Справа № 946/3693/23
Провадження № 2-з/946/42/23
У Х В А Л А

іменем України

28 липня 2023 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Смокіної Г.І.,

за участі секретаря судового засідання Кріпакової К.Т.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

29.05.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення порядку користування земельною ділянкою та просить визнати неправомірними дії відповідачки, наслідком яких є невиконання рішення Ізмаїльського міськрайонного суду від 03.02.2016, зобов`язати відповідачку перемістити паркан у відповідності до рішення Ізмаїльського міськрайонного суду від 03.02.2016, зобов`язати відповідачку утриматися від дій щодо заміни власника земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 до встановлення в натурі конфігурації, розмірів та площі земельної ділянки у відповідності з варіантом № 1 Додатку 2 у рішенні Ізмаїльського міськрайонного суду від 03.02.2016.

Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Смокіної Г.І. від 03.07.2023 справу прийнято до свого провадження в загальному позовному провадженні та призначено підготовче судове засідання.

26.07.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову та просить зобов`язати власника припинити будь-які роботи на спірній ділянці до вирішення питання по суті з огляду на позов про невиконання судового рішення.

Перевіривши доводи заяви, матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК України, до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно ч. 1, до п.п. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Сума судового збору, яка справляється за подання заяви про забезпечення позову фізичною особою, становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2023 року становить 2684 грн.

Таким чином, сума судового збору, яку необхідно сплатити за подання заяви про забезпечення позову, становить 536,80 (2684х0,2) грн.

У порушення вимог ч. 6 ст. 151 ЦПК України, до заяви про забезпечення позову не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у визначеному законом розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 2 частини 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Матеріали справи та заява про забезпечення позову не дають суду можливості пересвідчитися щодо наявності спору між сторонами, відсутні рішення суду, на яке посилається позивач в обґрунтування позову, докази належності спірної земельної ділянки відповідачці, здійснення відповідачкою будівельних робіт, відсутнє обґрунтування загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову, що унеможливлює вирішення питання по суті.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Виходячи з вищенаведеного, заява про забезпечення позову підлягає поверненню відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 151, 153, 260, 353 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

Суддя: Г.І.Смокіна