Номер провадження: 22-ц/813/7063/23
Справа № 495/6457/15-ц
Головуючий у першій інстанції Шевчук Ю. В.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

07.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Назарової М.В. (суддя - доповідач), Кострицького В.В., Лозко Ю.П.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 вересня 2021 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 вересня 2021 року позов Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Відповідач ОСОБА_1 14 липня 2023 року звернувся до суду з апеляційною скаргою та просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що з постанови приватного виконавця Носенко С.Б. йому стало відмову, що відкрито виконавче провадження ВП № 68487147 від 08 травня 2023 року на підставі виконавчого листа № 495/6457/15-ц, виданого 12 січня 2022 року. На лист відповідача ОСОБА_1 від 10 травня 2023 року про ознайомлення з матеріалами справи суд першої інстанції повідомив, що 24 вересня 2021 року було постановлено рішення по справі № 495/6457/15-ц. Про таке рішення не знав та не був повідомлений у зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_1 з 15 лютого 2021 року по теперішній час знаходиться у Державній установі «Одеський слідчий ізолятор».

Інших доказів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження клопотання не містить.

Перевіривши апеляційну скаргу, клопотання про поновлення строку апеляційного провадження, рішення суду, суд приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження з огляду на наступне.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України).

За змістом положеньстатті 55 Конституції Україникожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Конституція України визначає Україну як правову державу, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Одним з основних фундаментальних елементів цього принципу є юридична визначеність (legalcertainty). Юридичні норми мають бути чіткими, ясними і недвозначними, оскільки інше не може забезпечити їх однакове застосування.

Конституцією України проголошено, що утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (частина другастатті 3 Конституції України).

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

При цьому за змістом частини 2 статті 358 ЦПК України поновлення апеляційним судом пропущеного строку для учасників справи, повідомлених про розгляд справи, можливе виключно у разі подання апеляційної скарги у межах присічного річного строку, а в разі недотримання останнього - з`ясування поважності причин строку на апеляційне оскарження взагалі не має істотного значення та не може жодним чином вплинути на однозначне вирішення питання про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Оскільки законодавець розрізняє поняття осіб, повідомлених про розгляд справи, та осіб, повідомлених належним чином про дату, час та місце розгляду справи, то під особами, повідомленими про розгляд справи, слід розуміти осіб, обізнаних саме про судове провадження щодо такої особи.

Відтак, встановивши відсутність винятків, визначених у пунктах 1, 2 частини 2 статті 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційну скаргу подано після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, незалежно від поважності причин пропуску строку скаржником на апеляційне оскарження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 12.11.2018 у справі № 54/239.

З матеріалів справи та рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 вересня 2021 року вбачається, що в провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області дана справа перебувала з вересня 2015 року. Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 березня 2018 року позовні вимоги ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено.

У грудні 2019 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення, яку ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 грудня 2019 року задоволено та скасовано заочне рішення від 20 березня 2018 року. Справу призначено до розгляду в загальному порядку на 12 березня 2020 року 15:00 год.

Відповідач ОСОБА_1 користувався професійною правової допомогою, участь у справі в якості його представника на підставі договору від 28 листопада 2019 року брав адвокат Лужанов С.В. (Ордер серії ОД № 320712, представництво без обмежень), крім того, відповідач самостійно та його представник зверталися до суду із заявами, зокрема 05 червня 2020 року про відкладення розгляду справи (а.с. 60, 61 т. 1), 01 жовтня 2020 року - з клопотанням про залишення позовної заяви ПАТ «Укрсиббанк» без розгляду та просили розглянути клопотання за їх відсутність, також ОСОБА_1 01 жовтня 2020 року власноруч писав заяву про розгляду справи за його відсутності (а.с. 69 т. 1).

Ухвалою суду від 01 жовтня 2020 року у задоволенні клопотання відповідача та його представника адвоката Лужанова С.В. про залишення без розгляду позовної заяви відмовлено.

Повноважний представник ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про розгляд дату, час та місце розгляду справи, зокрема на 10 лютого 2021 року о 10-й, на 08 червня 2021 року о 14.30 год, звертався до суду із заявами про відкладення розгляду справи - 10 лютого 2021 року (а.с. 86 т. 1), 04 червня 2021 року (а.с. 95 т. 1).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 червня 2021 року закрито підготовче провадження у цивільній справіза позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договоромта призначено справу досудового розгляду по суті на 11:30 год 21 вересня 2021 року та зазначено в ухвалі, що адвокат Лужанов С.В. неодноразово надавав на адресу суду заяви про відкладення розгляду справи.

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки (частина перша статті 64 ЦПК України).

Участь у розгляді справи представника сторони відповідача Лужанова С.В., самого відповідача ОСОБА_1 , свідчить про обізнаність заявника про розгляд його справи судом.

З рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області вбачається, що воно проголошено 24 вересня 2021 року.

Останнім днем на подання апеляційної скарги є 24 жовтня 2021 року.

Апеляційну скаргу відповідачем подано 14 липня 2023 року, тобто з пропуском строку понад 1 рік з моменту ухвалення оскаржуваного рішення (понад 1 рік 8 місяців).

Визначальним для правильного застосування процесуального закону, що регулює питання про можливість поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення поза межами річного строку згідно частини другої статті 358 ЦПК України є виключно подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, або пропуск строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Неповідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи спростовується матерілами справи та текстом оскаржуваного рішення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 у цій справі має процесуальний статус відповідача та був обізнаний про це судове провадження, оскільки ним ініційовано перегляд заочного рішення.

Згідно із частиною третьою статті 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідачем не наведено існування на його боці обставин непереборної сили, які б перешкоджали йому звернутися з апеляційною скаргою протягом року.

Колегія суддів вважає, що можливість подання апеляційної скарги протягом розумного строку залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб`єктивний характер.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу resjudicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини й у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 8 листопада 2005 року.

Крім того, як вбачається із правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у справі «Каракуця проти України» від 20 лютого 2017 року, що заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи, оскільки вони протягом 1 року та 8 місяців не звертались до апеляційного суду за інформацією щодо стану розгляду їх апеляційної скарги.

Не проявивши належну зацікавленість у розгляді судового провадження, ініційованого самим відповідачем (про перегляд заочного рішення суду), ОСОБА_1 тим самим пропустив встановлений законом присічний строк для апеляційного перегляду як особа, яка була обізнана про таке судове провадження, а посилання заявника на те, що він з 15 лютого 2021 року знаходився під вартою не спростовує його обов`язок, зокрема, і в особі свого повноважного представника цікавитися протягом розумного та достатнього для цього часу рухом справи.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.

Таким чином, враховуючи наведене та те, що апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення (протягом понад 2 роки), тому у відповідності до вимог п. 2 статті 358 ЦПК України у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Питання про відмову у відкритті апеляційного провадження вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку (ч. 3 ст. 358 ЦПК України).

Згідно ч. 4 ст. 358 ЦПК України копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 272 цього Кодексу.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 вересня 2021 року.

Копію цієї ухвали надіслати усім учасникам справи у порядку, визначеному статтею 272 ЦПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: М.В. Назарова

В.В. Кострицький

Ю.П. Лозко