Ухвала

14 березня 2023 року

м. Київ

справа № 202/1103/16-ц

провадження № 61-12479ск22

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 квітня 2022 року у справі за позовом акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_2 до акціонерного товариства «ОТП Банк», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , управління Національного банку України в Дніпропетровській області, про визнання кредитного договору недійсним, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ОТП Банк», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання поруки припиненою,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року АТ «ОТП Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до АТ «ОТП Банк», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , управління Національного банку України в Дніпропетровській області, про визнання кредитного договору недійсним.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 05 травня 2016 року позов АТ «ОТП Банк» та зустрічний позов ОСОБА_2 об`єднано в одне провадження для спільного розгляду.

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до АТ «ОТП Банк», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання поруки припиненою.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 14 грудня 2016 року позов АТ «ОТП Банк» та зустрічний позов ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження для спільного розгляду.

Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23 липня 2020 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 березня 2021 року, у задоволенні позову АТ «ОТП Банк» та зустрічних позовів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 24 листопада 2021 року касаційну скаргу АТ «ОТП Банк» задоволено частково.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 березня 2021 року скасовано в частині вирішення позову АТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 квітня 2022 року апеляційну скаргу АТ «ОТП Банк» задоволено частково.

Рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23 липня 2020 року в частині вирішення позову АТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.

Позов АТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнено солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» прострочену заборгованість за кредитним договором від 26 жовтня 2007 року № ML-300/569/2007 станом на 10 лютого 2016 року у розмірі 38 416,77 дол. США, яка складається із: 13 579,04 дол. США - прострочена заборгованість за тілом кредиту; 24 837,73 дол. США - прострочена заборгованість за відсотками.

У задоволенні іншої частини оскаржуваних позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У липні 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Павелком С. М., на постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 квітня 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 26 липня 2022 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору за подання касаційної скарги відмовлено. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Павелком С. М., на постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 квітня 2022 року залишено без руху.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвала Верховного Суду від 26 липня 2022 року оприлюднена 27 липня 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 12 вересня 2022 року вказану вище касаційну скаргу визнано неподаною та повернуто заявнику.

З ухвали Верховного Суду від 12 вересня 2022 року вбачається, що згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення АТ «Укрпошта» (трек-номер 686) адвокату Павелку С. М. було вручено копію ухвали суду касаційної інстанції від 26 липня 2022 року - 09 серпня 2022 року.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвала Верховного Суду від 12 вересня 2022 року оприлюднена 13 вересня 2022 року.

12 грудня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга, яка подана 30 вересня 2022 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_5 , який діє від імені ОСОБА_1 , на постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 квітня 2022 року у вказаній вище справі.

Ухвалою Верховного Суду від 13 грудня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено заявникові строк для усунення її недоліків, а саме сплати судового збору та направлення на адресу суду заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із наведеними причинами пропуску такого строку та доказами на їх підтвердження в оригіналах чи належним чином завірені їх копії, з приводу недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень, або навести інші підстави з відповідними доказами.

09 березня 2023 року до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків, а саме докази сплати судового збору та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що представник заявника отримав оскаржувану постанову апеляційного суду 02 травня 2022 року. На підтвердження надано докази.

Крім того, заявник вказує на події у державі та воєнний стан.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень постанову Дніпровського апеляційного суду прийнято 19 квітня 2022 року та оприлюднено 20 квітня 2022 року.

Згідно із частиною першою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Тобто відлік строку на касаційне оскарження процесуальний закон визначає таким чином: протягом тридцяти днів з дня його проголошення або протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Положеннями частини другої статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Разом з тим, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 18 березня 2022 року № 2119-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 22 квітня 2022 року № 2212-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2738-ІХ від 18 листопада 2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 06 лютого 2023 року № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2915-IX від 07 лютого 2023 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Відповідно до рекомендацій Ради суддів України щодо роботи суддів в умовах воєнного стану від 02 березня 2022 року суддям необхідно виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків та по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами.

В умовах воєнного або надзвичайного стану конституційні права людини на судовий захист не можуть бути обмежені.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини в рішеннях у справах «Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, пропущеного на значний термін, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Отже, встановлений судом строк може бути поновлений за заявою особи, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з воєнним станом в Україні.

Разом з тим, у постановах Верховного Суду від 07 грудня 2021 року у справі № 756/10191/20 (провадження № 61-10617св21), від 05 вересня 2022 року у справі № 697/2360/21 (провадження № 61-4902св22), від 14 вересня 2022 року у справі № 200/21749/17 (провадження № 61-4826св22), від 19 жовтня 2022 року у справі № 404/3219/16-ц (провадження № 61-4960св22) та від 06 лютого 2023 року у справі № 752/6869/21 (провадження № 61-9292св22) зазначено висновок, що питання поновлення строку на оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, адже такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану і унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

За приписами статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - Реєстр). Реєстр - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі (стаття 3 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Згідно з частинами першою та другою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Оскільки ухвалою Верховного Суду від 13 грудня 2022 року вказані заявником підстави було визнано неповажними, заявник в поданій заяві теж не навів достатніх підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, а тому слід відмовити у відкритті касаційного провадження.

При цьому враховано, що станом на 26 липня 2022 року заявнику було достеменно відомо про оскаржувану постанову апеляційного суду, проте ним не вживалися заходи щодо добросовісного здійснення своїх процесуальних прав на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 19 квітня 2022 року.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини») умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Керуючись статтями 185, 392, 393, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 квітня 2022 року у справі за позовом акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_2 до акціонерного товариства «ОТП Банк», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , управління Національного банку України в Дніпропетровській області, про визнання кредитного договору недійсним, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ОТП Банк», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання поруки припиненою - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров