у спільній сумісній власності подружжя.

Ця спадщина підлягає розподілу між спадкоємцями першої черги в наступних частинах: 1/4 частина спадщини належить відповідачу ОСОБА_2 , 2/4 частини спадщини належить відповідачу ОСОБА_3 , 1/4 частина спадщини належить відповідачу ОСОБА_4 .

Отже, відповідач ОСОБА_2 в порядку спадкування набула право власності на 1/12 частину квартири АДРЕСА_3 та 1/8 частину квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 в порядку спадкування набула право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_3 та 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 в порядку спадкування набула право власності на 1/12 частину квартири АДРЕСА_3 та 1/8 частину квартири АДРЕСА_1 .

Згідно із звітами про оцінку майна, складеними ТОВ Подільський експертний центр, вартість 1/3 частини квартири АДРЕСА_3 становить 698430,00 грн., а вартість 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 становить 1643200,00 грн., загальна вартість 2341630,00 грн.

Отже, вартість успадкованого ОСОБА_2 майна становить 612407,50 грн. Станом на 27.07.2023р. за курсом долара, визначеним НБУ ця сума становить 16746,81 доларів США.

Вартість успадкованого ОСОБА_3 майна становить 1116815,00 грн. Станом на 27.07.2023р. за курсом долара, визначеним НБУ, ця сума становить 30540,27доларів США.

Вартість успадкованого ОСОБА_4 майна становить 612407,50 грн. Станом на 27.07.2023р. за курсом долара США, визначеним НБУ, ця сума становить 16746,81 доларів США.

Сума боргу ОСОБА_5 становить 40000$, що станом на 27.07.2023р. за курсом долара США, визначеним НБУ, еквівалентно 1462744,00 грн.

Таким чином, судом встановлено на підставі належних і допустимих доказів наявність непогашеної спадкодавцем заборгованості за договором позики від 11.03.2021р., факт прийняття спадщини відповідачами після смерті позичальника ОСОБА_5 , наявність та вартість спадкового майна.

Водночас суд критично оцінює заперечення представника відповідача ОСОБА_4 , тому що вони зводяться до обставин спілкування між відповідачем ОСОБА_2 та сестрою померлого ОСОБА_5 з питань придбання квартири на користь матері померлого ОСОБА_5 ОСОБА_4 в м. Вінниці, які не входять до предмета доказування.

Разом з цим позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів суми боргу в рівних частках в межах спадкового майна після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 підлягають частковому задоволенню, оскільки частки відповідачів-спадкоємців є різними, а саме : 1/4 частина спадщини належить відповідачу ОСОБА_2 , 2/4 частини спадщини належить відповідачу ОСОБА_3 , 1/4 частина спадщини належить відповідачу ОСОБА_4 .

Питання судових витрат підлягає вирішенню на підставі ст. 141 ЦПК України.

Про стягнення з відповідачів судових витрат зі сплати судового збору позивач не заявляла.

Позивачу ОСОБА_1 на підставі заяви її представника встановлено строк для подання доказів щодо розміру понесених нею судових витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1218, 1220, 1268, 1281, 1282, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 4, 76-81, 89, 141, 263- 265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованість померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 в сумі 40000 (сорок тисяч) доларів США за договором позики від 11.03.2021 року в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

В задоволенні решти позову відмовити.

Встановити позивачу ОСОБА_1 строк для подання доказів щодо розміру понесених нею судових витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 07.08.2023 р.

Відомості про учасників справи :

Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_5 , РНОКПП невідомий;

Відповідач ОСОБА_3 , АДРЕСА_5 , РНОКПП невідомий;

Відповідач ОСОБА_4 , АДРЕСА_6 , РНОКПП невідомий.

Суддя