Номер провадження: 22-ц/813/3159/23
Головуючий у першій інстанції Гуревський В. К.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Гірняк Л.А., Дришлюка А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25 травня 2022 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року, Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулосяя до суду із позовом до ОСОБА_1 , у якому просило суд стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Мonobank» від 22.10.2018р. у розмірі 56560,85 грн., станом на 24.05.2021 року, в тому числі:

-загальний залишок заборгованності за наданим кредитом (тілом кредиту) 56560,85 грн.;

-заборгованість за пенею та комісією 0 грн. та судові вирати у розмірі 2270,00 грн.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 25 травня 2022 року позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь AT «Універсал Банк» (місцезнаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19; ) заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 22 жовтня 2018 року станом на 24 травня 2021 року в розмірі 56560,85 гривень, яка складається з: - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту) 56560,85 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» витрати по оплаті судового збору у сумі 2270,0 гривень (дві тисячі двісті сімдесят грн 00 коп.).

Ухвалою цього ж суду від 21 червня 2022 року виправлено арифметичну помилку в резолютивній частині вищевказаного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25 травня 2022 року та виключено з його резолютивній частині абзац 3 такого змісту: «Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» витрати по оплаті судового збору у сумі 2270,0 гривень (дві тисячі двісті сімдесят грн 00 коп.)» (а.с. 186-187).

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25 травня 2022 року та ухвалити нове про повну відмову у задоволенні позовних вимог. Стгнути з АТ «Універсал Банк» судові витрати понесені під час розгяду справи.

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від Акціонерного товариства «Універсал Банк» не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч. 1 ст. 368, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274, ч.ч. 4, 6 ст. 19 ЦПК України).

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

За змістом ч.ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції, вищезазначеним вимогам закону відповідає, з огляду на наступне.

Так, судом першої інстанції встановлено, що у жовтні 2017 року АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» запустив новий проект «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «Monobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

22 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 22 жовтня 2018 року.

Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - Договір). Підписавши Анкету-заяву Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови.

Окрім того, а Анкеті зазначено, «6. Прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний /електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкритті або будуть відкритті їй в Банку. Також визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

На підставі укладеного Договору Відповідач отримав кредит у розмірі 25000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжний засобом якого є платіжна картка НОМЕР_2 .

АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі), що має відображення у Розрахунку заборгованості за Договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідач на підставі п. 5.11. Розділу II Умов зобов`язався щомісяця сплачувати Щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, зазначені в Мобільному додатку. При несплаті Щомісячного мінімального платежу Клієнт повинен сплатити штраф за несплату Щомісячного мінімального платежу згідно з Тарифами.

Станом на 30 жовтня 2020 року у Відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п. п. 5.16 п. 5 Розділу II Умов, відбулось Істотне порушення Клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 30 жовтня 2020 року направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості.

Проте, Відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості в зв`язку з чим та відповідно до п. 5.18, 5.19 кредит став у формі «на вимогу».

На підставі вищезазначеного загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» за Договором станом на 24 травня 2021 року становить 56560,85 гривень, яка складається з: - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту) 56560,85 гривень; - заборгованість за пенею та комісією у розмірі 0 гривень.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про задоволення позову, районний суд виходив з того, що відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за весь час користування карткою Боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 68733,30 грн, а витрат по картці на суму 125294,15 грн., отже, сума коштів, яка досі не була повернута Банку становить 56560,85 грн. (125294,15 грн. 68733,30 грн. = 56560,85 грн.), у звязку із чим суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у повному обсязі у межах заявлених вимог.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Так, відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судовим розглядом справи встановлено, що 22.10.2018 року між АТ "Універсал Банк" та ОСОБА_3 було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, в якій відповідач просить відкрити поточний рахунок № НОМЕР_3 у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору та наведених нижче умов (а.с.10).

У даній заяві зазначено, що ОСОБА_3 проставлянням власноруч свого підпису під цією анкетою-заявою:

1. Підтверджує, що надані нею документи є чинними (дійсними) та наведені вище їх копії відповідають оригіналу;

2. Погоджується, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, складають договір про надання банківських послуг, укладення якого вона підтверджує та зобов`язується виконувати його умови;

3. Підписанням цього договору підтверджує, що вона ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримала їх примірники у мобільному додатку, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, вона беззастережно погоджується з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погоджується з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє її шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток;

4. Зі змістом Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунка у національній та іноземній валютах ознайомлений, вимоги цієї інструкції для неї обов`язкові. Їй відомо про те, що вказаний у цій анкеті-заяві поточний рахунок забороняється використовувати для здійснення операцій, пов`язаних із здійсненням підприємницької діяльності.

5. Підтверджує і засвідчує, що вся інформація та/або документи, надані нею Банку, в тому числі через мобільний додаток, є повною і достовірною у всіх відношеннях, і вона зобов`язується повідомляти Банк про будь-які зміни в цій інформації, що можуть статися, не пізніше, ніж через 3 банківські дні від настання таких змін;

6. Просить вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у тому числі її електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому у Банку.

Також у анкеті-заяві ОСОБА_3 засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем 0342С1508785F6C36103AFCF875DF8F035D3D014ACF0C67537FDE59DD219E50259, яка буде використовуватися для накладання удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з Договором, та визнала, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтверджує, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися нею та/або Банком з використанням електронного/ удосконаленого електронного цифрового підпису.

До позовної заяви Банк додав:

- розрахунок заборгованості за договором №б/н від 22.10.2018р. (а.с. 8-9);

- копію анкети заяви до Договору про надання банківських послуг від 22.10.2018 року;

- Витяг з Умов і правил обслуговування рахунків фізичної особи, додатками до яких є Тарифи (а.с.11-25);

- копію паспорту відповідача (26-28).

Згідно наданого банком розрахунку заборгованості, який не спростовано відповідачем, за договором №б/н від 22.10.2018 року, станом на 24.05.2021 року, загальна сума заборгованості ОСОБА_4 становить 56560,85 грн., у тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 56560,85 грн., загальний залишок заборгованості за відсотками - 0,00 грн., заборгованість за пенею та комісією - 0,00 грн., заборгованість по судовим штрафам - 0 (а.с.8-9).

Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти у користування.

Відповідачка ОСОБА_1 користувався кредитними коштами, про що свідчить як банківська виписка по рахунку ОСОБА_1 (а.с.58-66) про рух коштів по картці, надана самою відповідачкою так і виписка про рух коштів по картці, наданою також позивачем (а.с. 82-86). З вказаних виписок про рух коштів чітко вбачається, що відповідачка розраховувалась кредитною карткою, поповнювала мобільний рахунок, здійснювала перерахування на інші платіжні картки, знімала готівку в банкоматах, а також частково здійснювала погашення кредиту, однак повністю свої зобов`язання щодо їх своєчасного повернення не виконала, у зв`язку з чим утворилась кредитна заборгованість.

З урахуванням вищенаведених обставин справи, апеляційний суд погоджується із висновком районного суду про те, що позов Банку є обґрунтованим, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у повному обсязі у межах заявлених вимог.

У доводах апеляційної скарги, представник ОСОБА_1 Апексімов Ігор Сергійович посилається на неузгодженість між АТ «Універсал Банк» і ОСОБА_4 всіх істотних умов кредитного договору, зокрема апелянт зазначає, що позивачем на доведення своїх позовних вимог не надано суду належних, достовірних і достатніх доказів погодження (підписання) ОСОБА_1 . Умов обслуговування рахунків фізичних осіб та Тарифіів за карткою Мonobank. Крім того, при укладанні договору Банк не дотримався вимог, передбачених ч.2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими Банк, а у анкеті заяві від 22.10.2018р. процентна ставка не зазначена та у ній відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначенного розміру.

Разом з тим, вищевказані доводи апелянта є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на наступне.

Так, колегія суддів звертає увагу на те, що апеляційна скарга відповідача фактично не містить заперечень щодо підписання між сторонами анкети-заяви від 22.10.2018р., отримання та користування платіжною та банківської картою. Разом з тим фактично всі доводи апеляційної скарги зводяться щодо неузгодженості між АТ «Універсал Банк» і ОСОБА_4 істотних умов кредитного договору, зокрема щодо процентів, неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання. Проте як вбачається з матеріалів справи, вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема і статтями 625, 1048 ЦК України позивач не пред`явив до відповідачки, тому вказані доводи апелянта є неспроможними.

Безпідставними є і посилання апелянта на те, що згідно довідки АТ «Універсал Банк» від 14.02.2022 року, відповідачці ОСОБА_1 було встановлено кредитний ліміт у розмірі 25000 грн. на поточний рахунок, а за наданим позивачем до суду доказам, заборгованість за кредитом (тілом кредиту) більша ніж кредитний ліміт на 31560,85 грн. (56560,85 25000).

Так, кредитний ліміт - це максимально доступна держателю величина позикових (кредитних) коштів. Її розмір визначається індивідуально.

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 03.07.2019 року в справі № 342/18017, за відсутності підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки, з врахуванням норми ч.2 ст. 530 ЦК україни, підлягають стягненню з відповідача фактично отримані та використані ним кошти АТ «Універсал Банк», що в добровільному порядку ним не повернуті.

З виписки руху коштів по картці від 14.02.2022р. (а.с.82-86) вбачається, що ОСОБА_1 впродовж декількох місяців (з січня 2019 року по вересень 2020 року) користувалася карткою monobank, зокрема для оплати товарів та послуг, при цьому використовувала кредитні кошти банку. Вказане вбачається і з наданою самою відповідачкою випискою (а.с. 58-66).

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) складає 56560,85 грн. Розмір кредитного ліміту на час підписання анкети-заяви складав 25000 грн., в подальшому банк відповідно до пункту 3 анкети-заяви збільшив кредитний ліміт.

Відповідно до детальної виписки про рух коштів на рахунку, на кінець періоду складає (мінус) 31560, 85 грн., тобто заборгованість складає 56560,85 грн. Ця заборгованість складається з повністю використаного Боржником кредитного ліміту у сумі 25000 грн. та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить (мінус) 31560,85 грн.

Зокрема, Боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 68733,30 грн, а витрат по картці на суму 125294,15 грн., отже, сума коштів, яка досі не була повернута Банку становить 56560,85 грн. (125294,15 грн. 68733,30 грн. = 56560,85 грн.), а відтак саме вказана сума фактично не повернутих відповідачем коштів у розмірі 56560,85 грн. підлягає стягненню з неї на користь позивача.

При цьому, матеріали справи не містять доказів на спростування розміру цієї заборгованості, а тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за договором про надання банківських послуг у вказаному розмірі.

Щодо посилань представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про те, що позивачем включено до вищевказаної заборгованості ОСОБА_5 за кредитом суму судових витрат на подання позову у даній справі у розмірі 2270 грн., що підлягає стягненю виключно за рішенням суду, апеляційний суд вважає зазначити наступне.

Так, з матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду із вказаним позовом, Банк просив суд стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Мonobank» від 22.10.2018р. у розмірі 56560,85 грн., станом 24.05.2021р., яка складається з загального залишку заборгованності за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 56560,85 грн., заборгованість за пенею та комісією 0 грн. та окремо позивач просив суд також стягнути судові вирати у розмірі 2270,00 грн.

Заперечуючи проти позову, відповідачкою було подано до суду відзив, у додатках до якого було додано виписку про рух коштів по картці від 01.02.2022 року, з якої як зазначала відповідачка вбачається, що Банком безпідставно включено до заборгованості ОСОБА_4 судові витрати на подання позову у даній справі у розмірі 2270 грн. (а.с. 51-66).

Оскаржуваним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 25 травня 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь AT «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 22 жовтня 2018 року станом на 24 травня 2021 року в розмірі 56560,85 гривень, яка складається з: - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту) 56560,85 гривень та витрати по оплаті судового збору у сумі 2270,0 гривень.

При цьому, як встановлено матеріалами справи, за заявою відповідачки ОСОБА_1 , ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 21 червня 2022 року виправлено арифметичну помилку в резолютивній частині вищевказаного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25 травня 2022 року та виключено з його резолютивної частини абзац 3 такого змісту: «Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» витрати по оплаті судового збору у сумі 2270,0 гривень (дві тисячі двісті сімдесят грн 00 коп.)» (а.с. 186-187).

Отже доводи апеляційної скарги в цій частині також є неспромодними.

З урахуванням вищенаведенного, наданий позивачем розрахунок заборгованості є чітким, зрозумілим, узгоджується з первинним документом - випискою з рахунку і умовами кредитного договору, і вірно прийнятий судом першої інстанції як належний і достовірний доказ.

Вказані докази відповідач не спростував, власного розрахунку не надав та не доказав відсутності заборгованості за вказаним договором.

З огляду на вимоги закону та встановлені у справі обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення шляхом стягнення на користь позивача з відповідача боргу за кредитним договором у розмірі 56560,85 грн.

За правилами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи спростовуються матеріалами справи та встановленими судами обставинами, в цілому зводяться до переоцінки доказів та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою колегії суддів від 20.06.2022 відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі (а.с. 201-202).

З огляду на залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення, а рішення суду без змін, з апелянта в порядку ст. 141 ЦПК України на користь держави за подачу апеляційної скарги підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3405 грн.

З огляду на положення п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому згідно п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25 травня 2022 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір за подачу апеляційної скарги в сумі 3405 (три тисячі чотириста п`ять) гривен.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 23.01.2023 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Л.А. Гірняк

А.І. Дришлюк