20.03.2023 Справа № 756/5293/21
Справа №756/5293/21
Провадження №2-др/756/13/23
10 березня 2023 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді Тихої О.О.,
за участі секретаря судового засідання Кренджеляк А.М.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Невкритого В.Ю. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника відповідача за первісним позовом Журавльова Олексія Сергійовича про відшкодування судових витрат у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа - Київська міська державна адміністрація, про виселення та зняття з реєстраційного обліку та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Легкобит Станіслав Олександрович, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно,
У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа - Київська міська державна адміністрація, про виселення та зняття з реєстраційного обліку та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Легкобит Станіслав Олександрович, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.
В обґрунтування заяви зазначив, що у провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа - Київська міська державна адміністрація, про виселення та зняття з реєстраційного обліку та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Легкобит Станіслав Олександрович, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21.12.2022 у задоволенні первісного позову відмовлено.

З метою забезпечення представництва інтересів відповідача ОСОБА_5 у суді у вказаній справі та надання інших видів правової допомоги останньою було укладено Договір про надання правової допомоги № 05/21-01 від 07.05.2021 з Адвокатським об`єднанням «Астрея», відповідно до якого вартість правничої допомоги складає 50 000,00 грн. Фактично надані адвокатським об`єднанням послуги підтверджуються наявними у справі доказами.

Вказані витрати представник відповідача за первісним позовом просить стягнути з позивача ОСОБА_4

23.01.2023 представника позивача - адвокат Гнатюк Т.В. подала до суду письмові пояснення (заперечення) на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких просила відмовити у задоволенні вимог про стягнення з позивача ОСОБА_4 на користь відповідача ОСОБА_5 витрат на правничу допомогу у сумі 50000,00 грн., з огляду а наступне. Вказала на те, що адвокатом Журавльовим О.С. не подано до суду детального опису робіт, які були виконані під час розгляду справи № 756/5293/21, а також підтвердження того, що ОСОБА_5 прийняла вказаний адвокатом обсяг робіт та погодилась на його оплату. Крім того, вважає, що представництво інтересів ОСОБА_5 у суді здійснювалось не уповноваженою на те особою, оскільки її представник Невкритий В.Ю. не є адвокатом у розумінні діючого законодавства, про що свідчить відсутність запису про останнього у Єдиному реєстрі адвокатів України.

31.01.2023 представник відповідача Невкритий В.Ю. подав до суду письмові заперечення на пояснення (заперечення) адвоката Гнатюк Т.В., в яких зазначив, що вартість правової допомоги по вказаній справі була передбачена умовами договору, у якому зазначено фіксований розмір гонорару, який дорівнює 50000,00 грн., а тому надання детального опису є необов`язковим. Просив також звернути увагу, що правова допомога ОСОБА_5 надається саме Адвокатським об`єднанням «Астрея», до складу якого, зокрема, входять керуючий партнер Невкритий В.Ю. та старший партнер - адвокат Журавльов О.С. За таких обставин, як адвокат Журавльов О.С., так і адвокат Невкритий В.Ю. мають право подавати відповідні заяви, клопотання, а також приймати участь у судових засіданнях в рівній мірі. Зазначив, що у період розгляду вказаної справи він був і залишається діючим адвокатом, який склав присягу відповідно до діючого законодавства, отримав посвідчення та свідоцтво адвоката, а тому підстави вважати, що він є не уповноваженою особою, відсутні.

Представник відповідача за первісним позовом - адвокат Невкритий В.Ю. у судовому засіданні підтримав заяву адвоката Журавльова О.С. про відшкодування судових витрат та просив задовольнити. Зазначив, що усі необхідні докази стороною відповідача були подані вчасно, вважає зазначені витрати співмірними та справедливими.

Представник позивача - адвокат Гнатюк Т.В. просила відмовити у задоволенні заяви представника відповідача за первісним позовом з підстав, викладених у її письмових запереченнях.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду заяви повідомлявся у встановленому законом порядку.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21.12.2022 у задоволенні первісного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа - Київська міська державна адміністрація, про виселення та зняття з реєстраційного обліку відмовлено. А також відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Легкобит Станіслав Олександрович, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

За приписами ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи вбачається, що 07.05.2021 між відповідачем ОСОБА_5 та Адвокатським об`єднанням «АСТРЕЯ» було укладено Договір про надання правничої (правової) допомоги № 05/21-01.

Відповідно до пункту 2.1.3. Договору Адвокатське об`єднання представляє у встановленому порядку інтереси клієнта, зокрема, судах загальної юрисдикції, а також в інших органах під час розгляду правових спорів.

Пунктом 4.1. вказаного договору передбачено, що гонорар (винагорода адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших виді правової допомоги клієнту) та обсяг правничої (правової) допомоги, наданої цим договором, визначається згідно з додатками до Договору, які є його невід`ємною частиною.

У Додатку № 2 до про надання правничої (правової) допомоги № 05/21-01 від 07.05.2021 зазначено, що сторони погодили вартість надання правничої (правової) допомоги (гонорар) у розмірі 50 000,00 грн.

Положеннями ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи.

Подібні правові висновки викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому, суд також враховує висновки, викладені у постанові Верховного суду від 01.02.2023 року у справі № 160/19098/21, відповідно до яких суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Зважаючи на викладене, даючи оцінку зазначеним вище аргументам, зважаючи на позицію сторін, ураховуючи складність та значення справи для сторін, обсяг проведеної представником відповідача роботи, суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт. Перевіривши наявні у матеріалах справи докази та доводи сторін на відповідність заявлених до стягнення сум наданому обсягу адвокатських послуг, беручи до уваги доводи позивача щодо завищення розміру заявлених заявником витрат на правову допомогу, суд вважає, що справедливим і співмірним є зменшення розміру витрат відповідача ОСОБА_5 на професійну правничу допомогу до 15 000 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 15 000 грн., які відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також не суперечать принципу розподілу таких витрат.

Доводи представника позивача ОСОБА_4 адвоката Гнатюк Т.В. про те, що стороною відповідача не надано детального опису виконаних робіт, на думку суду, не можуть бути підставою для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу, з огляду на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 28.12.2020 року справа № 640/18402/19, відповідно до якої розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу, а отже є визначеним.

Крім того, суд відхиляє аргументи представника позивача щодо недоведеності понесення витрат відповідачем на послуги адвоката через відсутність в матеріалах справи підтверджуючих документів про оплату таких послуг, оскільки відповідно до позиції Верховного суду, викладеній у його постановах від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 21.01.2021 року у справі №280/2635/20, діюче законодавство передбачає нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено. Тобто, на законодавчому рівні встановлена можливість отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту свої прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції. А отже, ненанадання відповідної квитанції, на підтвердження оплати вказаних послуг не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог щодо відшкодування витрат на правничу допомогу.

Суд також відхиляє доводи представника позивача щодо представництва інтересів ОСОБА_5 у суді неуповноваженою на те особою, оскільки питання щодо обсягу повноважень вирішувалось судом під час відкриття провадження, а також на стадії підготовчого судового засідання. Крім того, з п.2.6 Договору про надання правничої (правової) допомоги № 05/21-01 від 07.05.2021 вбачається, що для надання правничої (правової) допомоги клієнту Адвокатське об`єднання призначає адвоката Невкритого В.Ю. та адвоката Журавльова О.С. При цьому, до матеріалів справи долучене свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії НОМЕР_1 від 10.11.2016, а також ордер на надання правової допомоги серії КВ № 464751 від 24.05.2021, виданий АО «Астрея» про представництво адвокатом Невкритим В.Ю. інтересів ОСОБА_5 в Оболонському районному суді м. Києва, що відповідно до ст.ст. 6, 12 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та правових позицій Верховного Суду, викладених у постанові від 06.07.2019 у справі №855/229/19 та від 12.06.2019 у справі № 927/352/18, є достатнім підтвердженням повноваження адвоката на представництво інтересів його клієнта у суді.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача за первісним позовом Журавльова Олексія Сергійовича про відшкодування судових витрат у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа - Київська міська державна адміністрація, про виселення та зняття з реєстраційного обліку та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Легкобит Станіслав Олександрович, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 витрати на правничу допомогу у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

У задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового судового рішення складено 20.03.2023.

Суддя О.О.Тиха