Справа № 392/800/20
Провадження № 2/392/27/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2023 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого судді Березія Ю.А.,

секретар Кальна М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Ідея Банк" про визнання кредитного договору припиненим та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину,

В С Т А Н О В И В :

1. Описова частина.

1.1. Стислий виклад позиції позивача.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, у якому просила:

1) визнати недійсними внаслідок нікчемності пункти 1.5, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5, 3.10, 4.6 договору кредиту та страхування № Z06.24086.005796103, укладеного 8 жовтня 2019 року між ОСОБА_1 та АТ "Ідея Банк", а також застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину;

2) визнати недійсним внаслідок нікчемності пункт 2 "Плата за обслуговування кредитної заборгованості" 2,95% розділу "Платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладення договору" та підпункт 7.4 "Інші послуги банку" пункту 5 "Порядок повернення кредиту. Кількість та розмір платежів, періодичність внесення" в додатку № 1 "Паспорт споживчого кредиту" до договору кредиту та страхування № Z06.24086.005796103 від 8.10.2019 року та застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину;

3) визнати зобов`язання за договором кредиту та страхування № Z06.24086.005796103, укладеного 8.10.2019 року між ОСОБА_1 та АТ "Ідея Банк" з всіма невід`ємними додатками до нього припиненими у зв`язку з їх виконанням;

4) стягнути з АТ "Ідея Банк" на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу.

Позов мотивовано тим, що 8 жовтня 2019 року між ОСОБА_1 і Акціонерним товариством "Ідея Банк" (надалі Банк) укладено договір кредиту та страхування № Z06.24086.005796103, угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки та страхування № С-001-0.

Відповідно до умов укладеного договору Банк надає позичальнику цільовий кредит у сумі 49950 гривень з річною процентною ставкою 21,99% строком на 60 місяців, а позичальник отримує його на умовах, встановлених договором, згідно з графіком, визначеним паспортом споживчого кредиту (додаток № 1).

Позивач зазначила, що оскільки в кредитних коштах відпала необхідність, вона звернулася до відділення Банку, в якому оформляла договір кредитування, з питанням дострокового погашення кредиту. Їй було запропоновано зняти кредитні кошти з карткового рахунку та внести їх на рахунок Банку для повернення коштів, вказаного у договорі.

19 листопада 2019 року позивач повернула кошти кредиту в сумі 24752 гривні.

20 листопада 2019 року позивач на рахунок Банку перерахувала кошти в сумі 19767 гривень.

Цього ж дня позивач направила до Банку лист з вимогою здійснити відповідне коригування зобов`язань споживача у бік зменшення (з урахуванням суми дострокового погашення кредиту) та надати їх новий графік погашення платежів з повернення залишку кредиту, з детальним розписом складових загальної вартості кредиту та реальної річної ставки; надати відомості про залишок кредиту з врахуванням процентів за період фактичного користування кредитом із зазначенням загальної суми, необхідної для дострокового повернення кредиту та припинення дії договору; виключити зобов`язання позивача по оплаті послуг з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, за надання яких встановлена плата відповідно до пункту 5 Додатку № 1 як "Інші послуги Банку", як такі, що не відповідають вимогам Закону України "Про захист прав споживачів", Закону України "Про споживче кредитування", Закону України "Про банки і банківську діяльність".

Банком позивачеві було направлено лист від 18.02.2020 року № 12.1.4/18023, згідно з яким загальна заборгованість за кредитом складає 2184 гривні 52 копійки.

4 березня 2020 року позивачем в рахунок погашення тіла кредиту було перераховано Банку кошти в сумі 5431 гривню.

Після цього позивач вважала зобов`язання за кредитним договором виконаними повністю, а укладений договір припиненим.

Проте, 31 березня 2020 року позивач отримала від Банку лист, у якому було зазначено, що станом на 19 березня 2020 року заборгованість за кредитом становить 13670 гривень 45 копійок, при цьому на вимогу позивача щодо надання розрахунків для повного погашення заборгованості та припинення дії договору кредитування надано не було.

На повторне звернення від 21.04.2020 року Банк не надав достовірну та повну інформацію у письмовій формі про залишок кредиту з врахуванням процентів за період фактичного користування кредитом із зазначенням загальної суми, необхідної для дострокового повернення кредиту.

Позивач вважає нікчемними умови укладеного договору в частині нарахування оплати за інші послуги Банку (а.с. 1-9).

1.2. Стислий виклад заперечень відповідача.

Представник АТ "Ідея Банк" надіслала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила в позові ОСОБА_1 відмовити повністю.

Відзив обгрунтовано тим, що 8 жовтня 2019 року між ОСОБА_1 і АТ "Ідея Банк" , ТзОВ "Нью Файнес Сервіс" укладено договір кредиту та страхування № Z06.24086.005796103, відповідно до умов якого позивачу надано кредит в сумі 49950 гривень.

У відповідності до пункту 1.5 договору під час користування кредитом Банк надає Позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі ДКБОФО).

Згідно з пунктом 6 договору всі відносини між Позичальником та Банком, що не врегульовані договором, регулюються ДКБОФО, який визначає всі інші істотні умови надання та користування кредитом, додатково до тих, що вказані в договорі, і є невід`ємною частиною договору; чинна редакція розміщена на сайті www.ideabank/ua. Чинна редакція на момент укладення договору затверджена протоколом засідання Правління № 08/28-07 від 28.08.2019 року, введена в дію з 30.09.2019 року.

Представник послалася на розділ 1 ДКБОФО та пункти 99, 9.10 укладеного договору.

Представник звернула увагу на те, що відповідно до пункту 3 договору позивач нанесенням власноручного підпису у договорі підтвердила

своє місце праці та дохід (пункт 3.1), погодилася, що ДКБОФО, Тарифи та Паспорт споживчого кредиту є невід`ємними частинами договору та зобов`язується їх виконувати (пункт 3.2).

Представник зазначила, що відповідно до додатку № 1 Паспорту споживчого кредиту від 8.10.2019 року (пункт 5) позивач зобов`язана щомісячно до 8 числа оплачувати платіж в сумі 2862,65 грн, починаючи з 8.11.2019 року по 8.10.2024 року включно.

Представник вказала, що в порушення вимог договору позивач не проводила оплату згідно графіку, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 18.02.2020 року становила 124857,15 грн.

Станом на 4.03.2020 року позивачкою в загальному було оплачено 49950 гривень, але згідно з умовами кредитного договору кредит надається під відсотки і інші платежі.

Позивач 8 жовтня 2019 року отримала кредит, 19 листопада 2019 року оплатила 25752 гривні, а 20 листопада 2019 року 19767 гривень.

Оскільки перша оплата мала відбутися 8 листопада 2019 року, в неї виникла прострочка і кошти частково пішли на погашення прострочки, а частково на погашення основного боргу та інших платежів.

4 березня 2020 року позивачем сплачено 5431 грн; тобто для того, щоб кредитний договір припинити у зв`язку із достроковою оплатою, позивачці потрібно було звернутися до будь-якого відділення Банку або на гарячу лінію.

Станом на 3.12.2020 року у позичальника ОСОБА_1 існувала заборгованість за кредитом в сумі 29311 гривень 03 копійки; оплата за обслуговування кредитної заборгованості становить 8745,03 грн, що навіть при умові зарахування її в погашення інших оплат за кредитом кредитний договір неможна вважати припиненим у зв`язку із його повним виконанням, тобто оскільки зобов`язання за кредитним договором не виконані, тому відсутні правові підстави для його виконання.

Представник з посиланням на судову практику зазначила, що Банку надано право отримувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості (а.с. 43-46).

У відповіді на відзив позивач ОСОБА_1 не погодилася з аргументами представника відповідача (а.с. 55-60).

1.3. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

6 липня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 39).

4 лютого 2021 року ухвалою суду задоволено клопотання позивача про витребування доказів (а.с. 64).

10 червня 2021 року закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду (а.с. 77).

ІІ. Мотивувальна частина.

Позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

2.1. Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 8 жовтня 2019 року між ОСОБА_1 і АТ "Ідея Банк" , ТзОВ "Нью Файнес Сервіс" укладено договір кредиту та страхування № Z06.24086.005796103, відповідно до умов якого позивачу надано кредит в сумі 49950 гривень.

Згідно із пунктом 1.5 укладеного договору під час користування Кредитом Банк надає Позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим Договором та Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі ДКБОФО), за надання яких встановлена плата

відповідно до п. 5 Додатку № 1 як "Інші послуги Банку". Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в Банку сплачується згідно діючих Тарифів Банку. Тарифи є невід`ємною частиною Договору, та розміщені на веб-сайті Банку www/ideabank.ua.

У пункті 3 договору зазначено, що нанесенням власноручного підпису під цим Договором, Позичальник: 3.2. погоджується з тим, що ДКБОФО, Тарифи та Паспорт споживчого кредиту є невід`ємними складовими цього Договору та зобов`язується виконувати їх умови; 3.3. підтверджує, що ознайомлений з ДКБОФО і Тарифами, в тому числі з паперовими версіями, розміщеними у відділенні Банку або Кредитного посередника, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім того, Позичальник беззастережно погоджується з тим, що Банк має право в односторонньому порядку вимагати дострокового повернення кредиту відповідно до ДКБОФО; 3.4. акцептує Публічну пропозицію про приєднання до ДКБОФО АТ "Ідея Банк", яка розміщена на офіційному веб-сайті Банку www/ideabank.ua.; 3.5. підтверджує і засвідчує, що вся інформація та/або документи, надані ним Банку, є повною та достовірною у всіх відношеннях і він зобов`язується повідомляти Банк про будь-які зміни в цій інформації, що можуть статися, не пізніше, ніж через 3 банківських днів він настання таких змін; 3.10. згідно з Законом України "Про захист персональних даних" Позичальник надає Банку згоду на обробку, зберігання своїх персональних даних, а також розголошення їх третім особам у разі якщо таке розголошення необхідне для реалізації Банком своїх прав та обов`язків, визначених чинним законодавством України, Договором або ДКБОФО.

Відповідно до пункту 4 договору сторони дійшли згоди про те, що в Додатку № 1, що є невід`ємною частиною Договору, зрозуміло та доступно викладено детальний розпис складових загальної вартості Кредиту та реальної річної відсоткової ставки.

У пункті 6 договору вказано, що всі відносини між Позичальником та Банком, що не врегульовані Договором, регулюються ДКБОФО, який визначає всі інші істотні умови надання та користування Кредитом, додатково до тих, що вказані в Договорі і є невід`ємною частиною Договору та чинна редакція якого розміщена на сайті Банку www/ideabank.ua. (а.с. 69).

У пункті 2 Паспорту споживчого кредиту, що є додатком № 1 до укладеного договору зазначено, що плата за обслуговування кредитної заборгованості 2,95% щомісячно від початкової суми кредиту (а.с. 70).

У пункті 5 Паспорту споживчого кредиту закріплено порядок повернення кредиту, а у пункті 7 інші важливі правові аспекти (а.с. 70).

Згідно квитанції № 46120913 від 19.11.2019 року позивач ОСОБА_1 сплатила на рахунок Банку грошові кошти в сумі 24752 гривні для погашення кредитної заборгованості

(а.с. 14).

20 листопада 2019 року згідно квитанції № 46151622 позивач ОСОБА_1 перерахувала Банку грошові кошти в сумі 19767 гривень у рахунок погашення кредитної заборгованості (а.с. 15).

18 лютого 2020 року на адресу позивача направлено попередження Банку щодо сплати заборгованості за кредитом в сумі 2184,52 грн (а.с. 21).

4 березня 2020 року згідно квитанції № 48213329 позивач ОСОБА_1 перерахувала на рахунок банку грошові кошти в сумі 5431 грн в рахунок погашення кредитної заборгованості (а.с. 22).

23 березня 2020 року представником Банку повідомлено позивача про залишок кредитної заборгованості,

яка станом на 19.03.2020 року складає 13670,45 грн (а.с. 25).

5 травня 2020 року представник Банку направив на адресу позивача роз`яснення щодо заборгованості за кредитним договором, а також надав графік погашення заборгованості і виписку по рахунку (а.с. 29-31).

Згідно довідки-розрахунку, наданого представником відповідача, станом на 3.12.2020 року заборгованість позивача за укладеним договором від 8.10.2019 року кредиту та страхування № Z06.24086.005796103 складає 29311,03 грн (а.с. 47-48).

2.2. Зміст спірних правовідносин.

У справі, що розглядається, предметом спору є вимоги позивача ОСОБА_1 до АТ "Ідея Банк" про визнання недійсними внаслідок нікчемності пункти 1.5, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5, 3.10, 4.6 договору кредиту та страхування № Z06.24086.005796103, укладеного 8 жовтня 2019 року між ОСОБА_1 та АТ "Ідея Банк", а також застосування наслідків недійсності нікчемного правочину; про визнання недійсними внаслідок нікчемності пунктів 2, 5 та 7.4 Паспорту споживчого кредиту, як додатку № 1 до договору кредиту та страхування № Z06.24086.005796103 від 8.10.2019 року та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину; визнання зобов`язання за договором кредиту та страхування № Z06.24086.005796103, укладеного 8.10.2019 року між ОСОБА_1 та АТ "Ідея Банк" з всіма невід`ємними додатками до нього припиненими у зв`язку з їх виконанням.

Підстави позову зводяться до наступного: дострокове повернення коштів кредиту, недійсність умов договору щодо інших послуг Банку та недійсність умов Паспорту споживчого кредиту в частині плати за обслуговування кредитної заборгованості.

Заперечення відповідача грунтуються на тому, що відповідно до умов договору кредиту та страхування від 8.10.2019 року, укладеного між ОСОБА_1 та АТ "Ідея Банк", ТзОВ "Нью Файнес Сервіс" № Z06.24086.005796103 позивачеві надано кредит в сумі 49950 гривень.

Позивач власноручно підписала договір і таким чином прийняла на себе зобов`язання щодо повернення кредиту на умовах, визначених у договорі.

У порушення умов укладеного договору позивач не проводила оплату згідно графіку, що призвело до утворення заборгованості, що станом на 3 грудня 2020 року складає 29311,03 грн.

Станом на 4 березня 2020 року позивачкою в загальному було сплачено 49950 гривень, але згідно з умовами кредитного договору кредит надається під відсотки і інші платежі.

З посиланням та чинне законодавство та судову практику Банку надано право отримувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості.

2.3. Норми права, які застосував суд, та мотивована оцінка аргументів учасників справи.

Відповідно до пункту 6 статті 3 ЦК України справедливість, добросовісність та розумність належать до загальних засад цивільного законодавства.

Поняття зобов`язання належить до фундаментальних понять доктрини цивільного права. Розумне тлумачення законодавства можливе лише з врахуванням правової природи зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таким чином, за змістом загальних норм права об`єктом зобов`язання не можуть бути дії, які одна із сторін вчиняє на власну користь.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із пунктом 1 договору кредиту та страхування № Z06.24086.005796103, укладеного 8 жовтня 2019 року між ОСОБА_1 , АТ "Ідея Банк" та ТзОВ "Нью Файнес Сервіс", Банк надає Позичальнику кредит, а Позичальник отримує його на наступних умовах: тип кредиту цільовий, сума кредиту 49950 гривень, процентна ставка 21,99% річних (змінювана), строк кредиту 60 місяців.

Згідно із пунктом 1.5 укладеного договору під час користування Кредитом Банк надає Позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим Договором та Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі ДКБОФО), за надання яких встановлена плата відповідно до п. 5 Додатку № 1 як "Інші послуги Банку". Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в Банку сплачується згідно діючих Тарифів Банку. Тарифи є невід`ємною частиною Договору, та розміщені на веб-сайті Банку www/ideabank.ua.

У пункті 3 договору зазначено, що нанесенням власноручного підпису під цим Договором, Позичальник: 3.2. погоджується з тим, що ДКБОФО, Тарифи та Паспорт споживчого кредиту є невід`ємними складовими цього Договору та зобов`язується виконувати їх умови; 3.3. підтверджує, що ознайомлений з ДКБОФО і Тарифами, в тому числі з паперовими версіями, розміщеними у відділенні Банку або Кредитного посередника, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім того, Позичальник беззастережно погоджується з тим, що Банк має право в односторонньому порядку вимагати дострокового повернення кредиту відповідно до ДКБОФО; 3.4. акцептує Публічну пропозицію про приєднання до ДКБОФО АТ "Ідея Банк", яка розміщена на офіційному веб-сайті Банку www/ideabank.ua.; 3.5. підтверджує і засвідчує, що вся інформація та/або документи, надані ним Банку, є повною та достовірною у всіх відношеннях і він зобов`язується повідомляти Банк про будь-які зміни в цій інформації, що можуть статися, не пізніше, ніж через 3 банківських днів він настання таких змін; 3.10. згідно з Законом України "Про захист персональних даних" Позичальник надає Банку згоду на обробку, зберігання своїх персональних даних, а також розголошення їх третім особам у разі якщо таке розголошення необхідне для реалізації Банком своїх прав та обов`язків, визначених чинним законодавством України, Договором або ДКБОФО.

Відповідно до пункту 4 договору сторони дійшли згоди про те, що в Додатку № 1, що є невід`ємною частиною Договору, зрозуміло та доступно викладено детальний розпис складових загальної вартості Кредиту та реальної річної відсоткової ставки.

У пункті 6 договору вказано, що всі відносини між Позичальником та Банком, що не врегульовані Договором, регулюються ДКБОФО, який визначає всі інші істотні умови надання та користування Кредитом, додатково до тих, що вказані в Договорі і є невід`ємною частиною Договору та чинна редакція якого розміщена на сайті Банку www/ideabank.ua.

У пункті 2 Паспорту споживчого кредиту, що є додатком № 1 до укладеного договору зазначено, що плата за обслуговування кредитної заборгованості 2,95% щомісячно від початкової суми кредиту.

У пункті 5 Паспорту споживчого кредиту закріплено порядок повернення кредиту, а у пункті 7 інші важливі правові аспекти.

Щодо наслідків укладення договору споживчого кредиту, який передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі плату за обслуговування кредиту суд зазначає наступне.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

Частинами другою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені статтею 203 ЦК України. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Отже, наявність або відсутність підстав для визнання правочину недійсним суд визначає на момент його вчинення.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно із частиною другою статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Згідно із пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит(далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту".

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту

у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Таким чином, Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України "Про споживче кредитування" та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

За змістом частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" нікчемними є лише умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача, порівняно з правами, встановленими цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 власноручно підписала виготовлені на папері примірники договору кредиту та страхування № Z06.24086.005796103 від 8.10.2019 року, а також Паспорт споживчого кредиту, які містять істотні умови кредитного договору, визначені положеннями статті 1054 ЦК України.

Заборгованість позивача ОСОБА_1 за укладеним кредитним договором виникла внаслідок порушення Позичальником порядку повернення кредиту, встановленого пунктом 5 Паспорту споживчого кредиту, відповідно до якого позивач зобов`язана щомісячно до 8 числа оплачувати платіж в сумі 2862,65 грн, починаючи з 8.11.2019 року і по 8.10.2024 року включно.

Позивач не проводила оплату згідно графіку, що призвело до утворення заборгованості.

Так, станом на 4 березня 2020 року позивач ОСОБА_1 за укладеним кредитним договором сплатила грошові кошти в загальній сумі 49950 гривень.

Між тим, умовами кредитного договору кредит надається під відсотки і інші платежі.

Позивач отримала кредит 8 жовтня 2019 року; 19 листопада 2019 року сплатила грошові кошти в сумі 25752 гривні; 20 листопада 2019 року 19767 гривень; 4 березня 2020 року 5431 гривню.

Таким чином, за умовами укладеного договору перша оплата мала відбутися 8 листопада 2019 року, тобто із зазначеної дати до 19 листопада 2019 року виникло порушення Позичальником зобов`язань за кредитним договором.

Відповідач констатував, що станом на 3 грудня 2020 року кредитна заборгованість позивача за укладеним договором становила 29311,03 грн, що спростовує доводи позивача про те, що вона повністю виконала зобов`язання за кредитним договором.

Суд не вбачає підстав для визнання недійсними пунктів 1.5, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5, 3.10, 4, 6 договору кредиту та страхування № Z06.24086.005796103, укладеного 8 жовтня 2019 року між ОСОБА_1 та АТ "Ідея Банк", оскільки позивач власноручно підписала паперові примірники договору та Паспорт споживчого кредиту.

Крім того, зазначені умови укладеного договору не суперечать приписам Закону України "Про споживче кредитування".

Пункти 2, 5 та 7 Паспорту споживчого кредиту також не суперечать положенням вищезазначеного Закону.

Тому, аргументи позивача щодо обгрунтувань пред`явленого позову суд вважає помилковими, погоджуючись з аргументами відповідача.

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог (частина друга статті 264 ЦПК України).

2.4. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

Суд врахував всі докази, надані учасниками справи.

2.5. Чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Суд констатує, що порушення прав, за захистом яких звернулася позивач, не встановлено.

2.7. Норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

Суд застосував усі норми права, на які посилалися сторони.

2.8. Щодо судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

Тому, судові витрати в частині сплати судового збору, необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись статтями 264, 265 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні позову до Акціонерного товариства "Ідея Банк" про визнання кредитного договору припиненим та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 4 квітня 2023 року.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач Акціонерне товариство "Ідея Банк", вул. Валова, 11, м. Львів, код в .

Головуючий

суддя