441/1187/22 2/441/92/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2023 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Яворської Н.І.,

за участю секретаря судових засідань - Цап І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Городок цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку земельної ділянки, в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

19.08.2022 представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернулася із позовом від його імені до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку земельної ділянки, в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача та відповідача ОСОБА_4 , що проживала до дня смерті в АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на майно 57/100 частин житлового будинку в АДРЕСА_1 , та на частину земельної ділянки для обслуговування вказаної частини житлового будинку, що належала ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної власності згідно Державного акту серії ЯМ №139644 виданого 29.11.2012 на підставі рішення Городоцької міської ради № 473 від 28.10.2011. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 є її діти ОСОБА_1 (Позивач) та ОСОБА_2 (Відповідач).

Так, згідно Свідоцтва про право на спадщину від 06.12.2018 виданого приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Богаченко О.І. ОСОБА_1 успадкував 38/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1

Згідно свідоцтва про право на спадщину від 06.12.2018 виданого приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Клок М.О. успадкував 19/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Між тим, коли позивач звернувся до приватного нотаріуса Богаченко О.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на частину земельної ділянки, яка належала матері ОСОБА_4 , нотаріус листом від 28.01.2022 відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи тим, що із поданого спадкоємцями ОСОБА_4 державного акту неможливо встановити на праві якої власності належала земельна ділянка, ймовірніше на праві спільної сумісної власності, що є в суперечності до чинного земельного законодавства, так як вказана земельна ділянка мала б належати співвласникам у частках аналогічним часткам в будинку, тобто 57/100 частин та 43/100 частин. Так як вказані частки не вказані в державному акті додатку 1 до нього, то свідоцтво про право на спадщину видати неможливо.

Між позивачем та відповідачем виник спір, оскільки останній вважає, що частки земельної ділянки мають спадкуватись порівну. Співвласник іншої частини земельної ділянки ОСОБА_5 теж померла.

Таким чином, у зв`язку з неможливістю позивача успадкувати частку від земельної ділянки, яка належала ОСОБА_4 , змусило його звернусь до суду за захистом своїх прав і визнання права власності на частку в спадковому майні в судовому порядку.

03.11.2022 представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подала заяву про збільшення позовних вимог, а саме:

-припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий номер :29:003:0118 площею 0,0475 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 і згідно Державного акту серії ЯМ №139644 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

-Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 38/100частин земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :29:003:0118, загальною площею 0,0475 га, за адресою АДРЕСА_1 , яка належала згідно державного акту серії ЯМ №139644 на праві спільної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 24.08.2022 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 16.01.2023 у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи. Представник позивача ОСОБА_3 подала до суду заяву, у якій просила про розгляд справи за її та позивача відсутності, позовні вимоги пдтримує, просить задоволити позов.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, однак жодного разу не з`явився на розгляд справи. 16.01.2023 подав відзив на позовну заяву, в якій визнав позов в повному обсязі, зазначив, що не заперечує про визнання права власності за позивачем на 38/100 частин земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 , відповідно до часток права власності на будинок. Попросив проводити розгляд судового засідання у його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, встановив наступне.

Судом встановлено та стверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.48). Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , та на частину земельної ділянки для обслуговування вказаної частини житлового будинку, що належала ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної власності згідно Державного акту серії ЯМ №139644 виданого 29.11.2012 на підставі рішення Городоцької міської ради №473 від 28.10.2011 (а.с.16).

Згідно з копій Свідоцтв про право на спадщину від 06.12.2018 виданих приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Богаченко О.І. спадкоємцями зазначеного в цих свідоцтвах майна після смерті ОСОБА_4 , 1968р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є до 19/100 (дев`ятнадцяти сотих) часток її син ОСОБА_2 (Відповідач), ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та до 38/100 (тридцяти восьми сотих) часток її син ОСОБА_1 (Позивач), ІНФОРМАЦІЯ_6 , який зареєстрований там же, у тому числі з урахуванням 1/3 частки, від якої відмовилась мати померлої ОСОБА_5 (а.с. 10, 13). Копія заяви ОСОБА_5 (а.с.74).

Спадщина, на яку у вказаних частках, видані ці свідоцтва, складається з: 57/100 (п`ятидесяти семи сотих) часток цегляного житлового будинку, в якому п`ять житлових кімнат площею 66,5 (шістдесят шість цілих п`ять десятих) кв.м. і кухня та загальною площею 122,8 (сто двадцять дві цілих вісім десятих) кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ці 57/100 часток житлового будинку з відповідними 57/100 частками надвірної споруди (огорожі) належали спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Городоцькою державною нотаріальною конторою Львівської області від 28 грудня 1993 за реєстровим №4580, зареєстрованого в Самбірському міжміському бюро технічної інвентаризації Львівської області від 10 січня 1994 року за реєстровим № 1162.

Між тим, коли Позивач звернувся до приватного нотаріуса Богаченко О.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, нотаріус листом від 28.01.2022 відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи тим, що свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю спадкодавцям ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності, видати не можливо, оскільки на земельну ділянку, яка приватизована під житловим будинком, документи, які оформлені з порушенням вимог чинного законодавства. Оскільки будинок належав ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності: 57/100 та 43/100 частки житлового будинку і відповідно державний акт на право власності на земельну ділянку теж повинен бути виданий на 57/100 частки і 43/100 частки земельної ділянки. Однак земельна ділянка передана у спільну сумісну власність. Не може бути, щоб житловий будинок належав власникам на праві спільної часткової власності, а земельна ділянка, на якій цей житловий будинок розташований належала цим же власникам на праві спільної сумісної власності (а.с.18).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 124, 129 Конституції України і ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. №7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Так, ст. 524 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ч.2 ст. 548 ЦК України 1963 року, прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст. 525 зазначеного Кодексу, визнається день смерті спадкодавця.

Статтею 549 ЦК України (в ред. 1963 р.) визначено, що спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном визнається таким, що прийняв спадщину.

В силу ч.1 ст.529 ЦК України (в ред. 1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина і батьки померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем.

На підставі положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вирішуючи питання судового збору залишає такий за позивачем.

Керуючись ст. 10, 13, 81, 89, 258-259, 265, 273, 354 ЦПК України, ст. 548, 549 ЦК України -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий номер :29:003:0118 площею 0,0475 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 і згідно Державного акту серії ЯМ №139644 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 38/100 частин земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :29:003:0118, загальною площею 0,0475 га, за адресою АДРЕСА_1 , яка належала згідно державного акту серії ЯМ №139644 на праві спільної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошенн. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Адреси сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 .

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 26.01.2023.

Суддя : Яворська Н.І.