Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/868/22
№ провадження 2/624/37/23
РІШЕННЯ

іменем України

смт. Кегичівка 24 січня 2023 року

Кегичівський районний суд Харківської області, у складі

головуючої судді Куст Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Махової В.В.,

розглянув у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу №624/868/22,

ім`я (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

третя особа: Богодухівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),

суть вимог: про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

Питання, що вирішуються ухвалою.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання батьківства, в якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася село Губарівка Харківська область, Україна.

Внести зміни до актового запису №4 від 18 квітня 2011 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася в селі Губарівка Харківська область, Україна, вчинений Виконавчим комітетом Губарівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, зазначивши батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт Кегичівка Кегичівського району Харківської області, Україна, громадянина України та змінити дитині ОСОБА_3 прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », по батькові з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами ОСОБА_1 у 2009 році познайомилася з ОСОБА_2 і через деякий час вони почали проживати разом як чоловік та дружина, але шлюб не зареєстрували. Під час спільного проживання мали спільний бюджет, вели спільне господарство. За час стосунків у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася донька - ОСОБА_3 .

Оскільки, у 2011 році відповідач не проживав разом з позивачем та вони не перебували в шлюбі, то при реєстрації народження доньки запис про батька був зроблений з слів позивача, тобто відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, в якій зазначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

На початку 2013 року ОСОБА_1 примирилася з ОСОБА_2 та почали проживати разом і 30 липня 2013 року зареєстрували шлюб.

Все життя ОСОБА_8 знає ОСОБА_2 , як рідного батька. Денис визнає своє батьківство, піклується про доньку, у них теплі, дружні родинні стосунки, проживають однією сім`єю. Також від цього шлюбу у них народилися ще діти - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

28 грудня 2022 року позивач звернулася до суду з позовом.

Ухвалою суду від 03 січня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24 січня 2023 року.

Учасники справи у підготовче судове засідання не з`явились, належно повідомлені про його місце, дату і час, натомість надали заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність, окрім того:

позивач - про підтримання позову та залишення за нею судових витрат, підтвердила, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , але оскільки на момент народження вони не перебували в шлюбі, то при реєстрації народження доньки запис про батька був зроблений з її слів. Проти винесення рішення в підготовчому засіданні не заперечує;

відповідач - позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти винесення рішення в підготовчому засіданні не заперечує. Підтверджує, що є батьком ОСОБА_8 , але оскільки на момент народження вони не перебували в шлюбі, то при реєстрації народження доньки запис про батька був зроблений з слів ОСОБА_1 .

Позиція третьої особи невідома, заяв, відзиву, заперечень не надійшло.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 200 ЦПК України встановлено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Як передбачено ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_3 , батьком якої записаний - ОСОБА_11 , матір`ю - ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 18 квітня 2011 року серії НОМЕР_1 (копія, а.с.15).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України відомості про батька ОСОБА_3 записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (копія, а.с. 16).

Як вбачається з довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб ОСОБА_1 має такий склад сім`ї - ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_2 (копія, а.с.18).

30 липня 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис №252, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 (копія, а.с. 8).

Крім того, позивачем надані фотографії на яких зображений позивач та відповідач разом з дітьми, які оцінюються судом в сукупності з іншими доказами та враховуються на підтвердження факту визнання факту батьківства (копії, а.с.19-27).

За змістом ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Частиною 1 статті 52 Конституції України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. На реалізацію положення Конституції і передбачено визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, оскільки гарантується дитині батьківство, незалежно від того, в шлюбі перебувають її батьки чи ні.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

У п.п. 4, 5 постанови Пленуму ВСУ №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні.

У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України).

Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

В силу вимог ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року по справі №591/6441/14-ц зазначено, що щодо предмету доказування у даній категорії справ, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існували стосунки як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу близько трьох років, що не заперечується останніми.

Враховуючи, що ОСОБА_2 вважає себе біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , що також підтверджує мати дитини, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки відповідач також надав заяву, що він є біологічним батьком.

Відповідно до ст. 263, 265 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Орган державної реєстрації актів цивільного стану, який здійснював актовий запис про народження видає нове свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Позивач просить залишити судові витрати за нею, тому підстав для їх розподілу суд не вбачає.

Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Як встановлено ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України.

Керуючись ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася село Губарівка Харківська область, Україна.

Внести зміни до актового запису №4 від 18 квітня 2011 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася в селі Губарівка Харківська область, Україна, вчинений Виконавчим комітетом Губарівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, зазначивши батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт Кегичівка Кегичівського району Харківської області, Україна, громадянина України та змінити дитині ОСОБА_3 прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », по батькові з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

Апеляційна скарга на рішення суду подається Харківському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення відповідно до п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України або через Кегичівський районний суд Харківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженка с. Губарівка Богодухівського району Харківської області, паспорт серії НОМЕР_3 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрована, як внутрішньо переміщена особа та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт Кегичівка Кегичівського району Харківської області, паспорт серії НОМЕР_5 , ІПН НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

третя особа: Богодухівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), місцезнаходження: 62103, Харківська область, м. Богодухів, пл. Соборності, буд. 1, .

Суддя Н.М. Куст