Справа № 643/1290/23
Провадження № 6/643/27/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2023 Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого Скотаря А.Ю., за участю секретаря судового засідання Ширіної Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження, -

встановив:

ОСОБА_1 (далі Заявник) 15.03.2023 звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження в обґрунтування якої зазначив, що виконавчий лист № 2-775, виданий 29.02.2008 Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісяця на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею повноліття, було втрачено, внаслідок чого утворилась заборгованість з аліментів.

ОСОБА_2 (до укладення шлюбу ОСОБА_3 ) звернулась до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення його до виконання. Заявник зазначає, що не відмовляється сплачувати заборгованість з аліментів, проте вважає, що такі кошти мають сплачуватись не на користь ОСОБА_2 , а на користь доньки ОСОБА_5 , якій 05.03.2023 виповнилось 18 років.

ОСОБА_1 просить суд задовольнити його заяву, розглянувши спільно з заявою ОСОБА_2 про видачу дублікату виконавчого листа, та змінити сторону виконавчого провадження, визначивши новим стягувачем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник та заінтересована особа подали суду письмові заяви, в яких просили судовий розгляд провести за їх відсутністю, заявник наполягав на задоволенні заяви про заміну стягувача, заінтересована особа проти задоволення заяви заперечувала, посилаючись на те, що рішення ухвалювалось на її користь та вона виконує свої обов`язки як матері.

Суд, розглянувши заяву, дослідивши надані до заяви докази, встановив наступне.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23.01.2008 позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви (16.10.2007) до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання дружини в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі заяви (16.10.2007) до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 51,00 грн. на користь держави та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 7,50 грн. Рішення набрало законної сили (а.с. 29-30).

Згідно довідки Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області від 13.02.2023, при передачі виконавчого провадження до архіву оригінал виконавчого листа № 2-775, який виданий 29.02.2008 Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 втрачено. Борг на 01.09.2011 становить 3820,22 грн (а.с. 34).

Заявник ОСОБА_3 внаслідок укладення шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_2 (а.с. 49).

В заяві ОСОБА_1 крім іншого, просить розглянути дану заяву спільно з заявою ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа.

Обидві заяви подані в порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень органів (посадових осіб). Вказаним розділом передбачені окремий порядок вирішення кожного питання, що виникає в порядку виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Отже, клопотання заявника щодо спільного розгляду заяв про видачу дубліката виконавчого листа та заміну стягувача суд залишає без задоволення, оскільки в даному випадку їх спільний розгляд не є доцільним.

Відповідно до положень ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Як вбачається з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Зазначеній нормі кореспондує ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Системний аналіз зазначених норми закону дає підстави для висновку, що правонаступництво у виконавчому провадженні означає перехід прав і обов`язків сторони виконавчого провадження (стягувача або боржника) від однієї особи (правопопередника) до іншої особи (правонаступника), у зв`язку з правонаступництвом у матеріальних правовідносинах.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Аналогічний за змістом правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі № 686/5377/18.

Заявник обґрунтовував заяву про заміну сторони виконавчого провадження тим, що донька досягла повноліття та її матір, на користь якої стягнуті аліменти за рішенням суду не має права отримувати аліменти, проте вказане твердження не ґрунтуються на положеннях ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», які безпосередньо регулюють питання заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Зокрема, невиконання одним із батьків своїх повноважень щодо утримання дитини, нецільове використання аліментів, право неповнолітньої дитини на самостійне одержання коштів та самостійне розпорядження ними не є підставами для правонаступництва у розумінні ст. 442 ЦПК України та ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Зазначене узгоджується із правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 693/1065/19.

Згідно із статтею 129 Конституції України та статті 2 ЦПК України однією з головних засад здійснення судочинства в Україні є обов`язковість судового рішення.

За змістом статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Отже, судове рішення є актом судового розгляду справи, його метою є досягнення юридичної визначеності у спірних правовідносинах, воно є обов`язковим до виконання. У резолютивній частині рішення суду знаходить відображення присуд суду, в якому викладено висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23.01.2008 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви (16.10.2007) до досягнення дитиною повноліття.

На підставі зазначеного судового рішення виникло правовідношення, в якому ОСОБА_3 зобов`язана використовувати отримувані нею аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 відповідно до вимог закону.

Посилання заявника на те, що заміна сторони у виконавчому провадженні має відбуватися на підставі статті 179 СК України, є безпідставним з огляду на таке.

Відповідно до статті 179 СК України самостійне отримання аліментів неповнолітньою дитиною є її правом, однак ОСОБА_5 не зверталась до суду із відповідним позовом, направленим на його реалізацію.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження є процесуальною дією та здійснюється лише у разі вибуття відповідної сторони. Питання заміни сторони виконавчого провадження врегульовані статтею 442 ЦПК України та статтею 15 Закону України «Про виконавче провадження, які не містять такої підстави процесуального наступництва, як досягнення дитиною, на утримання якої стягнуті аліменти, повноліття, а тому відсутні підстави для заміни сторони виконавчого провадження на підставі норми матеріального права - статті 179 СК України.

Зазначене узгоджується із правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 243/5859/16-ц.

На час розгляду заяви в суді ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла повноліття, а тому сама вона має право ініціювати провадження щодо стягнення заборгованості зі сплати аліментів, у разі її наявності. Однак, зазначене повинно бути предметом судового розгляду у позовному провадженні та не може встановлюватися при вирішенні процесуального питання заміни сторони виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, суд вважає заяву про заміну сторони виконавчого провадження необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 442 ЦПК України, суд -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 15-ти днів з моменту її підписання.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 15-ти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Ю. Скотар