ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 642/5704/21 Номер провадження 22-ц/814/1308/23Головуючий у 1-й інстанції Гримайло А. М. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І. В.

розглянувши в м. Полтава за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 16 листопада 2021 року, ухвалене суддею Гримайло А.М., повний текст рішення складено дата не вказана

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з вивезення побутових відходів, -

В С Т А Н О В И В:

25 серпня 2021 року ТОВ «Харків Екоресурс» звернулося до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просило суд стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованість за надання послуг з вивезення побутових відходів у розмірі 5 659,19 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , які є споживачами послуг з вивезення побутових відходів (особовий рахунок № НОМЕР_1 ). Послуги з вивезення побутових відходів за вказаною адресою надаються ТОВ «Харків Екоресурс» з 01.04.2013 року на підставі договору на вивезення побутових відходів, опублікованому в офіційному друкованому засобі масової інформації Харківської міської ради - газеті «Харьковские известия» №25-26 (2619-2620) від 26.02.2013 року. Відповідачі не здійснювали оплату за надані послуги з 01.09.2018 року по 31.07.2021 року включно, у зв`язку з чим у них виникла заборгованість, яка станом на 01.08.2021 року становить 4 364,91 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів вказаний розмір заборгованості за надані послуги з вивезення побутових відходів, три відсотки річних 382,00 грн. та інфляційні втрати 912,28 грн., стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору 2 270 грн.

Рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 16 листопада 2021 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які мешкають за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» заборгованість за надання послуг з вивезення побутових відходів за період з 01.09.2018 року по 31.07.2021 року у розмірі 5 659, 19 грн., з яких: 4 364,91 грн. - сума основної заборгованості за надання послуг з вивезення побутових відходів, 912,28 грн. - інфляційні витрати, 382,00 грн. - 3% річних від простроченої суми.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які мешкають за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» судовий збір у розмірі 2 270 грн. по 756,66 грн. з кожного.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідачі як споживачі зобов`язані сплачувати послуги, пов`язані із вивезенням побутових відходів, які здійснює ТОВ «Харків Екоресурс», за тарифами, визначеними органом місцевого самоврядування на підставі постанови КМУ. Внаслідок невиконання зобов`язання у них виникла заборгованість перед позивачем, яка підлягає стягненню у розмірі, визначеному виконавцем на підставі затверджених тарифів, і який не спростовано відповідачами. При розрахунку розміру оплати за послуги, позивач обґрунтовано просив також стягнути борг у відповідності до положень ст. 625 ЦК України у вигляді 3% річних та індексу інфляції за час прострочки в межах строків позовної давності. Спростування нарахованих сум відповідачами не надано.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що послуги з вивезення побутових відходів не надавалася та не могли надаватися, оскільки вхід до помешкання знаходиться по АДРЕСА_2 на відстані 2-3 метрів від дороги, тому, з врахування п. 2.1.4 наказу Міністерства з питань ЖКГ №176 від 07.06.2010 року ТОВ «Харків Екоресурс» не мало можливості надавати послуги з вивезення побутових відходів. Зазначає, що він є інвалідом ІІ групи, ОСОБА_3 є багатодітною матір`ю, ОСОБА_2 виховує дитину-інваліда, тобто вони мають відповідні пільги. Крім того, звертає увагу, що ніколи не підтверджував акт виконаних робіт.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року справу витребувано з суду першої інстанції (а.с. 111).

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 17 січня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 16 листопада 2021 року залишено без руху, надано строк для усунення недоліків (а.с. 118).

Ухвалами Харківського апеляційного суду від 08 лютого 2022 року відкрито апеляційне провадження у справи та призначено її до розгляду за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (а.с. 124, 127).

Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

З 05 серпня 2022 року справа перебуває в провадженні Полтавського апеляційного суду (а.с. 128).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 22 серпня 2022 року справу прийнято до провадження. Закінчено проведення підготовчих дій та призначено справу до розгляду на 13 березня 2023 року, без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с. 129).

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які є споживачами послуг з вивезення побутових відходів (особовий рахунок № НОМЕР_1 ).

Пунктом 3.2.5. рішення Харківської міської ради від 16 листопада 2011 року № 504/11 «Про встановлення Правил благоустрою території міста Харкова» власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендатори житлових будинків (земельних ділянок) приватної власності, зобов`язані укладати договори з юридичною особою, яка в установленому порядку визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснювати оплату таких послуг та забезпечувати збирання побутових відходів.

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради №940 від 28 грудня 2011 року ТОВ «Харків Екоресурс» визначено виконавцем послуг з вивезення побутових відходів у м. Харкові (а.с. 8).

На виконання вимог чинного законодавства ТОВ «Харків Екоресурс» у офіційному друкованому засобі масової інформації Харківської міської ради газеті «Харьковские Известия» від 26 лютого 2013 року опубліковано для власників та мешканців житлових будинків приватної власності договір про надання послуг з вивезення побутових відходів (а.с. 10-17).

Відповідно до вказаного договору виконавець ТОВ «Харків Екоресурс» зобов`язується згідно графіка надавати споживачам послуги з вивезення побутових відходів на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 28.12.2011 року №940 та відповідно до схеми санітарного очищення, затвердженої рішенням 18 сесії Харківської міської ради 4-го скликання від 24.12.2003 року №284/03 зі змінами та доповненнями, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. Оплата послуг здійснюється щомісячно. Платежі вносяться не пізніше 15-го числа періоду, що настає за розрахунковим.

10.11.2012 року між Українським державним підприємством поштового зв`язку «Укрпошта» та ТОВ «Харків Екоресурс» укладено договір про надання послуги з доставки рекламної та/або інформаційної продукції, згідно якого УДППЗ «Укрпошта» здійснило доставку споживачам примірника газети «Харьковские Известия», в якому був надрукований договір про надання послуг з вивезення побутових відходів від 27.11.2012 року, у тому числі і на адресу відповідачів, що підтверджується актом виконаних робіт.

У відповідності з п.30 договору про надання послуг з вивезення побутових відходів, зазначений договір набирає чинності з 01 січня 2013 року та укладається згідно з ст.ст. 205, 642, 643 ЦК України строком на 3 роки, якщо інше не буде встановлено споживачем у письмовій формі.

Впродовж місяця з дня опублікування проекту договору відповідачі про свою відмову укласти договір про надання послуг з вивезення побутових відходів до ТОВ «Харків Екоресурс» у письмовому вигляді не направили. Не надходило від них жодних заяв про свою незгоду із умовами опублікованого договору.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що договір є публічним договором у розумінні ст. 633 ЦК України та відповідачі прийняли пропозицію ТОВ «Харків Екоресурс» щодо укладення договору про надання послуг з вивезення побутових відходів.

За погодженим з адміністрацією Холодногірського району м. Харкова графіком планово-подвірного вивезення твердих побутових відходів від приватних домоволодінь Холодногірського району м. Харкова вивезення побутових відходів по АДРЕСА_1 здійснюється позивачем щопонеділка.

Рішеннями Харківської міської ради №92 від 18 лютого 2015 року встановлено тарифи на послуги з вивезення (перевезення, захоронення) побутових відходів, які надає Товариство з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс».

Відповідно до пунктів 3,5 договору про надання послуг з вивезення побутових відходів, послуги з вивезення твердих відходів надаються за контейнерною та без контейнерною схемами; в місцях, де не встановлені контейнери, вивезення твердих відходів здійснюється за без контейнерною схемою.

Таким чином, судом першої інстанції також встановлено, що ТОВ «Харків Екоресурс» надавало послуги з вивезення побутових відходів відповідно до графіка планово-подворового вивезення твердих побутових відходів від приватних домоволодінь Ленінського району погодженого з головою адміністрації Київського району.

Відповідачами послуги не були оплачені.

Згідно розрахунку, наданого ТОВ «Харків Екоресурс», заборгованість за надання послуг з вивезення побутових відходів за період з 01.09.2018 року по 31.07.2021 року становить 4 364,91 грн.

Зобов`язання щодо сплатити послуги з вивезення побутових відходів, яке виникло на підставі публічного договору, є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити позивачу інфляційні втрати за час прострочення та 3% річних від простроченої суми.

З огляду на викладене, суд першої інстанції визнав за необхідне стягнути з відповідачів на користь ТОВ «Харків Екоресурс» заборгованість за надання послуг з вивезення побутових відходів у розмірі 5 659,19 грн., з яких: 4 364,91 грн. - сума основної заборгованості за надання послуг, 912,28 грн. - інфляційні витрати, 382,00 грн. - три відсотки річних від простроченої суми та судові витрати 2 270,00 грн.

При цьому, суд першої інстанції не прийняв до уваги доводи відповідача ОСОБА_1 на відсутність договірних відносин з КП «Харків Екоресурс», оскільки згідно матеріалів справи, опублікований в засобах масової інформації договір від 27 листопада 2012 року, є відповідним типовому договору і частині 5 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року із змінами та доповненнями. Процедура узгодження сторонами договору повинна була відбутися протягом місяця від дня його опублікування, проте, будь - яких заяв від відповідачів не надходило.

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Згідно матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, що в обґрунтування заявлених вимог про стягнення заборгованості з відповідачів представник позивача посилався на те, що примірник газети з опублікованим у ньому договором був доставлений за місцем проживання відповідачів, договір з 01 січня 2013 року набрав чинності, т.я. заперечень від відповідачів про незгоду з його умовами не надійшло, а тому договір відповідно до правил статей 633, 634 ЦК України є укладеним.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та правил відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчиненні певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За змістом статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звертається (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Згідно з частинами першою, другою статті 641 ЦК України пропозицією укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажити товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні.

Акцептом визнається відповідь особи, якій адресована оферта, про її прийняття. Акцепт повинен бути повним і беззастережним. Мовчання за загальним правилом не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом.

Разом з тим, згідно зі статтею 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Виходячи з тлумачення пункту 2 статті 205, пункту 2 статті 642 ЦК України, можна зробити висновок, що укладення договору шляхом вчинення виключно конклюдентних дій або мовчання можливе, якщо для певного договору не передбачена обов`язкова письмова форма або якщо таке укладення договору передбачено законом.

Таким чином, договір про надання послуг з вивезення побутових відходів є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень, або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення у договорі або законі не висловив заперечень проти договору (мовчання).

Договір з вивезення відходів містить в собі також елементи договору приєднання (стаття 634 ЦК України), оскільки договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Вивезення відходів є видом житлово-комунальних послуг, що надаються мешканцям певної адміністративно-територіальної одиниці і на ці правовідносини розповсюджується дія Закону України № 1875-IV від 24.06.2004 «Про житлово-комунальні послуги», що діяв станом на 01.01.2013.

Цим законом, зокрема передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (частина третя, пункти 1, 5 статті 20).

Такі положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» свідчать про обов`язковість договору щодо житлово-комунальних послуг для споживача та неможливість споживача відмовитись від укладення договору (за виключенням у випадках, встановлених законом, та у порядку, встановленому законом), зокрема договору про вивезення відходів. За таких обставин, прийняття оферти виконавця послуг з вивезення відходів може бути у вигляді мовчання.

Згідно з пунктом б частини першої статті 15 Закону України № 187/98-ВР від 05.03.1998 «Про відходи» громадяни України, іноземці та особи без громадянства зобов`язані вносити в установленому порядку плату за користування послугами з вивезення побутових відходів.

У частинах другій та третій статті 35-1 Закону України «Про відходи» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів, земельних ділянок укладають договори з юридичною особою, яка визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснюють оплату таких послуг та забезпечують роздільне збирання твердих побутових відходів. Збирання та вивезення побутових відходів у межах певної території здійснюються юридичною особою, яка уповноважена на це органом місцевого самоврядування, на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, спеціально обладнаними для цього транспортними засобами.

На виконання зазначеного закону прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2008 року № 1070 «Про затвердження Правил надання послуг з поводження з побутовими відходами», за положеннями пунктів 6-13 якої визначено, що норми вивозу відходів, контроль якості послуг, графік надання послуг визначається замовником послуг органом місцевого самоврядування, а оплата за послуги здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 липня 2006 року № 1010.

Системне тлумачення вказаних норм свідчить, що на фізичних осіб покладений законодавчий обов`язок укласти договір та вносити плату за користування послугами з вивезення побутових відходів, а тому у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладення договору про вивезення відходів або конклюдентних дій, які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання.

Такий правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року у справі №646/834/17 (провадження № 61-33084св18).

Згідно матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, ТОВ «Харків Екоресурс» направило оферту (опублікований в примірнику газети «Харьковские известия» договір про надання послуг з вивезення побутових відходів, який було доставлено відповідачам), виконувало послуги по вивезенню твердих побутових відходів від домоволодінь з району, де знаходяться помешкання відповідачів-споживачів. Відповідачі у визначений строк не зверталися з заявою про відмову від укладення договору, тобто прийняли оферту.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно довідки ТОВ «Харків Екоресурс» від 01.08.2021 року про рух коштів по особистому рахунку № НОМЕР_1 , за відповідачами утворилася заборгованість за надання послуг з вивезення побутових відходів за період з 01.09.2018 року по 01.08.2021 року у розмірі 4 364,91 грн. (а.с. 68).

Як вбачається з додатку до розрахунку заборгованості ТОВ «Харків Екоресурс» сума інфляційних витрат складає 912,28 грн., три відсотки річних від простроченої суми 382,00 грн. (а.с. 69).

Доводи апеляційної скарги про те, що ТОВ «Харків Екоресурс» не надавалися послуги з вивезення побутових відходів, то ці доводи не заслуговують на увагу, оскільки для виникнення правовідносин з вивезення побутових відходів на підставі публічної оферти не потрібно інших доказів, ніж публікація публічного договору та відсутність заперечень з іншої сторони.

Відповідно до частини третьої статті 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін.

Згідно з частиною третьою статті 205 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Оскільки відповідачі протягом місяця з дня опублікування позивачем у засобі масової інформації проекту договору про свою відмову укласти договір про надання послуг із вивезення побутових відходів чи про свою незгоду з умовами опублікованого договору до ТОВ «Харків Екоресурс» у письмовому вигляді не направили, тому вони вважаються таким, що прийняли пропозицію ТОВ «Харків Екоресурс» щодо укладення договору про надання послуг з вивезення побутових відходів, положення якого відповідають типовому договору.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 мають пільги щодо сплати послуг, то ці доводи не заслуговують на увагу, оскільки відповідачами всупереч ст. 81 ЦПК України не надано суду доказів на підтвердження вказаних обставин.

Копії посвідчень про те, що ОСОБА_1 має пільги як інвалід ІІ групи, що ОСОБА_2 має пільги як мати дитини з інвалідністю, а ОСОБА_3 має пільги, встановлені законодавством України для багатодітних сімей, надані лише до суду апеляційної інстанції, проте, ОСОБА_1 не зазначено в доводах апеляційної інстанції про причини не надання вказаних доказів до суду першої інстанції.

Крім того, згідно п.18 публічного договору про надання послуг з вивезення побутових відходів, за наявності пільг, передбачених законодавчими актами, споживач надає виконавцю письмову заяву з документами, що підтверджують право на отримання пільги.

Однак, згідно матеріалів справи відповідачами у справі всупереч ст. 81 ЦПК України не надано суду доказів на підтвердження звернення до ТОВ «Харків Екоресурс» з відповідною заявою повідомленням про наявність відповідних пільг. Не надано також суду доказів звернення щодо надання житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалене законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Харків Екоресурс» на підставі доведеності позовних вимог щодо наявності існуючої заборгованості відповідачів перед позивачем.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2021 року підлягає зміні в частині вирішення питання про розподіл судових витрат.

Згідно п.9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Згідно посвідчення НОМЕР_2 від 15.10.2015 року ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи і має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни, інвалідів війни (а.с. 108). Згідно посвідчення НОМЕР_3 ОСОБА_2 є законним представником дитини з інвалідністю ОСОБА_5 (а.с. 115).

З врахуванням викладеного, судовий збір, визначений до стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у розмірі 756,66 грн. з кожного, підлягає компенсації позивачу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч. 1, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 16 листопада 2021 року в частині вирішення питання про розподіл судових витрат - змінити, виклавши в цій частині у наступній редакції.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» судовий збір у розмірі 756,66 грн. В іншій частині сплачений судовий збір компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В іншій частині рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 16 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 березня 2023 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов