КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6184/2023
Головуючий у суді першої інстанції: Ковальчук Л.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2023 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Махлай Л.Д., Ящук Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Сєвєродонецький центр первинної медико-санітарної допомоги» Сєвєродонецької міської ради, третя особа: Сєвєродонецька військово-цивільна адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області про скасування наказу та поновлення на роботі,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 січня 2023 року,

встановив:

у грудні 2022 року позивач звернулась до суду з позовом про поновлення на роботі.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 січня 2023 року позовну заяву було повернуто.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Частиною 2 ст. 367 ЦПК України визначено, що апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення позовної заяви позивачеві розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила скасувати наказ про її звільнення та поновити її на роботі з 21 листопада 2022 року на посаді головного бухгалтера відповідача. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 серпня 2022 року позовну заяву було залишено без руху для надання до суду копії наказу про звільнення позивача, про скасування якого вона просила.

05 січня 2023 року від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків та клопотання про витребування доказів, в кому він просив витребувати у відповідача наказ про звільнення ОСОБА_1 .

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 січня 2023 року позовну заяву було повернуто.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що її недоліки у встановлений ухвалою суду строк позивачем усунуті не були. Суд дійшов висновку, що позивачем не надано доказів на підтвердження неможливості отримання копії наказу про звільнення, а тому неподання копії наказу разом з позовною заявою є підставою для її повернення.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів погодитись не може з таких підстав.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст. 175 ЦПК України. У позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Зокрема, позовна заява повинна містити найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування сторін та інших учасників справи. Позовна заява має містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, а якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач вказувала про те, що нею не було отримано копії наказу про звільнення. Крім того, у поданому представником позивача клопотанні про витребування доказів було вказано про те, що останній звертався із запитами до відповідача, однак не отримав відповіді.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 189 ЦПК України визначено, що завданням підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 ЦПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Частиною 2 ст. 197 ЦПК України визначено, що у підготовчому засіданні суд, зокрема, заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та у разі необхідності розглядає відповідні заяви; може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; встановлює порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання, тощо.

Ненадання позивачем при зверненні до суду певних доказів на підтвердження своїх вимог не може бути підставою для залишення такої позовної заяви без руху та її повернення. Повертаючи заяву, суд першої інстанції позбавив позивача процесуального права на остаточне визначення позовних вимог та надання або витребування доказів у підготовчому судовому засіданні та не врахував, що питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, суд вирішує під час ухвалення рішення у відповідності до положень ст. 264 ЦПК України, а не на стадії відкриття провадження у справі.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що вирішуючи питання про повернення позовної заяви, суд першої інстанції також зробив висновки щодо відсутності підстав для задоволення клопотання про витребування доказів, що також є порушенням норм процесуального права.

Статтею 379 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали

В даному випадку оскаржувана ухвала суду була постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому апеляційну скаргу позивача слід задовольнити та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 379, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 січня 2023 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді