Справа № 307/1071/22
Провадження № 2/307/232/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2023 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В. при секретарі Гламазда О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ТзОВ «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ», де треті особи : приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу управління юстиції у Закарпатській області, ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 звернулася в суд з позовною заявою до ТзОВ «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ», де треті особи : приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу управління юстиції у Закарпатській області, ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що їм стало в січні 2022 року від приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області УЮ (Зейкан В. Л.), що 23.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М. було вчинено виконавчий напис за № 218984, яким запропоновано стягнути з позивача на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» заборгованість за кредитним договором № 315-09/11-2007 від 26.11.2007 року залишок заборгованості за кредитом - 3130,87 грн; заборгованість за відсотками - 11858,33 грн; сума заборгованості- 14989,20 грн; та витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису - 50 грн., а разом 15039,20 грн.

Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням Закону України «Про нотаріат», а тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Як слідує з банківської практики та скоріш за все оскаржуваний виконавчий напис вчинено на підставі заяви відповідача - ТОВ «Брайт Інвестмент»

Їй не відомо чи до заяви було додано заяву позичальника, кредитний договір на який йдеться посилання у виконавчому написі, довіреність представника банку, письмову вимогу адресовану позивачці про усунення порушень за кредитним договором з прохання сплати боргу, виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, а тому є необхідність у її витребуванні.

Звертає увагу суду на те, що позивачка не отримувала жодних вимог про сплату заборгованості та в неї відсутня заборгованість перед ТОВ «Брайт Інвестмент» й приватний нотаріус не мав право вчиняти виконавчий напис.

Також просять звернути увагу на те, що проти заборгованості заперечує повністю, оскільки не вбачається її безспірності та на те, що заборгованість обрахована за понад трирічний строк позовної давності в порушення вимог ст. 257 ЦК України.

Вимогами статті 257 Цивільного кодексу України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. А статтею 261 цього ж кодексу передбачено, що позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила

Після вчинення виконавчого напису за заявою банку (відповідача) Тячівський РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області відкрив виконавче провадження з примусового виконання оскаржуваного виконавчого напису.

Відповідно до ст.78 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як передбачено п.3.1., 3.2. Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Відповідно до п.2-2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашений заборгованості.

У відповідності до роз`яснень наданих судам у п.13 постанови пленуму ВСУ №2 від 31 січня 1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими затвердженим постановою Ради Міністрів України від 12 жовтня 1976 року № 483 Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів державних нотаріальних контор (з наступними змінами) і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк. ( Абзац перший пункту 13 із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суд України № 2 (v0002700-95 ) від 13.01.95, № 12 (v 0012700-96 ) від 01.11.96 ).

Просить враховати, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Таким чином, слід встановити, чи банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості. Вищевказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 травня 2015 року № 6-158цс15, яка, відповідно до ст.360- 7 ЦПК України є обов`язковою.

Зазначає, що відповідач ТОВ «Брайт Інвестмент» не надав приватному нотаріусу Остапенко Є. М. необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості ОСОБА_1 . Відтак, банківська установа (відповідач) не виконала свій обов`язок надати нотаріусу докази безспірності заборгованості позивачки, а тому не можна вважати правомірним вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Не направлення з боку банку та не отримання з боку позивачки вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавила її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги ТОВ «Брайт Інвестмент».

ОСОБА_1 була позбавлена можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою банку чи повідомити про наявність спору між нею та банком щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

З оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що відповідач ТОВ «Брайт Інвестмент» звернувся до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису 23.06.2021 року але кредит на покупку мобільного телефону отримала ще в 2007 році і давно сплатила, тобто, після спливу трирічного строку і без надання доказів безспірності його заборгованості, а тому виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим є всі правові підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Тому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Киівського міського нотаріального округу Остапенко Є. М. 23.06.2021 року за №218984, про стягнення з ОСОБА_1 для задоволення вимог ТОВ «Брайт Інвестмент» за кредитним договором від 26.11.2007 року грошових коштів в сумі всього 15 039, 20 гривень та стягнути з відповідача ТОВ «Брайт Інвестмент» на користь ОСОБА_1 усі судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак надіслала до суду заяву в якій просить суд справу розглянути у її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Представник відповідача ТзОВ «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ» в судове засідання не з`явився. Причини своєї неявки не повідомив, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПКУ України справу розглянув у його відсутності.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Представник третьої особи приватний виконавець виконавчого округу управління юстиції у Закарпатській області Зейкан Віталій Ласлович в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву в якій просить суд розглядати справу у його відсутності, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

У зв`язку з неявкою сторін, на підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксація судового засідання технічними засобами не проводилась.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 26 листопада 2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Комерційний банк «Надра» було укладено кредитний договір № 315-09/11-2007, згідно якого він отримав кредит.

23 червня 2021 року приватним нотаріусом Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис № 218984, яким запропоновано на підставі кредитного договору № 315-09/11-2007 від 26 листопада 2007 року стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» за кредитним договором № 315-09/11-2007 від 26.11.2007 року залишок заборгованості за кредитом - 3130,87 грн; заборгованість за відсотками - 11858,33 грн; сума заборгованості- 14989,20 грн; та витрати, повязані із вчиненням виконавчого напису - 50 грн., а разом 15039,20 грн.

При цьому, з вказаного виконавчого напису також вбачається, що правонаступниками ПАТ «Комерційний банк «Надра» були: ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (договір відступлення прав вимоги від 05 серпня 2020 року № GL148N718070_bank), ТОВ «Брайт Інвестмент» (договір відступлення прав вимоги від 30 вересня 2020 року № GL148N718070_bank_01)., а терпер ТзОВ «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ» ( договір відступлення прав вимоги №1507/К-1 від 15.07.202)

Постановою приватного виконавця Зейкан В.Л. від 03 листопада 2021 року за виконавчим написом приватного нотаріуса Остапенко Є.М. від 23 червня 2021 року № 218984 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» грошових коштів в розмірі 15039,20 грн відкрито виконавче провадження ВП № 218984.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 76 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до п.19 статті 34 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Згідно вимог ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до з вимогами ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Зміст виконавчого напису має відповідати вимогам, зазначеним у ст.89 вищезазначеного Закону.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п. 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку).

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Відповідно до пункту 1 Переліку "Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно", для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання".

Відповідно до пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у разі стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", в частині, у тому числі і у п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 23 червня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Однак, позивачем не надано суду доказів на підтвердження наявності у нього укладеного нотаріально посвідченого договору (договорів), а також подання оригіналу такого нотаріусу на підтвердження безспірності заборгованості боржника, що є обов`язковою умовою вчинення виконавчого напису.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічні висновки викладено також в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), справа № 172/1652/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19).

Оцінивши доводи сторін та надані ними докази, суд вважає, що виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням вимог діючого законодавства, а тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає, що з відповідача ТзОВ «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ» в користь позивача слід стягнути 992 грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 10-13, 18, 81, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.87, 88 Закону України "Про нотаріат", п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса", суд,

У Х В А Л И В:

Позов - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Киівського міського нотаріального округу Остапенко Є. М. 23.06.2021 року за №218984, про стягнення з ОСОБА_1 для задоволення вимог ТОВ «Брайт Інвестмент» за кредитним договором від 26.11.2007 року грошових коштів в сумі всього 15 039, 20 гривень.

Стягнути з ТзОВ «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ» в користь ОСОБА_5 сплачений судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто два) гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідач ТзОВ «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ», місце розташуванням: м. Київ, вул.. Тургенєвська, 34.

Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, місце розташування: м. Київ, Мала Житомирська, 6/5.

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу управління юстиції у Закарпатській області, Зейкан Віталій Ласлович, місце розташування: м. Мукачево, вул. Садова, 25 А, оф. 7, Закарпатської області.

Суддя: В.В.Чопик