Справа № 361/8962/19
Провадження № 2/361/119/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2023 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Лелеки В.А.

представника третьої особи Спасібухової О.Л.

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду м.Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича, Державного підприємства "Сетам", треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними результатів електронних торгів та відшкодування збитків,

В С Т А Н О В И В:

20 грудня 2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом у якому просив суд визнати недійсними електронні торги з примусової реалізації в рамках виконавчого провадження № 56903787 земельної ділянки площею 0,1009 га, кадастровий номер :05:002:0175, яка знаходиться за адресою Київська область, Броварський район, с.Рожни під лотом № 36800, стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича на користь ОСОБА_1 суму збитків у розмірі 913940 грн., судові витрати покласти на приватного виконавця.

Свій позов обґрунтував тим, що приватний виконавець Іванов А.В., який діяв в межах виконавчого провадження № 56903787, під виглядом майна, що належить боржнику по виконавчому провадженню, продав ОСОБА_5 земельну ділянку, яка в дійсності такому боржнику не належала. В результаті чого позивач був позбавлений можливості набути право власності на вказану земельну ділянку.

Позивач посилався на пункт 1 Загальних положень Порядку реалізації арештованого майна, у якому передбачено, що арештоване майно (далі - майно) - рухоме або нерухоме майно боржника (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 Закону України "Про виконавче провадження"), на яке звернуто стягнення і яке підлягає примусовій реалізації.

Тобто, арештоване майно, яке може бути реалізоване на електронних торгах, має належати боржнику.

В даному разі приватний виконавець Іванов А.В. вважаючи, що земельна ділянка площею 0,1009 га, кадастровий номер::05:002:0175, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни, належить ОСОБА_2 (боржнику по виконавчому провадженню № 56903787) ініціював питання про її реалізацію.

В результаті чого на сайті ДП "СЕТАМ" в лоті з реалізації земельної ділянки було розміщено інформацію про те, що земельна ділянка належить боржнику ОСОБА_2 на праві приватної власності. Таким чином, відповідач готуючи заявку на реалізацію арештованого майна, а саме земельної ділянки вніс до неї відомості що власником земельної ділянки є боржник по виконавчому провадженню - ОСОБА_2 .

27 серпня 2019 року позивач придбав на електронних торгах з реалізації арештованого майна, які були проведені ДП "СЕТАМ" вищезазначену земельну ділянку, в повному обсязі сплатив кошти за земельну ділянку, тим самим він належним чином виконав обов`язки переможця електронних торгів.

19 вересня 2019 року відповідач надіслав позивачу Акт проведених електронних торгів.

Отже позивач належним чином виконав обов`язки покупця земельної ділянки.

28 жовтня 2019 року позивач з метою отримання свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та внесення відповідних відомостей до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, звернувся до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Єлістратової Світлани Василівни. Однак остання винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка мотивована тим, що право власності на земельну ділянку не було зареєстровано за боржником на момент відчуження.

З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ- 019 та з інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, слідує, що інформація про власника земельної ділянки як в Державному земельному кадастрі, так і в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - відсутня.

Таким чином позивач не має можливості зареєструвати право власності на придбану ним земельну ділянку через те, що земельна ділянка не належала, на момент відчудження, боржнику по виконавчому провадженню.

При складанні заявки на реалізацію арештованого майна, відповідач з метою перевірки наявності (відсутності) чинних обтяжень земельної ділянки, мав отримати Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В свою чергу вказана інформаційна довідка не містила відомостей про власника земельної ділянки, а отже відповідач достеменно знав про цю обставину, однак передав заявку з неправдивими відомостями до ДП "СЕТАМ".

В Акті проведених електронних торгів від 19 вересня 2019 року № 56903787/19-1. Відповідач усвідомлюючи, що боржник по виконавчому провадженню ОСОБА_2 не є власником земельної ділянки зазначив, що земельна ділянка належить ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Отже відповідач, продавець земельної ділянки, ініціював питання про її реалізацію на електронних торгах усвідомлюючи, що вона не належить боржнику по виконавчому провадженню.

З вищенаведеної інформації випливає, що відповідач, діючи умисно та маючи особисту матеріальну зацікавленість, ввів позивача в оману щодо власника земельної ділянки - обставини, яка має істотне та вирішальне значення для вчинення правочину.

В той же час якщо б позивач знав, що на електроних торгах реалізується майно боржника, яке такому боржнику не належить то він не став би укладати спірний правочин, оскільки розраховував отримати у власність земельну ділянку, дійсно належну боржнику та реалізовану відповідно до вимог чинного законодавства.

Таким чином з викладеного слідує, що обман відповідача призвів до деформації волі позивача під час прийняття ним рішення про купівлю земельної ділянки.

23 жовтня 2019 року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_6 був укладений попередній договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корольчук Ольгою Сергіївною.

Відповідно до п. 1 попереднього договору, за цим попереднім договором сторони зобов`язуються протягом строку і на умовах, встановлених цим попереднім договором, укласти в майбутньому, до 01 листопада 2019 року договір купівлі - продажу, за яким сторона - 1- ОСОБА_1 буде виступати продавцем, а сторона - 2 - покупцем земельної ділянки площею 0,1009 га (цільове призначення - для ведення індивідуального садівництва; кадастровий номер - :05:002:0175), яка розташована за адресою: Київська область, Броварський район, село Рожни.

Згідно з п. 1.1. попереднього договору, ОСОБА_1 , внаслідок перемоги на електронних торгах з реалізації арештованого майна отримала Акт про проведені електронні торги № 56903787/19-1 від 19 вересня 2019 року, на підставі якого зобов`язується зареєструвати за собою право власності на земельну ділянку та укласти із ОСОБА_6 договір купівлі- продажу земельної ділянки в порядку на умовах, передбачених цим попереднім договором.

Крім того, в п. 2.1.1. попереднього договору вказано, що сторона - 1 зобов`язується з моменту укладення цього попереднього договору до моменту укладення основного договору зареєструвати за собою право власності на земельну ділянку на підставі Акту про проведені електронні торги № 56903787/19-1 від 19 вересня 2019 року.

Позивач мав укласти основний договір купівлі-продажу земельної ділянки до 01 листопада 2019 року.

При цьому позивач під час визначення такого строку виходив з того що земельна ділянка була продана йому законно, з огляду на що він був впевнений в можливості виконати обов`язок передбачений, п. 2.1.1. попереднього договору.

Разом з тим, згідно з п. 3.1. попереднього договору, з метою забезпечення виконання стороною - 2 зобов`язання щодо укладення основного договору, сторона - 2, протягом двох банківських днів з моменту укладання цього попереднього договору, сплачує на користь сторони - 1 гарантійний платіж у розмірі 100000 (сто тисяч) гривень 00 коп. на рахунок № НОМЕР_2 відкритий в АТ "РВС БАНК", МФО 339072.

У разі, якщо основний договір буде укладений, гарантійний платіж буде зарахований Стороною - 1 в ціну Земельної ділянки, зазначену в п. 1.2. цього попереднього договору.

24 жовтня 2019 року позивач отримав на свій банківський рахунок від ОСОБА_6 суму гарантійного платежу за попереднім договором у розмірі 100000 гривень, що підтверджується копією Виписки по особовому рахунку з АТ "РВС БАНК".

Однак позивач, через вищенаведені обставини, не зміг зареєструвати за собою право власності на земельну ділянку.

У відповідності з п. 4.2. попереднього договору, у випадку не укладення основного договору в строки і на умовах, визначених цим попереднім договором, а також у випадку не укладення основного договору через відмову сторони - 2 з підстав, визначених п. 2.3 цього попереднього договору, сторона - 1 повинна повернути стороні - 2 сплачений останньою гарантійний платіж у строк, зазначений в п. 3.2 цього попереднього договору, а також у цей же строк додатково сплатити стороні - 2 штрафний платіж у розмірі гарантійного платежу, передбаченого п. 3.1. цього попереднього договору. Сторони домовились, що строк позовної давності для стягнення цього штрафу буде становити три роки.

02 листопада 2019 року позивач отримав вимогу про повернення гарантійного платежу та сплату штрафного платежу за попереднім договором від ОСОБА_6

05 листопада 2019 року позивач був змушений повернути ОСОБА_6 гарантійний платіж та сплатити додатково штрафний платіж за попереднім договором, що підтверджується копією платіжного доручення № 27 від 05.11.2019 року на суму 200000 гривень.

Відтак, окрім того, що позивач витратив на придбання земельної ділянки кошти, а земельну ділянку так і не отримав, він додатково зазнав збитків у розмірі 200000 гривень, оскільки не зміг укласти основний договір купівлі-продажу земельної ділянки.

Таким чином, загальний розмір збитків нанесених позивачу, яких він зазнав внаслідок обману відповідача становить: 200000 гривень збитків, понесених через те, що договір купівлі-продажу не був укладений + 244121,50 гривень коштів, сплачених приватному виконавцю + 12848,50 гривень сплаченого гарантійного внеску = 456970 гривень.

Позивач також зазначив, що орієнтовний обсяг судових витрат складає 30000 гривень на правову допомогу та 10373,4 гривень на судовий збір.

08 січня 2020 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 27 січня 2020 року на 16 год. 00 хв.

27 січня 2020 року до суду надійшли письмові пояснення представника третьої особи ПАТ "Інг Банк Україна", які полягають у наступному.

Між стягувачем ПАТ "Інг Банк Україна" та боржником ОСОБА_2 укладено договір кредиту від 07.07.2008 року.

На виконання умов вищевказаного договору Банк надав позичальнику іпотечний кредитний кредит на фінансування будівництва чи придбання нерухомого майна в доларах США єдиною сумою у розмірі 200000 доларів США.

Вказана обставина встановлена рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 28 січня 2014 року у справі № 755/2115/13, та відповідно не потребує доказуванню в порядку ч.4 ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 394243, виданого Управлінням Держкомзему у Броварському районі 05.07.2010 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 3788 від 11.07.2008 року, зареєстрованого Управлінням Держкомзему у Броварському районі 01.04.2010 року в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 75 за боржником зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер: :05:002:0175, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №394243, виданого Управлінням Держкомзему у Броварському районі 05.07.2010 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №3788 від 11.07.2008 року, зареєстрованого Управлінням Держкомзему у Броварському районі 01.04.2010 в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №75.

Починаючи з липня 2012 року, боржник в порушення положень укладеного Договору іпотечного кредиту, припинив здійснення чергових платежів за кредитом та процентів, внаслідок чого виникла заборгованість останнього.

У зв`язку із невиконанням боржником умов договору іпотечного кредиту, 27.08.2012 року стягувачем на адресу боржника направлено лист за вих. №58117, яким боржника повідомлено, що поточна заборгованість боржника станом на 22.08.2012 року становить 160932, 93 доларів США.

Вказаним листом стягувач, повідомив боржника про необхідність вжиття ним заходів щодо погашення заборгованості за договором іпотечного кредиту та запропонував розглянути можливість реструктуризації боргу шляхом продовження строку Договору або надання "кредитних канікул" строком на 6 місяців. У вказаному листі стягувач також зазначив, що у випадку не отримання згоди боржника протягом 60 днів з дня втримання листа на реструктуризацію боргу або непогашення поточної заборгованості, банк буде вимушений вжити всіх законних заходів для захисту своїх прав.

Зазначений лист боржником отримано 29.08.2012 року, вказана обставина встановлена рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 28.01.2014 у справі № 755/2115/13, та відповідно не потребує доказування в порядку частини 4 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України. Окрім того факт отримання та дата отримання листа вх.№58117 від 22.08.2012 року підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Через 3 (три) місяці після отримання листа вих.№ 58117 від 22.08.2012 року, передбачаючи для себе можливі негативні наслідки спричинені невиконанням зобов`язань за Договором іпотечного кредиту та усвідомлюючи, що земельна ділянка кадастровий номер: :05:002:0175 є майном, на яке в подальшому може бути звернено стягнення в рахунок погашення заборгованості, боржник уклав із своїм близьким родичем - матір`ю, ОСОБА_7 , договір дарування земельної ділянки від 20.11.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шпитковською С.В., зареєстрований в реєстрі за №3364, за умовами якого боржник подарував своїй матері ОСОБА_7 земельну ділянку з кадастровим номером :05:002:0175, яка розташована у селі Рожни Броварського району Київської області.

У договорі дарування земельної ділянки від 20.11.2012 року зазначено, що право власності підлягає державній реєстрації в порядку статті 182 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 210 Цивільного кодексу України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до частини 4 статті 334 Цивільного кодексу України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Разом з тим право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:002:0175 за ОСОБА_7 у встановленому законом порядку зареєстровано не було.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 28.01.2014 у справі №755/2155/13-ц, яке набрало законної сили 24.06.2014 року, стягнуто з боржника на користь стягувача заборгованість за Договором іпотечного кредиту від 07.07.2008 року в сумі 165 138,28 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 01.02.2013 року складає 1319 950, 27 грн., пеню в розмірі 8 186,86 грн. та судовий збір в розмірі 3 441, 00 коп.

Відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві 29.05.2015 року відкрито виконавче провадження №47701409 з примусового виконання судового рішення у справі №755/2155/13-ц.

Представник звернув увагу суду, що ВП № 47701409 відкрито 29.05.2015 року та закінчено 01.08.2018 року.

За період з 29.05.2015 року по 01.08.2018 року судове рішення у справі №755/2155/13-ц не виконано кошти з боржника не стягнуто.

За боржником, ОСОБА_2 07.04.2016 року, тобто через 5 (п`ять) років та 9 (дев`ять) місяців після видачі Акту ЯИ № 394243 від 05.07.2010 року, через 3 (три) роки та 4 (чотири) місяці після укладення Договору дарування № 3364

від 20.11.2012 року,зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером: :05:002:0175.

Не зважаючи на Договір дарування № 3364 від 20.11.2012 року, ОСОБА_2 07.04.2016 року зареєстрував право власності на земельну ділянку саме за собою, а не за своєю матір`ю.

Вищевказана обставина, щодо реєстрації права власності, підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру НВ-018 від 27.08.2018 наданого на запит Іванова Андрія Валерійовича .

У зв`язку із неефективним примусовим виконанням судового рішення Відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, стягувач звернувся до приватного виконавця Іванова А.В. по даній справі для здійснення примусового виконання судового рішення у справі №755/2155/13-ц.

Так, постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича від 01.08.2018 року відкрито виконавче провадження № 56903787.

Керуючись статтею 36 Закону України "Про виконавче провадження" приватним виконавцем вчинено ряд дій спрямованих на розшук майна боржника, за результатом яких встановлено, що боржнику на праві власності належить земельна ділянка із кадастровим номером: :05:002:01 75, а саме вчинено наступні дії:

-направлено запит №400-56903787/18 від 02.08.2018 до Головного Управління Держгеокадастру у Київській області про надання відомостей щодо реєстрації земельних шишок в межах Київської області за ОСОБА_2 ;

-головним Управлінням Держгеокадастру у Київській області у відповідь на запит і 0-56903787/18 від 02.08.2018 направлено лист № 32-10-0.222-12802/2-18 від 14.08.2018 року;

-відповідно до інформації зазначеної у листі №32-10-0.222-12802/2-18 від 14.08.2018, відповідно до даних Національної кадастрової системи, за Боржником зареєстровано ряд земельних ділянок, в тому числі і земельна ділянка із кадастровим номером: :05:002:0175;

-отримано витяг з Державного земельного кадастру НВ-018 від 27.08.2018, відповідно до якого 07.04.2016 за Боржником зареєстровано право власності на земельну ділянку із кадастровим номером: :05:002:0175;

-направлено запит №474-56903787/18 від 27.08.2018 до Головного Управління Держгеокадастру у Київській області щодо надання інформації про земельні ділянки на території Київської області в тому числі земельної ділянки з кадастровим номером: :05:002:0175;

-головним Управлінням Держгеокадастру у Київській області у відповідь на запит №474-56903787/18 від 27.08.2018 року направлено лист №8-10-0.222-13540/2-18 від 03.09.2018 року;

- відповідно до інформації зазначеної у листі №8-10-0.222-13540/2-18 від 03.09.2018, в архіві Відділу у Броварському районі наявний другий примірник державного акту на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером: :05:002:0175 серії ЯИ № 394243, копію якого додано у якості додатку до листа;

Після встановлення, що боржнику на праві власності належить земельна ділянка із кадастровим номером: :05:092:0175, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Івановим Андрієм Валерійовичем, на підставі частини 4 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження", пункту 6 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження";статті 56 Закону України "Про виконавче провадження",статті 58 Закону України "Про виконавче провадження"винесено постанову від 08.10.2018 року про арешт майна боржника, якою накладено арешт на земельну ділянку площею 0,1009 га, кадастровий номер: :05:002:0175, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни.

На підставі вищезазначеної постанови, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Івановим Андрієм Валерійовичем, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис № 28289988 від 08.10.2018 року, відповідно до якого на земельну ділянку із кадастровим номером: :05:002:0175 накладено арешт. Зазначене підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №157192071 від 21.02.2019 року.

Винесено постанову від 13.02.2019 року про опис та арешт майна боржника, якою описано земельну ділянку із кадастровим номером: :05:002:0175 та передано її на відповідальне зберігання.

ОСОБА_7 (матір боржника), 14.02.2019 року звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Броварської міської ради Зарубіної Марії Григорівни із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за реєстраційним номером 32684768 для проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку із кадастровим номером: :05:002:0175.

Як документ, що підтверджує право власності до заяви ОСОБА_7 із реєстраційним номером 32684768 додано копію Договору дарування №3364 від 20.11.2012 року.

Відповідно до пункту 6 частини і статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" наявність зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно є підставою для відмови у державній реєстрації прав.

Державним реєстратором прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Броварської міської ради Зарубіною Марією Григорівною в порушення пункт 6 частини 1 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", за наявності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису № 28289988 від 08.10.2018 року, відповідно до якого на земельну ділянку із кадастровим номером: :05:002:0175 накладено арешт, за результатом розгляду заяви ОСОБА_7 із реєстраційним номером 32684768, прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №45605344 від 20.02.2019, про реєстрацію права власності на земельну ділянку із кадастровим номером: :05:002:0175 за ОСОБА_7 .

На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №45605344

від 20.02.2019 року, державним реєстратором прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Броварської міської ради Зарубіною Марією Григорівною 14.02.2019 року внесено до державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 30366578 відповідно до якого право власності на земельну ділянку із кадастровим номером::05:002:0175 зареєстровано за ОСОБА_7 .

Вищезазначене підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого державним реєстратором прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Броварської міської ради Зарубіною Марією Григорівною, індексний номер витягу від 20.02.2019 року.

Запис про право власності № 30366578 внесено до державного реєстру 14.02.2019 року тобто за 6 (шість) днів до прийняття рішення № 45605344 від 20.02.2019 року, яке стало підставою для внесення запису про право власності.

08.10.2018 року до внесення запису про право власності №30366578 та до прийняття рішення № 45605344, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис №28289988 від 08.10.2018 року, відповідно до якого на земельну ділянку із кадастровим номером: :05:002:0175 накладено арешт.

Вказані обставини свідчать про явну протиправність дій державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Броварської міської ради Зарубіної Марії Григорівни.

Відповідно до частини 8 стаття 48 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Керуючись частиною 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження", під час проведення перевірки майнового стану боржника, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Івановим Андрієм Валерійовичем отримано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №157192071 від 21.02.2019 року.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Ознайомившись із матеріалами ВП 56903787 та відповідно ознайомившись зі змістом Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №157192071 від 21.02.2019, стягувачем подано до Міністерства юстиції України Скаргу від 26.03.2019 року на дії державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області Зарубіної Марії Григорівни, якою стягувач просив скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45605344 від 20.02.2019 року.

Відповідно до підпункту а) пункту 2) частини 6 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги.

За результатом розгляду вищезазначеної скарги від 26.03.2019 року, Міністерство юстиції України прийняло рішення у формі наказу №1589/5 від 28.05.2019 року про задоволення скарги та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45605344 від 20.02.2019 року.

Після прийняття Міністерством юстиції України рішення у формі наказу №1589/5 від 28.05.2019 право власності на земельну ділянку із кадастровим номером :05:002:0175, в силу закону належить боржнику - ОСОБА_2 .

Після скасування Міністерством юстиції України рішення про реєстрацію права власності на земельну ділянку із кадастровим номером: :05:002:0175 за ОСОБА_7 та повернення права власності на земельну ділянку із кадастровим номером: :05:002:0175 до боржника - ОСОБА_2 , приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Іванов Андрієм Валерійовичем підготовлено заявку № 979-56903787/18 від 21.06.2019 року на реалізацію арештованого майна - земельну ділянку із кадастровим номером: :05:002:0175.

Державним підприємством "Сетам" 27.08.2019 року шляхом проведення електронних торгів було реалізовано майно боржника земельна ділянка із кадастровим номером: :05:002:0175.

Згідно протоколу № 428210 від 27.08.2019 року переможцем торгів є ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 .

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Іванов Андрієм Валерійовичем складено Акт №56903787/19-1 від 19.09.2019 про проведені електронні торги.

У Державному реєстрі прав під час внесення записів про скасування державної реєстрації прав за допомогою програмних засобів його ведення автоматично поновлюються записи про речові права, їх обтяження, що існували до проведення державної реєстрації прав, що скасована, у разі їх наявності в Державному реєстрі прав.

Відповідно до пункту 51 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1141 віду разі коли в Державному реєстрі прав відсутні записи про речові права, їх обтяження, що підлягають автоматичному поновленню, а відомості про такі речові права, їх обтяження, реєстрацію яких проведено до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, містяться у реєстрах (кадастрах), поновлення записів про речові права, їх обтяження, що існували до проведення державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором шляхом внесення з відповідних реєстрів (кадастрів) відомостей про такі права, обтяження, передбачених пунктами 30-32 цього Порядку.

З аналізу вищенаведених норм Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з урахуванням того, що право власності на земельну ділянку із кадастровим номером :05:002:0175 виникло у боржника 05.07.2010 року (дата видачі Акту ЯИ № 394243), тобто до 01.01.2013 року, після прийняття Міністерством юстиції України рішення у формі наказу №1589/5 від 28.05.2019 записи підлягають поновленню в порядку встановленому пунктом 51 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, шляхом внесення з відповідних реєстрів (кадастрів) відомостей про такі права, обтяження.

Підсумовуючи викладене представник третьої особи зазначив, що доводи позивача не підтверджені жодним, в тому числі, належним, достовірним, допустимим доказом та спростовується документами, які додані до даних письмових пояснень.

Крім того представник третьої особи зазначив, що позивач жодним чином не вказує та не обґрунтовує, в чому полягає безпосередній причинний зв`язок між діями приватного виконавця та завданими позивачу збитками.

Більше того, як випливає із змісту позовної заяви, позивач не зміг виконати взятих на себе зобов`язань за попереднім договором-купівлі продажу земельної ділянки від 23.10.2019 року, оскільки приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Єлістратовою Світланою Василівною винесено постанову від 28.10.2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою приватний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Із викладеного на думку представника третьої особи випливає, що неможливість позивача виконати взятих на себе зобов`язань за попереднім договором-купівлі продажу земельної ділянки від 23.10.2019 року має безпосередній причинний зв`язок з постановою від 28.10.2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії (тобто з діями приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Єлістратовою Світланою Василівною).

При цьому у діях приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Єлістратовою Світланою Василівною, щодо відмови позивачу у видачі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів наявні очевидні ознаки протиправності.

Представник зазначає, що при видачі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів нотаріус не повинен перевіряти факт належності нерухомого майна колишньому власнику, правовстановлюючі документи, сімейний стан набувача нерухомого майна та вимагати згоду іншого з подружжя набувача нерухомого майна на видачу цього свідоцтва, оскільки нотаріус посвідчує безспірний факт, а не правочин.

Заначений висновок узгоджується із Методичними рекомендаціями Міністерства юстиції України за 2017 рік щодо видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів та видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, якщо вони не відбулися.

27 січня 2020 року до суду приватним виконавцем виконавчого округу м.Київ Івановим А.В. був поданий відзив до суду. По своєму змісту та викладенню він аналогічний поясненням представника третьої особи. У відзиві відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову.

30 січня 2020 року представником Державного підприємства "Сетам" подано відзив на позов, у якому представник зазначив про наступне.

Процедура звернення стягнення на майно боржника врегульована Законом України "Про виконавче провадження" та порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5.

Приватним виконавцем Івановим А.В. були вчинені дії щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 56903797 та накладення арешту на майно боржника, а саме земельну ділянку площею 0,1009 га, що знаходиться за адресою Київська область, Броварський район, с. Рожни.

В подальшому арештоване майно було передане на реалізацію ДП "Сетам".

Згідно інформаційного повідомлення з офіційного Веб-сайту ДП "Сетам" 07 серпня 2019 року була винесена інформація про реалізацію арештованого майна - земельної ділянки площею 0,1009 га, що знаходиться за адресою Київська область, Броварський район, с. Рожни та призначення їх до проведення на 27 серпня 2019 року під лотом № 368000.

Торги, відбулись успішно з дотриманням правил проведення електронних торгів визначених Порядком, про що було складено протокол їх проведення № 428210, згідно якого переможцем торгів став учасник № 5.

Позивач, як підставу для визнання електронних торгів недійсними посилається на те, що власником майна є не боржник.

На спростування тверджень позивача ДП "Сетам" надав заявку на реалізацію арештованого майна складену приватним виконавцем від 21.06.2019 року № 979-56903787/18 в якій зазначено, що боржником є ОСОБА_2 , також надано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна в якому чітко вказано, що особа, майно якої відчужується є ОСОБА_2 , а об`єктом обтяження є земельна ділянка площею 0,1009 га, що знаходиться за адресою Київська область, Броварський район, с. Рожни.

03 березня 2020 року до суду надійшла відповідь на відзив від ОСОБА_1 у якій він наводить перелік постанов Верховного суду для з приводу спору за таким же предметом і просить суд звернути увагу на його доводи, позов задовольнити.

15 березня 2021 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області заяву про залучення третьої особи подану представником ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_3 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича, Державного підприємства "Сетам", треті особи ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство "Інг Банк Україна" про визнання недійсними електронних торгів та відшкодування завданих збитків - задоволено. Залучено до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору- ОСОБА_3 .

25 березня 2021 року до суду надійшли пояснення представника третьої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_9 .

У письмових поясненнях він просив позов задовольнити, суду зазначив про наступне.

Земельна ділянка була реалізована в рамках виконавчого провадження № 56903787, яке порушено на виконання рішення Дніпровського районного суду від 28.01.2014, яким з ОСОБА_2 стягнуто на корить АТ "ІНГ БАНК Україна" заборгованість за договором іпотечного кредиту вступило в законну силу 24.06.2014 року.

Разом з тим, вказана земельна ділянка ані на час відкриття судового провадження, ані на час прийняття зазначеного судового рішення, ані на час реалізації її в рамках вищевказаного виконавчого провадження не перебувала у власності ОСОБА_2 , а належала ОСОБА_7 на підставі Договору дарування від 20 листопада 2012 року.

При цьому, ОСОБА_7 взагалі не є особою, що має своїм майном відповідати за зобов`язаннями боржника.

Попри це, приватний виконавець в рамках виконавчого провадження № 56903787 наклав арешт та реалізував земельну ділянку, яка на той момент належала ОСОБА_7 , зазначивши у заявці на реалізацію арештованого майна (на підставі якої була внесена інформація про лот на сайт ДП "СЕТАМ") недостовірні відомості про те що земельна ділянка начебто належить на праві приватної власності боржнику - ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем ОСОБА_7 , якій належала земельна ділянка, однак отримати земельну ділянку у спадок він не може, оскільки земельна ділянка була незаконно реалізована приватним виконавцем Івановим Андрієм Валерійовичем.

Разом з тим, за фактом незаконних дій приватного виконавця Іванова Андрія Валерійовича з реалізації земельної ділянки, на підставі заяви ОСОБА_7 , Шевченківським УП ГУНП в м.Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001730.

ОСОБА_3 після смерті своєї матері був визнаний потерпілим у кримінальному провадженні як спадкоємець ОСОБА_7 .

Після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_3 стало відомо, що ухвалою слідчого суді Шевченківського районного суду міста Києва було надано тимчасовий доступ до речей так документів, зокрема до електронних документів, що стосуються реєстраційних дій, здійснених приватним виконавцем Івановим Андрієм Валерійовичем по відношенню до земельної ділянки площею 0.1009 га, кадастровий номер: :05:002:0175, шо знаходитьсям за адресою: Київська обл., Броварський р-н, с. Рожни з можливістю вилучення їх копій.

ДП "НАІС" надало слідчому копії документів, які свідчать про незаконність дій приватного виконавця Іванова Андрія Валерійовича, що полягали в реалізації земельної ділянки, яка не належала боржнику - ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 звернувся до слідчого Шевченківського УП ГУНП в м.Києві та отримав дозвіл на використання відомостей кримінального провадження при розгляді справи № 361/8962/19 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Іванова Андрія Валерійовича та ДП "СЕТАМ" про визнання договору недійсним та відшкодування збитків, яка перебуває в провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області.

Представник третьої особи звернув увагу на ту обставину, що у формі заяви щодо виникнення арешту приватний виконавець зазначив особу боржника - ОСОБА_2 .

Однак під час зняття арешту з земельної ділянки, приватний виконавець не зазначив в заявці особу боржника, оскільки Державний реєстр речових прав не містив відомостей про те, що земельна ділянка належить ОСОБА_2 .

Разом з тим, у постанові приватного виконавця від 20.09.2019 року про зняття арешту з земельної ділянки, виконавець вказав, що земельна ділянка належить ОСОБА_2 , що не відповідає дійсності.

Представник третьої особи зазначив, що право власності в Україні набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Право особи на власність підлягає захисту протягом усього часу наявності у особи титулу власника. (Правова позиція, зокрема, висловлена ВС/КГС у справі № 904/10673/16). Так, в силу вимог ст.ст. 328, 334, 717, 719, 722 ЦК України, в редакції, чинній на момент укладення Договору (19.11.2012 р.), ОСОБА_7 набула права власності на земельну ділянку, 20 листопада 2012 року на підставі договору дарування земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 20 листопада 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шпитковською С.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 3367.

Відповідності до ст.719 ЦК України в редакції, чинній на момент укладання договору, договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Державна реєстрація договору дарування законом передбачена не була, на відміну від договору купівлі-продажу нерухомого майна, де чітко вказано, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Частиною першою ст. 722 ЦК України визначено, що право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття. Це правило застосовується у сукупності із загальними нормами ЦК України щодо моменту набуття права власності за договором.

Відповідно п. 4 ст. 722 ЦК України в редакції, чинній на момент укладання Договору (редакція від 19.11.2012 р.) прийняття обдаровуваним документів, дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо) є прийняттям дарунка.

Відчуження нерухомого майна є підставою припинення права власності на нього (пункт 1 частини першої статті 346 ЦК України).

В нотаріальній конторі ОСОБА_7 було передано оригінал вищевказаного договору, вона його прийняла, а тому вона набула право власності на це майно з урахуванням вимог частин першої та четвертої статті 722 ЦК України.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004 року у редакції, чинній на час укладання Договору, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Станом на дату укладання договору законодавство України не пов`язувало момент переходу права власності з моментом реєстрації прав у відповідному реєстрі (такої вказівки законодавство на момент укладання Договору не містило), а містило вказівку лише щодо визнання та підтвердження цього факту. Згідно чинного на той час законодавства, за відсутності державної реєстрації прав на нерухоме майно, які виникають на підставі нотаріально посвідченого договору дарування, обдарована особа набуває право власності на подарунок відповідно частини першої статі 722 ЦК України, однак обмежений у праві розпорядження цим нерухомим майном до моменту реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Така правова позиція міститься у Постанові Верховного суду від 26 червня. 2019 року у справі № 258/1725/15 ц.

Відповідно ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норпм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, очевидно, що 20 листопада 2012 року, коли був укладений договір дарування між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , земельна ділянка вибула із власності ОСОБА_2 , тому не могла бути реалізована в порядку виконавчого провадження.

Наразі договір дарування земельної ділянки недійсним визнаний не був, а отже відповідно до принципу презумпції правомірності правочину є дійсним, що є беззаперечним підтвердженням відсутності у приватного виконавця підстав для реалізації земельної ділянки.

Електронні торги з реалізації арештованого майна, за своєю правовою природою, прирівнюються до укладання договору купівлі-продажу (саме до такого висновку дійшов ВССУ постановляючи 21.09.2011 року ухвалу по справі № 6-2944св10, ВСУ ухвалюючи 06.04.2016 року постанову по справі Ле 3-242гс16), ВСУ ухвалюючи 13.04.2016 року постанову по справі № 6-2988ц15 та ВСУ ухвалюючи 22.01. 2017 року постанову у справі 6-2677с16).

Тобто електронні торги за результатами яких позивач придбав земельну ділянку, є правочином, який прирівнюється до укладання договору купівлі-продажу, в якому продавець - приватний виконавець Іванов Андрій Валерійович, а покупець ОСОБА_1 .

Частиною 1 статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п?ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Як вбачається із частини 3 вказаної вище статті, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Приватний виконавець Іванов А.В. не мав права укладати правочин щодо земельної ділянки, оскільки вона не належала на праві власності боржнику - ОСОБА_2 .

Таким чином на думку представника третьої особи, очевидно, що на електронних торгах може реалізовуватися виключно те майно, яке належить боржнику. В даному випадку, приватний виконавець Іванов А.В. реалізував земельну ділянку, яка належала іншій особі- ОСОБА_7 , що є беззаперечною підставою для визнання електронних торгів недійсними.

23 липня 2021 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області клопотання позивача задоволено, зупинено провадження у справі № 361/8962/19 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича, Державного підприємства "Сетам", треті особи ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство "Інг Банк Україна" про визнання недійсними електронних торгів та відшкодування завданих збитків до набрання законної сили рішення суду у справі № 361/6309/19 за позовом Акціонерного товариства "Інг Банк Україна" до ОСОБА_7 , ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 22 року замінено позивача Акціонерне товариство "Інг Банк України" на правонаступника - ОСОБА_4 .

22 лютого 2022 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області провадження у справі за № 361/6309/19 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_7 , ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним, закрито.

14 липня 2022 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 08 листопада 2022 року.

01 лютого 2023 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області у цивільній справі за даним позовом, замінено Публічне акціонерне товариство "Інг Банк України" на його правонаступника - ОСОБА_4 .

21 квітня 2023 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче судове засідання, призначено розгляд справи на 02 червня 2023 року.

В судове засідання сторони та учасники справи не з`явились, були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи ОСОБА_2 - адвокат Спасібухова О.Л. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги заявлені позивачем. Просила позов задовольнити. Пояснення надала аналогічні раніше викладеним письмово.

Суд, вислухавши представника третьої особи адвоката Спасібухову О.Л., дослідивши письмові докази у справі, встановивши обставини справи, виниклі правовідносини, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 394243, виданого Управлінням Держкомзему у Броварському районі 05 липня 2010 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 3788 від 11 липня 2008 року, зареєстрованого Управлінням Держкомзему у Броварському районі 01 квітня 2010 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 75, вказана земельна ділянка належить на праві власності ОСОБА_2 .(а.с. 48 том 1)

20 листопада 2012 року був укладений договір дарування земельної ділянки між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шпитковською С.В., зареєстрований у реєстрі за №3364. (а.с. 86-87 том 1)

У п. 1 договору дарування зазначено, що дарувальник подарував, а обдарована прийняла у дар належну дарувальнику на праві власності земельну ділянку площею 0,1009 га, розташовану на території села Рожни, Броварського району, Київської області, цільове призначення якої: для ведення індивідуального садівництва, кадастровий номер земельної ділянки: :05:002:0175.

В п. 2 відчужувана земельна ділянка належить дарувальнику на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 394243, виданого Управлінням Держкомзему у Броварському районі 05 липня 2010 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 3788 від 11 липня 2008 року, зареєстрованого Управлінням Держкомзему у Броварському районі 01 квітня 2010 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 75.

В п.5 договору зазначено, що право власності обдарованої на подарунок виникає з моменту його прийняття. Прийняття обдаровуваним документа, який посвідчує право власності на земельну ділянку після державної реєстрації, є прийняття дарунку.

Відповідно до статей 717, 719 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Частиною першою статті 722 ЦК України визначено, що право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття. Це правило застосовується у сукупності із загальними нормами ЦК України щодо моменту набуття права власності за договором.

Відчуження нерухомого майна є підставою припинення права власності на нього (пункт 1 частини першої статті 346 ЦК України).

Отже, з урахуванням вищевказаних вимог закону та умов договору дарування, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , суд правильного висновку про те, що право власності на подароване нерухоме майно перейшло до обдаровуваної в момент прийняття дарунку, під яким розумілося отримання обдаровуваним документу, який посвідчує право власності на земельну ділянку.

Відчуження нерухомого майна є підставою припинення права власності на нього (пункт 1 частини першої статті 346 ЦК України).

Таким чином, після укладення договору дарування право власності у ОСОБА_2 було припинено.

Твердження про те, що ОСОБА_2 на момент реалізації земельної ділянки на ДП "Сетам" був її власником, оскільки відомості про договір дарування земельної ділянки не були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно спростовується тим, що згідно із пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004 року у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, за відсутності державної реєстрації прав на нерухоме майно, які виникають на підставі нотаріально посвідченого договору дарування, обдарована особа набуває право власності на дарунок відповідно до частини першої статті 722 ЦК України та умов договору дарування, однак обмежена у праві розпорядження цим нерухомим майном до моменту реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Вказана правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом та міститься у постанові Верховного суду від 26 червня 2019 року у справі № 258/1725/15-ц, постанові Верховного суду від 06 березня 2019 року у справі №643/9748/14-ц, Постанові Верховного суду від 07.10.20220 року у справі за № 712/1936/18, постанові Першої судової палати касаційного цивільного суду Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 199/1790/16 (провадження № 61-9357св18), у постанові Другої судової палати касаційного цивільного суду Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 258/1725/15-ц (провадження № 61-12581св18).

28 січня 2014 року рішенням Дніпровського районного суду м.Києва позов Публічного акціонерного товариства "Інг Банк Україна" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором іпотечного кредиту задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Інг Банк Україна" заборгованість за договором іпотечного кредиту від 07.07.2008 року в сумі 165138,28 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 01.02.2013 року складає 1319950 грн. 27 коп., пеню в розмірі 8186 грн.86 коп., та судовий збір в розмірі 3441 грн. 00 коп. (а.с.88-91)

29 травня 2015 року постановою старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві Урбаном Д.Д. розглянута заява стягувача про примусове виконання виконавчого листа № 755/2115/13-ц виданий 20.03.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення заборгованості в сумі 1331578 грн. 13 коп., відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа за № 47701409. Боржником зазначений ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягувачем ПАТ "ІНГ Банк Україна". (а.с.92 том 1)

01 серпня 2018 року Постановою головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Макаренком Сергієм Володимировичем, повернуто стягувачу виконавчий лист № 755/2115/13-ц виданий 20.03.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва. (а.с. 94-95 том 1)

01 серпня 2018 року Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Івановим Андрієм Валерійовичем, розглянуто заяву представника ПАТ "ІНГ Банк України" Мирошніченко І.В. від 01.08.2018 року, відкрито виконавче провадження за № 56903787 з примусового виконання виконавчого листа №755/2115/13-ц виданого 20.03.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Інг Банк Україна" заборгованості за договором іпотечного кредиту від 07.07.2008 року в сумі 165138,28 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 01.02.2013 року складає 1 319 950 грн. 27 коп., пеню в розмірі 8186 грн.86 коп., та судовий збір в розмірі 3441 грн. 00 коп. (а.с. 101- 102)

02 серпня 2018 року приватним виконавцем здійснено запит за № 400-56903787/18 до Головного управління Держпродспоживслужби в м.Києві, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Регінального сервісного центру МВС у м.Києві, Головного управління з Держпраці у Київській області про надання вичерпної інфоромації про наявність будь якого майна та реєстрацію його місця знаходження, що зареєстровано за боржником ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.103-104 том 1)

14.08.2018 року за № 32-10-0.222-12802/2-18 на вимогу приватного виконавця із Головного управління Держгеокадастру у Київській області надійшов лист про те, що за наявною інформацією, відповідно до даних НКС (Національна кадастрова система) відомості щодо реєстрації земельних ділянок в межах Київської області за фізичною особою, яка зазначена у запиті ОСОБА_2 вказані наступні земельні ділянки за кадастровими номерами: :28:168:0456; :05:002:0176; :05:002:0175.

03.09.2018 року за № 8-10-0.222-13540/2 на вимогу приватного виконавця Іванова А.В. Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області направлений лист у якому зазначено, що за наявною інформацією у місцевому фонді документації із землеустрою Відділу у Броварському районі документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок з кадастровими номерами :05:002:0176; :05:002:0175 не виявлена.

В архіві Відділу у Броварському районі наявний другий примірник державного акту на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:002:0175 серії ЯИ № 394243, другий примірник державного акту на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:002:0176 не виявлено. (а.с. 109 том 1)

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку наданого на заяву Іванова Андрія Валерійовича (дата формування 27.08.2018 року) земельна ділянка за кадастровим номером :05:002:0175, за адресою Київська область, Броварський район, с.Рожни, площею 0,1009 га, належить на праві власності ОСОБА_2 . (а.с.96-100 том 1)

Як вбачаєтья із заявки про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо обтяження речвого права) від 08.10.2018 року приватним виконавцем Івановим В.А. внесені відомості про власника земельної ділянки за кадастровим номером :05:002:0175, площею 0,1009 га, яким є ОСОБА_2 . (а.с. 74-75 том 3)

08 жовтня 2018 року Постановою приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Іванов А.В. наклав арешт на земельну ділянку площею 0, 1009 га, кадастровим номером :05:002:0175, що розташована за адресою Київська область, Броварський район, с.Рожни, що належить боржнику ОСОБА_2 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 1464320 грн. 37 коп. (а.с. 110-111 том 1)

13 лютого 2019 року Постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Івановим А.В. описано та накладено арешт на майно, а саме на земельну ділянку площею 0,1009 га, кадастровий номер :05:002:0175, що розташована за адресою Київська область, Броварський район, с.Рожни, цільове призначення для ведення індивідуального садівництва, що належить боржнику ОСОБА_2 .. Земельна ділянка розташована між АДРЕСА_1 , яка знаходиться у садівничому товаристві "Ландиш", та вулицею Заліська Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області та знаходиться поряд із національним природнім парком "Залісся". (а.с.115-118 том 1)

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 157192071, дата, час формування 21.02.2019 року, на запит приватного виконавця Іванова А.В. отримана інформація про те, що право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:002:0175, що знаходиться за адресою Київська область, Броварський район, с.Рожни, площею 0,1009 га зареєстровано за ОСОБА_7 на підставі договору дарування земельної ділянки укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шпитковською С.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 3364. (а.с. 112-114 том 1)

Таким чином, приватному виконавцю виконавчого округу м.Києва Іванову А.В. станом на 21 лютого 2019 року із витребуваної та отриманої ним Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 157192071, дата, час формування 21.02.2019 року, стало відомо про те, що земельна ділянка за кадастровим номером :05:002:0175, що знаходиться за адресою Київська область, Броварський район, с.Рожни, площею 0,1009 га була відчужена ОСОБА_7 на підставі договору дарування земельної ділянки від 20.11.2012 року.

26 березня 2019 року представником АТ "ІНГ БАНК Україна" до Міністрества юстиції України була подана скарга на дії державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області Зарубіної М.Г. (а.с. 121-127 том 1)

28 травня 2019 року наказом № 1589/5 Міністерства юстиції України скаргу Чередніченко М.М. в інтересах АТ "ІНГ Банк України" від 26 березня 2019 року задоволено у повному обсязі. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.02.2019 року № 45605344, прийняте державним реєстратором виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області Зарубіною Марією Григорівною. (а.с. 128 том 1)

У заявці про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо обтяження речового права) від 20.09.2019 року сформованої приватним виконавцем Івановим В.А. щодо власника земельної ділянки за кадастровим номером :05:002:0175, площею 0,1009 га, будь яких відомостей не внесено. (а.с. 72-73 том 3)

21 червня 2019 року за № 979 -56903787/18 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Івановим А.В. направлено до ДП "Сетам" заявку на реалізацію арештованого майна ВП № 56903787. (а.с. 129-130) Ринкова вартість земельної ділянки складає 367100 грн. 00 коп. У заявці зазначено, боржником ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про майно: земельна ділянка, правовий режим - право власності, площа 0,1009 га; місце розташування Київська область, Броварський район, с.Рожни, кадастровий номер :05:002:0175. Відомості про ареш нерухомого майна: постанова про арешт майна боржника № 56903787 від 08.10.2018 року, видана приватним виконавцем Івановим Андрієм Валерійовичем, номер запису про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 28289988 ( спеціальний розділ) від 08.10.2018 року.

Згідно Акту № 56903787/19-1 про проведені електронні торги від 19 вересня 2019 року, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Івановим Андрієм Валерійовичем, при примусовому виконанні в рамках виконавчого провадження № 56903787 з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва № 755/2115/13-ц від 20.03.2015 року, відповідно до якого суд вирішив: стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Інг Банк Україна" заборгованість за Договором іпотечного кредиту від 07.07.2008 року в сумі 165138, 28 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 01.02.2013 року складає 1319950 гривень 27 коп., пеню в розмірі 8186 грн. 86 коп. та судовий збір в розмірі 3441 грн. 00 коп., складено даний акт про проведені електронні торги з реалізації нерухомого майна боржника, а саме: земельної ділянки площею 0,1009 га, кадастровий номер :05:002:0175, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, с.Рожни, цільове призначення якої для ведення індивідуального садівництва, що належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 394243, виданого Управлінням Держкомзему у Броварському районі 05 липня 2010 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 3788 від 11 липня 2008 року, зареєстрованого 01 квітня 2010 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 75, яке було зареєстровано 27 серпня 2019 року Державним підприємством "Сетам" шляхом проведення електронних торгів за адресою: АДРЕСА_3 на підставі Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року за № 2831/5 (лот № 368000). (а.с. 133-134 том 1)

Стартова (початкова) ціна лоту № 368000 становила 256970 грн. 00 копійок без ПДВ. Ціна продажу лота № 368000 становила 256970 грн. 00 коп. без ПДВ.

Згідно протоколу від 27.08.2019 року № 428210, переможцем торгів став ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 , серія та номер документа, що посвідчує особу: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_4 )

В Акті також зазначено, що на рахунок приватного виконавця 04.09.2019 року від ОСОБА_1 надійшли кошти своєчасно та в повному обсязі згідно протоколу від 27.08.2019 року № 428210 в сумі 244121 грн. 50 коп. без ПДВ. Сума сплаченого гарантійного внеску становила 12848 грн. 50 коп. без ПДВ. (а.с.9)

Згідно платіжного доручення № 1 від 04 вересня 2019 року ОСОБА_1 перерахував кошти за придбання на Сетам прот № 428210 від 27.08.2019 року, лот № 368000, ЄДРВП № 56903787, переможець ОСОБА_1 суму в розмірі 244121 грн. 50 коп. (а.с. 238 том 1)

28 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у якій нотаріус зазначила, що розглянувши звернення ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, встановила, що відповідно до відомостей, що станом на 28.11.2019 року містяться в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, щодо боржника відкрито декілька виконавчих проваджень.

Згідно з вимогами ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження", пунктів 14 та 15 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року № 512/5, у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 року № 2832/5, з наступними змінами та доповненнями, виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем або приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

У АСВП відсутні відомості про об`єднання виконавчих проваджень, а в Акті міститься посилання тільки на одне з виконавчих проваджень, що свідчить про порушення вимог законодавства.

Надалі, нотаріус зазначає, що з Акту вбачається, що предметом електронних торгів була земельна ділянка для ведення індивідуального садівництва площею 0,1009 га, кадастровий номер :05:002:0175, місце розташування якої: Київська область, Броварський район, с.Рожни.

В Акті зазначено, що земельна ділянка належить боржнику на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯИ № 394243, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю 01 квітня 2010 року за № 75.

У той же час, згідно із відомостями, що містяться у Витязі з Державного земельного кадастру від 28.10.2019 року номер НВ-019, державна реєстрація земельної ділянки, що була предметом електронних торгів, здійснена 07.04.2016 року, інформація про реєстрацію права власності на неї за будь якою особою та видачу правоустановлюючого документа відсутня.

Відсутність у Державному земельному кадастрі інформації про власника земельної ділянки та про документ, що посвідчує право, свідчить про недійсність права власності боржника, ОСОБА_2 , на земельну ділянку, що була предметом електронних торгів.

В матеріалах справи міститься роздруківка із автоматизованої системи виконавчих проваджень станом, результати пошуку виконавчих проваджень в АСВП станом на 28.10.2019 року, 09:22.

Як вбачається із витягу з Державного земельного кадастру від 28.10.2019 року номер НВ-019, державна реєстрація земельної ділянки здійснена 07.04.2016 року, інформація про реєстрацію права власності на неї за будь якою особою та видачу правоустановлюючого документа відсутня.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою-третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення торгів, складення за результатами їх проведення акта проведення торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з правилами частини четвертої статті 656 ЦК України, згідно з якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Отже, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі положень цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо дотримання визначених правил про процедуру, порядок проведення торгів.

У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі № 3-242гс16 сформульований правовий висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними суди повинні встановити, чи відбулося порушення вимог законодавства під час проведення електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи порушені права і законні інтереси позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі № 668/5633/14-ц викладено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди у такій категорії спорів, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення положень закону при проведенні торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання торгів недійсними.

Тобто для визнання судом торгів недійсними обов`язковою є наявність підстав для визнання їх недійсними (порушення правил проведення торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Отже, проведення торгів, що відбулися з порушенням вимог законодавства, є підставою для визнання таких торгів недійсними виключно за умови доведення порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 678/301/12 (провадження № 14-624цс18) зазначила, що правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням.

Тимчасовим положенням визначено, що прилюдні торги - це продаж майна, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну. Учасник прилюдних торгів - це фізична або юридична особа, яка сплатила гарантійний внесок і може бути покупцем відповідно до законодавства України.

ДП "Сетам" є організатором проведення електронних торгів та уповноважене на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у системі, здійснення організації та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених Тимчасовим порядком.

Як було зазначено вище, підставою для пред`явлення позову про визнання електронних торгів недійсними є порушення норм закону при проведенні торгів водночас із порушенням прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Відповідно ч. 1 ст. 10 ЗУ "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно ч.1, 2, 3, 5 ст. 18 ЗУ Про виконавче провадженя" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до пункту 6 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (стаття 48 Закону України "Про виконавче провадження").Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до частини 8 стаття 48 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Керуючись частиною 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження", під час проведення перевірки майнового стану боржника, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Івановим Андрієм Валерійовичем отримано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 157192071 від 21.02.2019 року.

Відповідно ч.1, 3, 4 ст. 50 ЗУ "Про виконавче провадження" звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно ч.1, 2, 3, 4 ст. 61 ЗУ "Про виконавче провадження" реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 50 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону. Порядок реалізації майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, крім цінних паперів, визначається Міністерством фінансів України за погодженням з Національним банком України. Порядок реалізації цінних паперів визначається Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Міністерством юстиції України, а іншого майна - Міністерством юстиції України.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2831/5, який діяв на час проведення оспорюваних електронних торгів (далі - Порядок).

Згідно з Порядком електронні торги - продаж майна за принципом аукціону засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Відповідно до пунктів 3, 4 розділу II Порядку виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

Виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

Приватний виконавець самостійно формує і перевіряє заявку та документи щодо передання майна на реалізацію на відповідність вимогам законодавства та після встановлення відповідності документів таким вимогам підписує (за допомогою кваліфікованого електронного підпису із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її разом із документами, передбаченими абзацами четвертим-восьмим пункту 3 розділу ІІ цього Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет приватного виконавця для внесення інформації про проведення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) до Системи.

Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець).

Організатор перевіряє повноту заповнення заявки. У разі невідповідності заявки вимогам, передбаченим пунктом 2 цього розділу, Організатор через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) повідомляє начальника відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) про необхідність усунення недоліків протягом трьох робочих днів.

За загальним правилом реалізація арештованого майна здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною (частина перша статті 61 Закону № 1404).

Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажі майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення торгів, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є договором.

Відповідно до статті 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина перша статті 656 ЦК України передбачає, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами в договорі купівлі-продажу є продавець і покупець.

Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару (частина перша статті 658 ЦК України).

Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

Подібний правовий висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17 (провадження № 12-128гс18).

Згідно з частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою-третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

При вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5 (далі - Порядок) та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

Пунктом 4 Розділу Х Порядку передбачено, що після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди організатору) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди організатору (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги. Державний виконавець додатково затверджує акт про проведені електронні торги у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Об`єктом захисту виступає порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року, справа № 922/3537/17, провадження № 12-127гс19).

Для визнання судом електронних торгів недійсним необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Підставою для пред`явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність порушення норм закону при проведенні торгів водночас із порушенням прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Таким чином, для вчинення дій приватним виконавцем передбачених ст. ст. 48, 50, 56, 57, 61 ЗУ "Про виколнавче провадження" для реалізації майна на елекронних торгах є необхідність встановлення та документальне підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна.

Із наведених норм права та встановлених судом обставин, вбачається, що боржник ОСОБА_2 на день проведення електронних торгів не був власником земельної ділянки за кадастровим номером - :05:002:0175, хоча в заявці на реалізацію арештованого майна ВП № 56903787 від 21 червня 2019 року № 979-56903787 сформованої приватним виконавцем Івановим А.В. власником вказаний ОСОБА_2 , що в подальшому стало підставою ухвалення приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Єлістратовою С.В. постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме видачі ОСОБА_1 свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів на земельну ділянку для ведення індивідуального садівництва площею 0,1009 га кадастровий номер :05:002:0175, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, с.Рожни.

Тобто в даному разі позивачу ОСОБА_1 було відчужене нерухоме майно, яке на час проведення електронних торгів не належало боржнику, а тому як наслідок покупець не зміг реалізувати своє право на придбану земельну ділянку, в тому числі уклавши попередній договір купівлі-продажу відчужити її ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 230 Цивільного кодексу України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов`язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв`язку з вчиненням цього правочину.

У вирішенні спорів про визнання правочинів недійсними на підставі ст.ст. 230-233 Цивільного кодексу України суди повинні мати на увазі, що відповідні вимоги можуть бути задоволені за умови доведеності позивачем фактів обману, насильства, погрози, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, тяжких обставин і наявності їх безпосереднього зв`язку з волевиявленням другої сторони щодо вчинення правочину.

Під обманом слід розуміти умисне введення в оману фізичну особи, що вчинила правочин, шляхом:

- повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності;

- заперечення наявності обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину;

- замовчування обставин, що мали істотне значення для правочину.

Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Суб`єктом введення в оману є сторона правочину, - як безпосередньо, так і через інших осіб за домовленістю.

Обман - це певні винні, навмисні дії сторони, яка намагається запевнити іншу сторону про такі властивості й наслідки правочину, які насправді наступити не можуть.

При обмані наслідки правочину, що вчиняється, є відомими й бажаними для однієї зі сторін.

Правочин може бути визнаний вчиненим під впливом обману у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману щодо фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману, на відміну від помилки, є умисел: особа знає про наявність чи відсутність певних обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї. Обман також має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Тобто обман має місце, коли задля вчинення правочину або надається невірна інформація, або вона замовчується. Причому це робиться навмисно, з метою, аби правочин було вчинено.

Усі ці обставини - наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману.

Правочин, здійснений під впливом обману, на підставі ст. 230 Цивільного кодексу України може бути визнаний судом недійсним.

Отже позивач має довести наявність одночасно трьох складових, а саме:

1) наявність умислу в діях відповідача,

2) істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману,

3) наявність обману.

Якщо все інше, крім умислу, доведено, вважається, що мала місце помилка.

Встановлення наявності умислу у недобросовісної сторони ввести в оману другу сторону, щоб спонукати її до укладення правочину, є неодмінною умовою кваліфікації недійсності правочину за статтею 230 Цивільного кодексу України.

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Зважаючи на встановлені обставини у справі, наявні докази, суд дійшов висновку про те, що приватним виконавцем (як продавцем), який має право примусового продажу такого майна під час підготовки до процедури реалізації майна на електронних торгах відбулось замовчування обставин, що мали істотне значення для правочину.

Таким чином, правочин, вчинений під впливом обману, належить до правочинів з вадами волі, оскільки у сторони, яка діяла під впливом обману, внутрішня воля сформувалася невірно під впливом хибних відомостей про обставини правочину, спричинених діями інших осіб.

Обман може відбуватися як у вигляді активної поведінки або повідомлення про будь-які обставини, яких насправді немає (повідомлення недостовірних відомостей про предмет договору, надання підробних документів про право власності на продавану річ, про право на вчинення такого правочину), так і у вигляді свідомого замовчування обставин, які можуть перешкодити укладенню правочину.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Отже, у суду є всі пістави для визнання недійсними електронних торгів, що відбулися 27 серпня 2019 року з примусової реалізації в рамках виконавчого провадження № 56903787 земельної ділянки площею 0,1009 га, кадастровий номер :05:002:0175, яка знаходиться за адресою Київська область, Броварський район, с.Рожни, лот № 36800.

Із матеріалів справи вбачається, що 23 жовтня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 був укладений попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корольчук О.С., зареєстрований в реєстрі за № 1278.

Відповідно до п. 1 попереднього договору, сторони зобов`язуються протягом строку і на умовах, встановлених цим попереднім договором, укласти в майбутньому, до 01 листопада 2019 року договір купівлі - продажу, за яким сторона - 1- ОСОБА_1 буде виступати продавцем, а сторона - 2 - покупцем земельної ділянки площею 0,1009 га (цільове призначення - для ведення індивідуального садівництва; кадастровий номер - :05:002:0175), яка розташована за адресою: Київська область, Броварський район, село Рожни. Зазначений договір купівлі- продажу надалі іменується як "Основний Договір".

Згідно з п. 1.1. попереднього договору, ОСОБА_1 , внаслідок перемоги на електронних торгах з реалізації арештованого майна отримав Акт про проведені електронні торги № 56903787/19-1 від 19 вересня 2019 року, на підставі якого зобов`язується зареєструвати за собою право власності на земельну ділянку та укласти із ОСОБА_6 договір купівлі-продажу земельної ділянки в порядку на умовах, передбачених цим попереднім договором.

В п. 1.2 договору зазначено, сторона - 1 зобов`язується продати, а сторона-2 купити земельну ділянку за Основним договором за ціною 450000 грн. 00 коп.

В п. 1.5 договору зазначено, що Основний договір має бути укладений і посвідчений нотаріусом, який буде обраний стороною-2, у строк до 01 листопада 2019 року включно.

Крім того, в п. 2.1.1. попереднього договору вказано, що сторона - 1 зобов`язується з моменту укладення цього попереднього договору до моменту укладення основного договору зареєструвати за собою право власності на земельну ділянку на підставі Акту про проведені електронні торги № 56903787/19-1 від 19 вересня 2019 року.

У п. 3.1. попереднього договору вказано, з метою забезпечення виконання стороною - 2 зобов`язання щодо укладення основного договору, сторона - 2, протягом двох банківських днів з моменту укладання цього попереднього договору, сплачує на користь сторони - 1 гарантійний платіж у розмірі 100000 (сто тисяч) гривень 00 коп. на рахунок № НОМЕР_2 відкритий в АТ "РВС БАНК", МФО 339072. У разі, якщо основний договір буде укладений, гарантійний платіж буде зарахований Стороною - 1 в ціну Земельної ділянки, зазначену в п. 1.2. цього попереднього договору.

У п.3.2 договору вказано, що у випадку не укладення Основного договору протягом строку и на умовах, встановлених цим попереднім договором, або відмови Сторони - 2 від його укладення згідно з п. 2.3 цього попереднього договору Сторона- 1 повинна повернути стороні-2 сплачений останньою гарантований платіж повністю протягом двох банківських днів після пред"явлення стороною -2 письмової вимоги про повернення гарантійного платежу на рахунок відкритий в АТ "РВС Банк", але у будь якому випадку не пізніше 05 листопада 2019 року.

24 жовтня 2019 року позивач ОСОБА_11 отримав на свій банківський рахунок від ОСОБА_6 суму гарантійного платежу за попереднім договором у розмірі 100000 гривень, що підтверджується копією Виписки по особовому рахунку за період з 24.10.2019 року по 24.10.2019 року з АТ "РВС БАНК". (а.с.18)

У п. 4.2. попереднього договору зазначено, що у випадку не укладення основного договору в строки і на умовах, визначених цим попереднім договором, а також у випадку не укладення основного договору через відмову сторони - 2 з підстав, визначених п. 2.3 цього попереднього договору, сторона - 1 повинна повернути стороні - 2 сплачений останньою гарантійний платіж у строк, зазначений в п. 3.2 цього попереднього договору, а також у цей же строк додатково сплатити стороні - 2 штрафний платіж у розмірі гарантійного платежу, передбаченого п. 3.1. цього попереднього договору. Сторони домовились, що строк позовної давності для стягнення цього штрафу буде становити три роки.

02 листопада 2019 року позивач отримав вимогу про повернення гарантійного платежу та сплату штрафного платежу за попереднім договором від ОСОБА_6 (а.с. 19)

05 листопада 2019 року позивач повернув ОСОБА_6 гарантійний платіж та сплатити додатково штрафний платіж за попереднім договором, що підтверджується копією платіжного доручення № 27 від 05.11.2019 року на суму 200000 гривень. (а.с. 21)

Частинами першою-третьою статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Суд враховує наданий позивачем розрахунок завданих збитків із врахуванням подвійного розміру їх стягнення, вважає його обгрнутованим, доведений належними доказами, а тому задовольняє позовні вимоги і в цій частині - про стягнення із приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича на користь ОСОБА_1 понесені ним збитки у розмірі 913940 грн. 00 коп.

Відповідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно квитанції про сплату за № 82000 від 19.12.2019 року позивачем ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 9139 грн. 40 коп. (а.с.22), та згідно квитанції про сплату за № 81986 від 19.12.2019 року позивачем ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 758 грн. 40 коп.

Таким чином, оскільки позов був задоволений, відповідно із відповідачаприватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича на користь ОСОБА_1 сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 9897 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 76-83, 141, 264, 268 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсними електронні торги, що відбулися 27 серпня 2019 року з примусової реалізації в рамках виконавчого провадження № 56903787 земельної ділянки площею 0,1009 га, кадастровий номер :05:002:0175, яка знаходиться за адресою Київська область, Броварський район, с.Рожни, лот № 36800.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича на користь ОСОБА_1 понесених ним збитків у розмірі 913940 грн. 00 коп.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича на користь ОСОБА_1 сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 9897 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.