Справа № 405/4069/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді: Драного В.В.

при секретарі: Дятел О.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Кропивницької міської ради; Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про виділ земельної ділянки в натурі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 , треті особи: Управління земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Кропивницької міської ради; ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області про виділ позивачеві в натурі 27/50 частин земельної ділянки кадастровий номер :39:338:0255, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову вказала, що сторони являються співвласниками житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці 523,00 кв.м. Так, позивачу належить 27/50 частин вказаного будинку, а відповідачу 23/50 частин, а тому до сторін перейшло право користування земельною ділянкою, на якій розміщений будинок у відповідних частках. У 2019 році сторони разом виготовили технічну документацію на вказану земельну ділянку з метою її приватизації на праві спільної часткової власності, про що було в ній і вказано. 25.03.2021 року рішенням міської ради вказана земельна ділянка передана сторонам у спільну сумісну власність. Зазначила, що відповідач фактично користується значно більшою частиною земельної ділянки, ніж та, яка може бути йому виділена пропорційно площі розташованого нерухомого майна на цій земельній ділянці, що призводить до непорозумінь та суперечок між сторонами.

Вважає, що спірна земельна ділянка належить сторонам на праві спільної часткової, а не спільної сумісної власності. Вказала, що згідно ст. 120 ЗК України при переході права власності на будівлю чи споруду до кількох осіб право власності на земельну ділянку визначається пропорційно до їх часток у власності такої будівлі чи споруди. За таких обставин просить виділити позивачу в натурі 27/50 частин земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 282,42 кв.м. із загальної площі, яка складає 532 кв.м., на якій відповідно розміщена відокремлена частка житлового будинку позивача.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.06.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

22.12.2021 року представник відповідача адвокат Усатенко В.Ю. подав до суду відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнав та вказав, що позивач вводить в оману суд, пред`явивши позов про виділ земельної ділянки в натурі як об`єкту права спільної часткової власності, оскільки спірна земельна ділянка є об`єктом права спільної сумісної власності. У свою чергу, при виділі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, частки співвласників є рівними. Вважає, що суд не може розглядати вимоги про виділ в натурі 27/50 частин земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, без здійснення її поділу. Також вказує, що посилання позивача на ст. 120 ЗК України є помилковим, оскільки земельна ділянка не належала попереднім власникам будинку на праві власності. За таких обставин просить відмовити у задоволенні позову.

Окрім того, 24.11.2021 року позивач подала до суду клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи, в якому з метою встановлення розподілу меж вказаної земельної ділянки між сторонами просить призначити судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручити ТОВ «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз», на вирішення якої поставити питання про надання варіантів можливого поділу земельної ділянки АДРЕСА_2 , площею 532 кв.м. з урахуванням правовстановлюючих документів та вирішити питання про те, чи можливо даний розподіл залишити по лінії збудованого паркану (а.с. 85-87).

Ухвалою суду від 22.12.2021 року клопотання позивача про призначення судової земельно-технічної експертизи задоволено, призначено у цивільній справі судову земельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 15.08.2022 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 22.12.2022 рокупідготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Також вказали, що згодні з висновком експерта та визначеним ним варіантом розподілу земельної ділянки.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов. Також зазначили, що позивач заявив вимоги про виділ земельної ділянки в натурі, а експертизою вирішувалося питання щодо її поділу. Спірна земельна ділянка перебуває у суспільній сумісній, а не частковій власності сторін, частка позивача не визначалася.

Представники третіх осіб у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не надали.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач ОСОБА_1 є власником 27/50 частин будинку з господарсько-побутовими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 523 кв.м., що підтверджується договором дарування частини житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель від 26.03.2008 року, посвідченим державним нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори Хомутенко О.В. та Витягом ОКП «Кіровоградське ООБТІ» про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04.04.2008 року № 18375864 (а.с. 11, 16).

У свою чергу, відповідач ОСОБА_3 є власником 23/50 частин будинку з господарсько-побутовими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 523 кв.м., що підтверджується договором дарування від 03.10.2012 року, посвідченим приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Панчишиною С.С. та Витягом ОКП «Кіровоградське ООБТІ» про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.10.2012 року № 35784737 (а.с. 17-22, 23).

25.09.2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» із заявою про виконання робіт з виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за цією адресою (а.с. 31).

В подальшому, даною організацією було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_3 (23/50 частин) та ОСОБА_1 (27/50 частин) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :39:338:0255 (а.с. 28-53).

Рішенням Кропивницької міської ради від 25.03.2021 року № 241 «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам» ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було затверджено вказану технічну документацію із землеустрою та передано їм у спільну сумісну власність земельну ділянку (кадастровий номер :39:338:0255) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0523 га за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 54).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.05.2021 року № 28058499 право спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за сторонами 25.05.2021 року, підстава рішення Кропивницької міської ради № 241 від 25.03.2021 року (а.с. 55).

Як вбачається з висновку судової земельно-технічної експертизи № 105/22 від 06.06.2022 року, проведеної судовим експертом Тараном О.С., пропонується один варіант розподілу земельної ділянки кадастровий номер :39:338:0255, площею 532 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням лінії збудованого паркану. Так, співвласнику ОСОБА_1 з часткою 27/50 пропонується виділити в натурі земельну ділянку площею 328,63 кв.м., а співвласнику ОСОБА_3 203,37 кв.м. При цьому, даний варіант розподілу не передбачає грошової компенсації (а.с. 166-174).

Водночас, як вбачається з дослідної частини висновку (а.с. 169-170) ідеально, виходячи з площі 0,0532 га (532 кв.м.) частка співвласника ОСОБА_1 становить 287,28 кв.м. (27/50х532), а співвласника ОСОБА_3 244,72 кв.м. (23/50х532).

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 118 ЗК України громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

До клопотання додається розроблена відповідно до Закону України "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що замовляється громадянином без надання дозволу на її розроблення.

В подальшому відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) приймає рішення про її затвердження та передачу земельної ділянки у власність або вмотивоване рішення про відмову.

Право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (стаття 331 ЦК України).

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Із офіційним визнанням державою права власності пов`язується можливість матеріального об`єкта (майна) перебувати в цивільному обороті та судового захисту права власності на нього.

Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

В ч. 1 ст. 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Так, судом відзначається, що у сторін після державної реєстрації виникло право спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку, а не часткової, а тому частки сторін є рівними. Більш того, підставою для державної реєстрації права власності сторін на земельну ділянку було відповідне рішення міської ради, а не договори дарування частини житлового будинку.

Відповідно до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників є рівними.

У свою чергу, згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Водночас, позивач заявила вимоги про виділ в натурі 27/50 частин спірної земельної ділянки, що перевищує її частку, визначену рішенням Кропивницької міської ради від 25.03.2021 року № 241. При цьому, вимог про визнання права власності на 27/50 частин спірної земельної ділянки позивач не заявляла.

Окрім того, суд вважає за необхідне вказати, що згідно ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Стаття 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Відтак, суд відхиляє висновок судової земельно-технічної експертизи № 105/22 від 06.06.2022 року, проведеної судовим експертом Тараном О.С., оскільки експертом було здійснено розподіл земельної ділянки з урахуванням її загальної площі 532 кв.м., хоча згідно правовстановлюючих документів сторін на неї її дійсна площа становить 523 кв.м. Окрім того, запропонований експертом варіант розподілу спірної земельної ділянки із відповідною площею земельних ділянок співвласників суттєво відрізняється від часток у праві власності на житловий будинок, а сам варіант запропоновано з урахуванням лінії вже збудованого паркану, який на думку експерта не являється тимчасовим чи пересувним. При цьому, розмір грошової компенсації співвласнику із часткою, меншою за ідеальну, не визначено.

Більш того, експерт за клопотанням позивача запропонував такий варіант поділу із урахуванням часток співвласників у житловому будинку, а не власне земельної ділянки згідно рішення Кропивницької міської ради від 25.03.2021 року № 241, яка згідно цього правовстановлюючого документа належить сторонам на праві спільної сумісної власності, та їх частки є рівними.

З огляду на викладене та враховуючи, що позивачем не доведено прав позивача на спірну земельну ділянку саме у розмірі 27/50 її частини, суд вважає, що у задоволенні позову про виділ даної частини земельної ділянки в натурі слід відмовити.

Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорцйно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Як вбачається з ордеру на надання правової допомоги серії ВА № 1022410 від 21.12.2021 року, виданого АО «Усатенко і Усатенко», ОСОБА_3 надається правова допомога у Ленінському районному суді м. Кіровограда на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 21.12.2021 року (а.с. 96).

Так, 21.12.2021 року між відповідачем та АО «Усатенко і Усатенко» було укладено договір про надання правової допомоги, згідно якого адвокат зобов`язався надавати йому правничу допомогу, а клієнт (позивач) зобов`язується сплатити грошову винагороду (гонорар) адвокату. Згідно п. 4.1 цього Договору грошова винагорода (гонорар) за даним договором та порядок оплати визначається окремою додатковою угодою (а.с. 223).

Відповідно до додаткової угоди від 06.03.2023 року до даного договору від 21.12.2021 року розмір гонорару за представництво клієнта є фіксованим і становить 4000 грн., а загальна вартість професійної правничої допомоги за даною угодою становить 6000 грн. (а.с. 224).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача надано розрахунок та акт приймання-передачі від 06.03.2023 року, згідно яких АО «Усатенко і Усатенко» виконало взяті на себе зобов`язання за договором про надання професійної правничої допомоги ОСОБА_3 у цивільній справі № 405/4069/21, провівши такі роботи і надавши такі послуги: надання ОСОБА_3 правової інформації адвокатом 500 грн.; опрацювання матеріалів та складення відзиву на позов 1500 грн.; представництво клієнта у судових засіданнях 4000 грн. Загальна вартість наданої адвокатом правничої допомоги узгоджена у фіксованому розмірі і становить 6000 грн., яка була сплачена відповідачем, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 50 від 06.03.2023 року (а.с. 225, 226, 227).

При визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката суд виходить з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги складність справи та виконані адвокатським об`єднанням роботи по даній справі, витрачений ним час, обсяг наданих адвокатським об`єднанням послуг та виконаних робіт та те, що судові засідання у даній справі проводились та представник відповідача брав у них участь, суд приходить до висновку, що розмір заявлених вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу є співмірним, у зв`язку з чим вимоги відповідача про стягнення з позивача на його користь витрат на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню у розмірі 6000 грн.

Керуючись ст.ст. 19, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Кропивницької міської ради (25006, м. Кропивницький, вул. Тараса Карпи, 68); Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (25030, м. Кропивницький, вул. Академіка Корольова, 26) про виділ земельної ділянки в натурі відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 05.05.2023 року.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний