20.03.2023 Справа № 756/6927/20
Унікальний № 756/6927/20
Провадження № 2/756/161/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука A.B..

секретаря - Демченко І.В.,

за участі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника ОСОБА_2 ,- адвоката Буркацького В.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Згурівської селищної ради Броварського району Київської області про визначення місця проживання малолітніх дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітніх дітей,

в с т а н о в и в :

У червні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Згурівської селищної ради Броварського району Київської області про визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком дітей ОСОБА_1 .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовув тим, що він перебував у цивільному шлюбі з ОСОБА_2 від якого сторони мають двох спільних дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач зазначив, що з січня 2020 року шлюбні стосунки між сторонами припинено, внаслідок чого позивач з дітьми покинула спільне місце проживання та почала проживати з іншим чоловіком.

За твердженням ОСОБА_1 , при зустрічі з дітьми він виявив у останніх тілесні ушкодження, що й спонукало його з метою збереження життя і здоров`я дітей забрати їх від ОСОБА_2 . Таким чином, з квітня 2020 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мешкають разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та перебувають на його утриманні.

Позивач вказує, що він жодним чином не обмежує матір дітей у спілкуванні з ними, яка без перешкод у будь-який зручний для неї час в змозі відвідувати дітей, проте вважає неможливим їх постійне проживання з ОСОБА_2 та її чоловіком.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 08.07.2020 року за вказаним позовом відкрито загальне позовне провадження по справі.

ОСОБА_2 заперечуючи проти вимог ОСОБА_1 31.12.2020 року подала зустрічний позов із вимогами до останнього, третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації у якому просила визначити місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_2 .

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_2 зазначила, що від спільного проживання сторони мають дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Оскільки спільне життя із ОСОБА_1 не склалося, ОСОБА_2 з 28.12.2019 року разом з дітьми переїхала до іншого житла. Хоча діти зареєстровані разом із заявницею за адресою: АДРЕСА_2 , проживають разом із нею та її чоловіком за місцем реєстрації останнього: АДРЕСА_3 .

За твердженням ОСОБА_2 . 3 травня 2020 року ОСОБА_1 шахрайським шляхом, отримавши дітей на тиждень погостювати, дітей не повернув, ізолював їх від спілкування та побачень з матір`ю, а також обмежив свободу їх вільного пересування.

При цьому, під час чергової безрезультатної спроби повернути дітей 14.06.2020 року до заявниці з боку ОСОБА_1 було застосовано фізичне насилля.

ОСОБА_2 вказує, що негативний вплив ОСОБА_1 , його неправомірна поведінка, відсутність умов для проживання та навчання є підставою для визначення місця проживання дітей разом з матір`ю за адресою АДРЕСА_3 .

ОСОБА_2 додатково звертає увагу суду, що вона на даний час перебуває у шлюбі, має змогу та бажання утримувати і виховувати дітей для чого створені всі сприятливі умови, які дадуть можливість дітям розвиватися.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вимоги первісного позову підтримав та просив їх задовольнити, у задоволенні зустрічного позову просив відмовити зазначаючи, що вимоги зустрічного позову є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності. Крім того, вказував, що ОСОБА_2 не дотримувалася розпорядженням Згурівської РДА від 18.03.2020 року, яким було визначено спосіб участі батька у спілкуванні та вихованні дітей і дозволено спілкуватись з дітьми у будь-який день тижня. Матір дітей категорично відмовлялась виконувати дане розпорядження та усіма можливими методами чинила перешкоди у спілкуванні з дітьми, що суперечило їх інтересам. До того ж, з травня 2020 року діти самостійно виявили бажання проживати разом з батьком.

ОСОБА_2 та її представник у судовому засіданні заперечили вимоги та обґрунтування первісного позову, зустрічні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представники третьої особи за первісним позовом Служби у справах дітей та сім`ї Згурівської селищної ради Броварського району Київської області у судове засідання не з`явилися, про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, надали висновок про визначення місця проживання дітей та просили розглядати справу за їх відсутності.

Представники третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації у судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у цивільному шлюбі. Від вказаних стосунків у останніх народилися спільні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 22,23).

В судовому засіданні з`ясовано та підтверджено сторонами, що з січня 2020 року сторони подружні відносини не підтримують.

У січні 2020 року ОСОБА_2 разом з дітьми винайняли квартиру у смт. Згірівка Київської області та переїхали туди на проживання.

Розпорядженням Згурівської РДА від 18.03.2020 року №100 визначено спосіб участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 і дозволено, крім іншого, спілкуватись з дітьми у будь-який день тижня за попередньою домовленістю з матір`ю та в її присутності.

При цьому, у квітні 2020 року ОСОБА_2 без відома ОСОБА_1 змінили місце проживання з дітьми.

Між сторонами неодноразово виникали конфліктні ситуації, в тому числі з приводу взаємовідносин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , спілкування батька з дітьми, з`ясування місцезнаходження дітей, що підтверджується письмовими заявами сторін до правоохоронних органів, служб у справах дітей, які долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_2 з дітьми переїхали до м. Києва за адресою свого місця реєстрації по АДРЕСА_2 , а згодом, знову змінили місце проживання до квартири за адресою АДРЕСА_3 за місцем реєстрації її чоловіка.

У відповідності з ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

З матеріалів справи вбачається, що за фактом побиття ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 співмешканцем ОСОБА_2 - ОСОБА_5 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003428 від 30.05.2020 року.

За результатами висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи у ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 підтверджено наявність легких тілесних ушкоджень утворених у строк вказаний в описовій частині.

Непоодинокість заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 підтверджується свідченнями дітей відібраними в межах досудового розслідування, відомостями журналу амбулаторного прийому Згурівської центральної районної лікарні (запис журналу амбулаторного прийому 12.01.2020 року).

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив та не заперечував, що з огляду на чинення йому перешкод у спілкуванні з дітьми, невиконання матір`ю дітей розпорядження щодо способів участі батька у спілкуванні та вихованні дітей, невідвідування дітьми навчальних закладів, факт нанесення дітям тілесних ушкоджень, з метою захисту інтересів дітей прийняв особисте рішення та залишив ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 проживати разом із ним. Таким чином, з квітня 2020 року малолітні діти мешкають з батьком за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено та підтверджено наданими доказами, що на час розгляду справи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 більше 3 (трьох) років проживають разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 де зареєстроване його місце проживання разом з матір`ю ОСОБА_6 та батьком ОСОБА_7 , яким вказана трикімнатна квартира надана на умовах найму.

Згідно Акта обстеження Войтівської сільської ради матеріально-побутових умов проживання від 20.05.2020 року у сім`ї ОСОБА_1 створені всі умови для проживання неповнолітніх.

За місцем постійного проживання діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 начаються у «Загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів - дитячий садок». Діти завжди охайні, доглянуті та забезпечені всім необхідним навчальним приладдям. Батько завжди цікавиться шкільним життям дітей, спілкується з педагогами, при цьому за весь період навчання дітей в школі, мама контакт зі школою підтримує вкрай рідко, жодного разу не цікавилась успіхами дітей та не приймала участі у їх навчанні та вихованні, що підтверджується довідками виданими директором НВК (а.с. 182-183).

Відповідно до характеристик виданих директором Войтівського НВК І-ІІІ ступенів від 27.05.2021 року, ОСОБА_3 навчається з 02.09.2020 року. За змістом зазначеної довідки ОСОБА_8 завзятий і позитивний учень класу та має багато друзів. Навчальні заняття без поважних причин не пропускає. ОСОБА_4 навчається в школі з 01.09.2020 року, виявляє достатній рівень знань, бажання та інтерес до навчання, завжди відповідально ставиться до виконання навчально-трудових завдань. Діти відвідують додаткові заняття. При цьому, в довідках зазначено про створення всіх необхідних житлово-побутових умов для нормального розвитку дитини, про що додається акт обстеження, який проводився комісією навчального закладу.

Відповідно до довідки ТОВ «Українська молочна компанія» від 26.05.2021 року №239 ОСОБА_1 займає посаду оператор машинного доїння та його дохід за період з 01.02.2020 року по 30.04.2021 року склав 254 615, 90 грн.

Також, відповідно до характеристики ТОВ «Українська молочна компанія» від 25.05.2021 року №237, ОСОБА_1 зарекомендував себе з позитивної сторони, відповідальний та працелюбний. До дисциплінарних стягнень та зауважень не притягався.

З огляду на зазначене вбачається, що проживаючи з батьком діти забезпечені належними умовами проживання та освітнього розвитку, чим спростовуються твердження ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, вимагаючи визначити місце проживання дітей разом із матір`ю за адресою АДРЕСА_3 та стверджуючи про створення сприятливих і належних умов для проживання у вказаній квартирі ОСОБА_2 у судовому засіданні спростувала не лише своє відношення до вказаного помешкання але й підтвердила відсутність права власності на вказане житло у її чоловіка.

Нормами ч. ч. 3, 4 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

На час звернення ОСОБА_1 до суду з позовом, малолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 не мали десяти років, їх батьки мешкають окремо, вони не дійшли згоди щодо того, з ким із них будуть проживати малолітні сини.

Ст. 51 Конституції України кожному з подружжя гарантовані рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Нормами ч 1, ч. 2 ст. 161 цього Кодексу передбачено, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї разом з батьком або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (ст. ст. 11, 15 Закону України "Про охорону дитинства").

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 171 СК України передбачено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання.

Згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

За приписами ч. 4, ч. 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до Порядку провадження органами опіки і піклування діяльності, пов`язаної з захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866 (далі - Порядок), органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад. Безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно захисту прав дітей, зокрема дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей районних, районних у м. Києві та м. Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, сільських, селищних рад об`єднаних територіальних громад.

П. 72 Порядку вказано, що під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини. При вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини та інші обставини, що мають істотне значення.

Служба у справах дітей та сім`ї Згурівської селищної ради Броварського району Київської області у висновку від 14.01.2022 року за №5 врахувала обставини, передбачені вищевказаним Порядком, та вважає, що в найкращих інтересах малолітніх дітей, визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з їх батьком ОСОБА_1 (Т.2 а.с.61-62).

З матеріалів справи вбачається, що висновок про визначення місця проживання малолітніх дітей Згурівської селищної ради Броварського району Київської області ґрунтується на аналізі Актів обстеження умов проживання, інформації з дошкільних та шкільних навчальних закладів, характеристик дітей та батьків, висновків психолога, довідок лікарняних закладів, правоохоронних органів.

Вказаний висновок збігається за своїм змістом із висновком Згурівської райдержадміністрації Київської області, як органу опіки та піклування від 19.11.2020 року №6-28/1731 (Т.1 а.с 180).

За правилами ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Положеннями ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами у цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, у суду немає підстав ставити під сумнів компетентність та належність указаного висновку.

Протилежного ОСОБА_2 в судовому засіданні не доведено.

Враховуючи сталі соціальні зв`язки, які склались у малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , їх психологічний стан після непорозумінь з відчимом, суд вважає, що визначення місця проживання дітей з батьком ОСОБА_1 , на сьогодні, максимально відповідатиме найкращим інтересам дітей і забезпечить їх можливість спілкуватися і жити разом.

Більше того, у судовому засіданні ОСОБА_2 підтверджено, що на даний час вона має безперешкодну можливість у спілкуванні та відвідуванні дітей.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьком ОСОБА_1 , а в задоволенні зустрічної позовної заяви відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 840,80 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 17-19, 76-82, 141, 258, 259, 263-266, 268 ЦПК України, ст. 51 Конституції України, ст. 29 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 19, 141, 150, 160, 161, 171, 150, Сімейного Кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», суд, -

в и р і ш и в :

Первісну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Згурівської селищної ради Броварського району Київської області, про визначення місця проживання малолітніх дітей - задовольнити.

??Визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком дітей - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітніх дітей - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмір 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 20.03.2023 року.

Суддя А.В. Шевчук