ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2023 року м. Чернівці Справа № 725/5582/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисака І.Н.,

суддів: Височанської Н.К., Перепелюк І.Б.,

секретар: Тодоряк Г.Д.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

при розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20 грудня 2022 року, ухваленого під головуванням судді Піхало Н.В., дата виготовлення повного тексту рішення невідома, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування.

В обґрунтування вимог вказувала на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина на належне останній на праві власності майно.

З метою прийняття спадщини, у встановлений законом строк ОСОБА_1 та її племінниця ОСОБА_2 звернулися до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвої Н.В. із заявами про прийняття спадщини за законом. Інші спадкоємці відмовилися від прийняття спадщини в порядку ст.1272 ЦК України.

Вказувала, що ОСОБА_3 за життя мала ряд хронічних і невиліковних хвороб, була інвалідом ІІ групи із діагнозом церебральний атеросклероз, потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування. Разом з тим, відповідачка ОСОБА_2 достовірно знаючи про хворобливий та безпорадний стан бабусі та потребу останньої у наданні допомоги, ухилялася від надання такої допомоги, що полягало у її бездіяльності, спрямованій на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, яке пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, однак не вчиняла необхідних дій, також не прийняла жодної участі в її похованні.

Провадження №22-ц/822/165/23

На підставі вище викладеного, посилаючись на норми права, які регулюють спірні правовідносини, просила прийняти рішення, яким усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за законом.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20 грудня 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Наводить обставини, викладені в позовній заяві, а також вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що вона є інвалідом 3 групи згідно встановленого діагнозу (Са правої молочної залози ІІ А ст. ІІІ кл.гр.), через що потребувала допомоги по догляду за хворим братом та матір`ю, які хворіли, а також зроблено невірний висновок про недоведення позивачем належними доказами, що спадкодавиця потребувала допомоги саме відповідачки.

З посиланням на норми права, що регулюють спірні правовідносини, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким її вимоги задовольнити.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 заперечує щодо задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , просить рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які прийняли участь у справі, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачкою не доведено належними та допустимими доказами, що ОСОБА_3 при житті потребувала допомоги саме від відповідачки ОСОБА_2 , зверталася до неї по допомогу, а та, будучи обізнаною про необхідність надання такої допомоги та маючи можливість її надати, свідомо та умисно ухилялася від надання допомоги бабусі, а судом не здобуто доказів, які б свідчили про ухилення відповідачки від надання допомоги спадкодавцю, та не доведено, що вона вчиняла умисні дії чи бездіяльність з метою ухилитися від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду та вважає, що рішення наведеним вимогам закону відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_3 що підтверджується копіями свідоцтв про народження та про укладення шлюбу (а.с.10, 11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла у віці 99 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 25.01.2020 року (а.с.14).

Згідно довідки №22 від 25.01.2021 року причиною смерті ОСОБА_3 стала ішемічна хвороба серця (а.с.15).

ОСОБА_1 здійснила поховання ОСОБА_3 , що підтверджується рахунками замовлень на організацію та проведення поховань від 25.01.2021(а.с.38-39).

До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_3 увійшла частина квартири АДРЕСА_1 , яка належала їй на праві спільної сумісної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності № НОМЕР_2 від 28.01.1997 року, земельна ділянка, яка розташована по АДРЕСА_2 у садівничому товаристві «Садовод», розміром 0,0407 га, цільове призначення для ведення садівництва, що належала померлій ОСОБА_3 на підставі державного акту про право приватної власності на землю №273/7 від 07.04.1998 року та депозитні рахунки в банках (а.с.22-23).

09.06.2021 року з метою прийняття спадщини у встановлений законом строк ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвої Н.В. із заявою про прийняття спадщини (а.с.88).

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №65100863 від 09.06.2021 року після смерті ОСОБА_3 приватним нотаріусом Макеєвою Н.В. зареєстровано спадкову справу 67605354 від 06.05.2021 року (а.с.16)

29.04.2021 року із заявою про прийняття спадщини до органів нотаріату звернулася ОСОБА_2 онука померлої у порядку, визначеному ст.1266 ЦК України (а.с.76).

Крім того, 11.06.2021 року ОСОБА_5 (онук ОСОБА_3 ) подав заяву про відмову від належної йому частки спадкового майна на користь ОСОБА_1 (а.с.92).

Відповідно до висновку експерта №025 ОСОБА_3 з урахуванням історії її хвороб потребувала стороннього догляду з моменту присвоєння їй другої групи інвалідності (а.с.136-142).

З матеріалів справи також вбачається, що певний період свого життя відповідач перебувала за кордоном (а.с.116).

З показів свідків встановлено, що ОСОБА_3 через похилий вік та поганий стан здоров`я потребувала стороннього догляду, який їй надавала донька ОСОБА_1 , несла витрати на лікування тощо, а відповідачка проживала в Італії, рідко відвідувала бабусю та не допомагала їй ні доглядом, ні фінансово.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст.1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

За приписами ч.4 ст.1224 ЦК України визначено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця.

З правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 01 лютого 2022 року у справі №759/18917/17, вбачається, що у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України суд має встановити сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин та їх доведеності в сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Безпорадним необхідно розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, суд має з`ясувати, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

Так, факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Такий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №337/6000/15, від 04 липня 2018 року у справі №404/2163/16 та від 26 грудня 2022 року у справі №341/1185/21.

У пункті 6 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами СК України. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Непред`явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування.

Таким чином, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Як свідчать письмові матеріали справи та які не оспорюється сторонами, стан здоров`я спадкодавця був незадовільним, остання мала ряд хронічних та невиліковних хвороб, була інвалідом другої групи (діагноз церебральний атеросклероз), у зв`язку із цим потребувала стороннього догляду і піклування.

Позивач та допитані свідки вказували, що саме ОСОБА_1 весь час здійснювала догляд за хворою матір`ю, відтак, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено, що ОСОБА_3 перебувала у безпорадному стані, потребувала догляду та допомоги саме від онуки ОСОБА_2 , тоді як остання умисно ухилялася від надання такої допомоги спадкодавцю у зв`язку із її хворобливим станом та необхідністю в допомозі.

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу інвалідності самої позивачки (3-тя група), стану її здоров`я та того, що їй була необхідна допомога по догляду за покійною матір`ю та надання суду апеляційної інстанції доказів у вигляді результатів лікарських досліджень, консультативних висновків, то такі є безпідставними, судом апеляційної інстанції не приймаються, оскільки не були предметом дослідження в суді першої інстанції.

Отже, апелянтом не мотивовано та не доведено, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права щодо порядку та оцінки доказів, зокрема, отримання доказів та/або дослідження доказів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення, та зводяться до переоцінки доказів, незгоди заявника з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження в суді першої інстанції.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, на законність рішення суду першої інстанції не впливають.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий Лисак І.Н.

Судді: Височанська Н.К.

Перепелюк І.Б.