Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

Єдиний унікальний номер №943/1638/22

Провадження №2/943/401/2023

08 травня 2023 року

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Журибіда Б. М.,

при секретарі Пристанська С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Буську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Буської міської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,-

встановив:

ОСОБА_2 звернулася в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті тітки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина, що складається з середньої земельної частки (паю) загальною площею 2,35 умовно кадастрових гектарів, що розташована на території Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області (правонаступник Буська міська рада Золочівського району Львівської області). Позивач є спадкоємцем до даного майна згідно заповіту, фактично прийняла спадщину, однак не може юридично завершити оформлення спадщини, оскільки втрачений сертифікат на землю, а видача дублікату такого спадкоємцям, законодавством не передбачена. Тому просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно.

Позивач, до початку судового засідання, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи що судом відкладався розгляд даної справи через неявки відповідача, зважаючи на те, що розгляд справи був призначений завчасно, неявки відповідача є систематичними, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних матеріалів справи, за відсутності відповідача, з постановленням заочного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, приходить до висновку що позов слід задоволити з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Свідоцтвом серії НОМЕР_1 виданим Ожидівською сільською радою Буського району Львівської області 05.01.1997 року, підтверджується факт смерті ОСОБА_3 , про що зроблено актовий запис № 4.

Померлій, на праві власності належала, земельна частка (пай) із земель НААГ «Нове життя» на підставі розпорядженням голови Буської райдержадміністрації від 24.09.1996 року № 366 загальною площею 2,71 умовних кадастових га, (сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЛВ № 0156958 від 27.09.1996 року) .

Згідно листа Відділу у Буському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області за № 31-13-0.20-2081/102-18 від 29.08.2018 року розпорядження голови Буської районної ради від 15.03.2000 року № 125 « Про затвердження технічної документації «Про внесення змін до проекту роздержавлення та приватизації земель» на гр. ОСОБА_3 розрахована частка 2,35 умовних кадастрових га, з них рілля 2,03 га, кормових угідь - 0,32 га, вартість яких становить 77844,89 грн. Така і входить до складу спадщини.

Судом встановлено, що в сертифікаті допущена помилка в написанні прізвища, замість вірного ОСОБА_4 , зазначено ОСОБА_4 . Згідно довідки виданої Ожидівською сільською радою від 11.07.2018 року №791, вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_3 , одна і та ж особа.

Згідно заповіту від 15.03.1988 року виданого Ожидівською сільською радою, за реєстровим № 24, вбачається, ОСОБА_3 все своє майно заповіла позивачу.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) вказує, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 529 - 532 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємцями за законом у рівних частках є діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, онуки і правнуки померлого, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем (перша черга), а також брати і сестри, дід та бабка померлого (друга черга).

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їх цільового призначення. Реалізувати своє законне право спадкування на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не може, так як відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на землю у зв`язку з його втратою.

Суд приходить до переконання, що позивач фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , вступила у володіння і розпорядження спадковим майном.

Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування.

Обставин, які б спростовували твердження позивача в позовній заяві, суд не знаходить, тому кладе їх в основу рішення.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 141, 206, 247, 258-259, 264, 265, 280-282, 354 ЦПК України, ст. ст. 524-526, 527, 549 ЦК УРСР, суд -

ухвалив :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , що проживає в с. Ожидів Золочівського району Львівської області, право власності на землю (середню земельну частку) загальною площею 2,35 умовних кадастрових га, з них ріллі - 2,03 га, кормових угідь - 0,32 га, що розташована на території Буської міської ради Золочівського району Львівської області , колишньої Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області , після смерті тітки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Б. М. Журибіда