Справа № 502/272/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М.В.,

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області

про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Кілійської міської ради про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною. З позовної заяви вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , правовстановлюючі документи на який відсутні. При житті ОСОБА_2 правовстановлюючих документів на житловий будинок не оформив, не звертався до компетентних органів з вимогами оформити права на вказаний житловий будинок. Позивач, є дружиною померлого ОСОБА_2 , відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом та має право на спадкове майно. Позивач, прийняла спадщину фактично, оскільки проживала та була зареєстрована разом з чоловіком, ОСОБА_2 на день його смерті, що підтверджено відповідним документом копією будинкової книги, яка долучена до позову в якості додатка. Позивач, звернулася до нотаріальної контори за оформленням спадщини після померлого ОСОБА_2 та їй нотаріусом було пояснено, що оскільки відсутні правовстановлюючі документи, це питання вирішується в судовому порядку. Відсутність у позивача можливості оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, стало підставою для звернення до суду з вимогою про захист невизнаних прав.

В зв`язку з зазначеним позивач просила суд:

- встановити факт належності житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

- визнати за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: житлового будинку - літ. А1 житловою площею 29,9 кв.м. та загальною площею 54,6 кв. м., літньої кухні літ. Б1, літ. Д бані, літ. Е гаражу, літ. Ж1 сараю, літ. З навісу, літ. И сараю, літ. К убиральні, надвірних споруд - № 1-5, І, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 , в підготовче судове засідання не з`явилась, надалаклопотання, відповідно до якого просила розглянути справу без її присутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, в підготовче судове засідання не прибув, надав відзив, в якому просив судрозглянути справу без його присутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 виданого 01.08.1962 року, Випаснянською с/р Білгород-Дністровського Одеської області встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували шлюб 01.08.1962 року, про що було зроблено відповідний актовий запис за № 32 від 01.08.1962 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_4 », /а.с 6/.

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 584 від 03.12.2019 року встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Кілія Кілійського району Одеської області, /а.с.7/.

Відповідно до копії будинкової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку АДРЕСА_1 встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована разом з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на день його смерті, /а.с.12-13/.

Відповідно до технічного паспорту, виготовленого 31.10.2022 року Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» встановлено, що житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , згідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд складається з: житлового будинку - літ. А1 житловою площею 29,9 кв.м. та загальною площею 54,6 кв. м., літньої кухні літ. Б1, бані - літ. Д, гаражу - літ. Е, сараю - літ. Ж1, навісу - літ. З, сараю - літ. И, убиральні - літ. К, надвірних споруд - № 1-5, І, /а.с.8-10/.

Згідно довідки Комунального підприємства Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» № 1830 від 06.12.2022 року встановлено, що станом на 01.01.2013 року право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 - не зареєстровано, /а.с.11/.

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 71929034 від 27.03.2023 року, сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області встановлено, що інформація у Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , як заповідача - відсутня, /а.с.28/.

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 71929029 від 27.03.2023 року, сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області встановлено, що спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавались, /а.с. 26/.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Виходячи з наведеного суд вважає доведеним факт належності житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкодавцеві з часу відкриття. Отже, фактично з моменту смерті ОСОБА_2 , позивач по справі вважається таким, що прийняла спадщину.

Як зазначено в п. п. 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 1261,1268 ЦК України, ст.ст.12, 81, 259, 263-265, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської областіпро встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною - задовольнити повністю.

Встановити факт належності житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: житлового будинку - літ. А1 житловою площею 29,9 кв.м. та загальною площею 54,6 кв. м., літньої кухні літ. Б1, бані - літ. Д, гаражу - літ. Е, сараю - літ. Ж1, навісу - літ. З, сараю - літ. И, убиральні - літ. К, надвірних споруд - № 1-5, І, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан