Справа № 211/4983/22
Провадження № 2/211/979/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 липня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Н.О. Сарат

при секретарі С.М. Зоріній

за участі позивача за первісним позовом ОСОБА_1

відповідача за первісним позовом ОСОБА_2

співвідповідача за зустрічним позовом ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на навчання та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 , третя особа Металургійний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_3 , який продовжує навчання, вказавши, що вони є батьками сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який досяг повноліття, однак продовжує навчання на денному відділенні 3 курсу, у Відокремленому структурному підрозділі "Криворізький фаховий коледж Національного авіаційного університету", термін навчання до 30.06.2024 року. Син потребує допомоги батька, який в добровільному порядку не виділяє належних коштів на його утримання на період навчання, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь та утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до закінчення навчання.

Ухвалою суду від 19.12.2022 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду у спрощеному провадженні з викликом сторін.

Відповідачем ОСОБА_2 надано відзив, згідно якого вказано, що син сам отримує дохід через роботу в інтернеті, може себе утримувати, отримує стипендію, та в усних розмовах син йому повідмляв, що не має до нього претензій. А мабуть претензії є лише у матері. Крім того, відповідач заперечує проти того, що він є батьком ОСОБА_3 та просив призначити експертизу ДНК. Відповідач залишився без роботи та не отримує ніякого доходу. Просив у задоволенні позову відмовити.

ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 , третя особа Металургійний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, в якому просив виключити відомості про нього як про батька з актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № 366 від 03.07.2003 року серії № 220083, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Та стягнути з відповідача судові витрати. Позивач за зустрічним позовом надав суду клопотання про пизначення експертизи та клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 06 липня 2023 року, суд прийняв зустрічний позов ОСОБА_2 до спільного провадження з первісним та перейшов зі спрощеного розгляду справи в загальний.

Ухвалою суду від 26 липня 2023 року судом відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про проведення експертизи. Клопотання про витребування доказів ОСОБА_2 у підготовчому судовому засіданні не підтримав, на питання чи є інші клопотання вказав не має.

Ухвалою суду від 26 липня 2023 року, підготовче провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на навчання та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 , третя особа Металургійний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини - закрито, перейдено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_1 наполягала на задоволенні позову, пояснила по змісту, щодо зустрічного позову, вказала, що вони з ОСОБА_2 перебували у шлюбі, дитина запланована, народилася у шлюбі, немає ніяких підстав для сумніву, а тому в задоволенні зустрічного позову просила відмовити, так як він незпідставний та не обгрунтований.

В судовому засіданні відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 заперечував проти задоволення первісного позову, пояснив, що ОСОБА_4 сам сплачує за своє навчання та сам заробляє кошти на своє утримання. У сина до нього претензій з цього приводу немає. Зустрічний позов просив задовольнити так як його сестра розповіла йому неприємні речі про ОСОБА_1 , тому в нього закралася думка про те, що ОСОБА_4 може бути не його сином. На разі сестра померла. З 2022 року він вважає, що ОСОБА_4 не його син.

В судовому засіданні ОСОБА_3 суду пояснив, що він син ОСОБА_2 , завжди вважав і вважає його своїм батьком, а тому немає жодних підстав для проведення експертиз та просив первісний позов задовольнити, а в задоволенні зустрічного відмовити.

Третя особа за зустрічним позовом надали суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, заперечень не мали, хоча зазначили, що актовий запис про народження ОСОБА_3 складений та зберігається не у них.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд дійшов висновку про задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного позову, виходячи з наступних мотивів.

Як встановлено судом, згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданий 03.07.2003 року відділом РАГС Дзержинського РУЮ м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

ОСОБА_5 досяг повноліття, однак продовжує навчання на денному відділенні 3 курсу, у Відокремленому структурному підрозділі "Криворізький фаховий коледж Національного авіаційного університету", термін навчання до 30.06.2024 року.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 199 Сімейного кодексу України(далі -СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюютьсяглавою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201цьогоКодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3)існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей).

Відповідно достатті 182 СК Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2018 р., у справі № 622/373/16-ц, в постановах Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15, від 20 травня 2020 року у справі № 635/1139/17 (провадження № 61-350св17).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1ст. 2 ЦПК України).

Згідностатті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першоїстатті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення первісного позову, оскільки відповідач є працездатною особою, хвороб чи інших підстав через які не може працювати чи отримувати дохід не вказав, та доказів не надав, законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну підтримку синові, так як останній продовжує навчання на денній формі та не має можливості працевлаштування у матеріальному забезпеченні, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, суд критично відноситься до посилання відповідача на те, що він не працює, а син сам себе утримує, тому немає підстав для задоволення позову, так як доказів, що син себе утримує сам і не потребує допомоги батька відповідачем не надано, а той факт, що працездатний відповідач не працює, та з 2022 року не вважає повнолітнього сина, своїм сином, не може бути підставою для відмови у позові, тому виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає, що з відповідача на користь позивача та на утримання сина, слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки, що буде відповідати інтересам сторін, до закінчення ним навчання 30.06.2024 року.

Відповідно до статті 191 СК Україниаліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Так, датою подачі позову є 14 грудня 2022 рік.

Щодо зустрічного позову суд зазначає, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини (частина перша статті 122 Сімейного кодексу України).

Оспорювання батьківства це невизнання особою реєстрації себе як батька дитини. Особа, яка записана батьком дитини згідно з положеннями Сімейного кодексу України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття (стаття 136 Сімейного кодексу України).

Оскільки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 є повнолітнім, оспорювання батьківства є неможливим, а тому зустрічний позов задоволенню не підлягає.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки відповідно до пункту 3 частини першоїстатті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VIпозивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, він підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави в розмірі 992,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 182, ч. 1 ст. 191, 199, 200 СК України, ст. ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 430 ЦПК України,суд

ВИРІШИВ:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на навчання - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на користь матері дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на період його навчання у Відокремленому структурному підрозділі "Криворізький фаховий коледж Національного авіаційного університету", тобто до 30 червня 2024 року, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років, починаючи стягнення з 14 грудня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 992 ( дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп.

На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 , третя особа Металургійний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04.08.2023 року.

Суддя: Н. О. Сарат