Провадження № 2/727/333/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд міста Чернівці в складі:

головуючої судді - Бойко М.Є.,

за участю секретарів судового засідання - Стефанчук О.І., Васківчук В.В.,

позивачки - ОСОБА_1 ,

представника позивачки - адвоката Раздорського Р.А.,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Чернівці, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

02.12.2022 року позивачка звернулася до Шевченківського районного суду м.Чернівці із вищезазначеним позовом до відповідача.

В обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу ОСОБА_1 посилається на те, що сторони разом не проживають протягом довгого періоду, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе.

Щодо стягнення на її користь аліментів позивачка зазначила, що від шлюбу у неї та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , який на даний час є студентом 5-го курсу Навчально-наукового інституту фізико-технічних та комп`ютерних наук Чернівецького національного університету ім. Юрія Федьковича денної форми навчаня. Вона самостійно утримує сина, проте її заробітної плати не вистачає на всі необхідні у зв`язку із цим потреби, відповідач добровільно матеріальної допомоги їм не надає, а тому вона просить суд стягувати з нього аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі, в розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, до закінчення ОСОБА_3 навчання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 грудня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судовому засіданні 16.03. 2023 року позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Раздорський Р.А. вимоги позову повністю підтримали та просили його задовольнити, пояснивши, що сторони не підтримуюсь сімейних стосунків приблизно 16 років, спільно не проживають, спільне господарство не ведуть, а тому шлюб між ними необхідно розірвати. Також зазначили, що відповідач матеріально синові не допомогає, є працездатним, має у власності квартиру, земельну ділянку та інтернет-магазин, а тому у нього є фінансова можливість брати участь в утриманні дитини у заявленому в позові розмірі.

Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що дійсно із позивачкою вони спільно не проживають вже на протязі багатьох років, спільне господарство не ведуть та сімейні відносини не підтримують, а тому він не заперечує проти розірвання між ними шлюбу, оскільки він має лише формальний характер, тобто він визнає вимоги позову в цій частині. Щодо стягнення аліментів з нього ОСОБА_2 посилався на те, що він не має можливості сплачувати їх у сумі, зазначеній позивачкою у розмірі 3500 гривень, оскільки не працює з 2014 року, його спроби влаштуватися на роботу виявилися марними, доходу він не має та проживає за рахунок своїх заощаджень та городини, крім того, на його утриманні перебуває літня хвора матір. Враховуючи такі обставини, він згоден сплачувати на утримання сина тільки 1500 грн. у місяць. Крім того, відповідач зазначив, що періодично, за такої можливості, він добровільно допомагає синові грошима, а також купує йому необхідні речі.

Заслухавши позивачку та її представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних, встановлених судом обставин та відповідних їм правовідносин.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 15 липня 2000 року в Управлінні реєстрації актів громадянського стану Чернівецької міської ради, місто Чернівці, Чернівецької області, Україна, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстовано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №762 від 15.07.2000 року. На теперішній час ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шлюбних стосунків не підтримують, спору про поділ майна між ними немає, зберегти сім`ю вони не бажають.

Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам.

Згідно із ч. 2 ст. 51 Конституції України обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно із ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

За змістом ст. 201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Частиною 1 ст. 182 СК України регламентовано, що суд при визначенні розміру аліментів враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до наведеного, матеріальне становище платника аліментів є предметом доказування.

Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 15 травня 2001 року зроблено відповідний актовий запис №723 (свідоцтво про народження від 15.05.2001 року серії НОМЕР_2 ), який зареєстрований та проживає разом із матр`ю ОСОБА_1 .

Згідно із довідками від 04.10.2022 року №394 та від 23.02.2023 року, наданими Чернівецьким національним університетом імені Юрія Федьковича, ОСОБА_3 вступив до ЧНУ ім.Юрія Федьковича у 2022 році і навчається на даний час на 5 курсі денного відділення, строк закінчення закладу освіти - 31 грудня 2023 року, форма навчання : стаціонар, держзамовлення; стипендію ОСОБА_3 не отримує.

У матеріалах справи відсутні докази отримання повнолітнім сином сторін і будь-якого іншого доходу.

Відповідно до довідки про доходи від 27.02.2023 року, виданої Чернівецьким ліцеєм №9, фактично отриманий дохід ОСОБА_1 за січень-лютий 2023 року становить 33367,61 грн.

Отже, у зв`язку із навчанням сина позивачка несе витрати на щоденний проїзд у міському транспорті, харчування, придбання підручників, канцелярські товари, тощо. До того ж суд приймає до уваги наявність у неї захворювань, що підтверджується відповідною медичною довідкою від 02.04.2022 року, наявною у матеріалах справи.

Згідно із довідкою Чернівецької філії Чернівецького обласного центру зайнятості від 09.03.2023 року №1075 ОСОБА_2 не перебуває на обліку в єдиній інформаційно-аналітичній системі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції як безробітний станом на 08.03.2023 року.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, доказів, які б підтвердили про його неспроможність сплачувати аліменти, а саме відсутність доходів, перебування на утриманні інших осіб, незадовільний стан здоров`я, або інші обставини, які б перешкоджали сплачувати аліменти, не надав, а тому суд вважає, що він може надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який перебуває на повному матеріальному забезпеченні матері, продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує такої допомоги, оскільки позбавлений можливості у зв`язку із навчанням на денній формі працевлаштуватися та одержувати певний дохід, в зв`язку із чим стягнення аліментів з батька на його утримання є необхідним, оскільки обов`язок з утримання дитини покладається на обох батьків, апідстав для звільнення відповідача від такого обов`язку судом не встановлено.

При цьому суд також враховує наявність у матеріалах справи докази щодо майнового стану відповідача, зокрема належності йому нерухомого майна на праві власності: частки квартири та земельної ділянки, на яку він уклав договір оренди з іншою особою 04.01.2021 року, з чого можна зробити висновок про отримання ним від цього доходів.

Доказів на спростування цих обставин, всупереч вимогам ст.81 ЦПК України, ОСОБА_2 суду також не надано, а тому заперечення щодо відсутності у нього такого майна суд до уваги не приймає.

Посилання відповідача на те, що він періодично добровільно бере участь в утриманні сина є безпідставними. Звернення позивачки з позовом до суду про стягнення аліментів з відповідача свідчить про існування між сторонами спору щодо утримання дитини.

Крім того, надання ОСОБА_2 самостійно визначеної ним допомоги на утримання сина не є підставою для відмови в позові про стягнення аліментів та не знімає з нього обов`язок їх сплачувати.

Разом з тим, суд зазначає, що і позивачкою не надано належних доказів можливості відповідача сплачувати аліменти саме у розмірі 3500 гривень.

Виходячи з зазначеного, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , який є повнолітнім та продовжує навчання, аліментів в розмірі 2500 гривеньяк такого, що найбільш повно відповідає вимогам законодавства, з врахуванням можливостей обох батьків щодо утримання дитини та враховуючи вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави також підлягає стягненню судовий збір у сумі 992,40 грн., оскільки позивачка звільнена від його сплати за вимогу про стягнення аліментів згідно ЗУ «Про судовий збір», а також з нього на користь позивачки слід стягнути судовий збір, сплачений останньою при зверненні до суду з вимогою про розірвання шлюбу у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст.141, 263-265, 280-282, 284-289, 430 ЦПК України, ст.ст.141, 150, 180-183 Сімейного кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 15.07.2000 року Управлінням реєстрації актів громадянського стану Чернівецької міської ради, міста Чернівці, Чернівецької області, актовий запис №762.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішення суду законної сили.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили направити до відділу державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , аліменти на утримання повнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що продовжує навчання, у твердій грошовій сумі, в розмірі 2500 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову - з 02.12.2023 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не пізніше ніж до досягнення ним 23-х років.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення у частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн. та судовий збір на користь держави в сумі 992,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Представник позивача: Раздорський Руслан Анатолійович, адреса місця знаходження: 58000 м.Чернівці, вул. Університетська, буд.50.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3

Повний текст рішення складений 20.03.2023 року.

Суддя М.Є.Бойко