Номер провадження: 22-ц/813/3504/23
Справа № 2-9156/09
Головуючий у першій інстанції Ярош С.В.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Сегеди С.М.,

за участю секретаря Сидоренко А.О.,

розглянувши у спрощеному порядку за відсутністю учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2009 року у цивільній справі за позовом Першого заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського міського відділення №7860 ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовної заяви.

Перший заступник прокурора Приморського району м. Одеси звернувся до суду в інтересах держави в особі ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Одеського міського відділення ВАТ "Ощадбанк" з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позовна заява обґрунтована тим, що ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського міського відділення ВАТ "Ощадбанк" 19 серпня 2008 року з ОСОБА_1 було укладено договір відновленої кредитної лінії № 1848 на суму 1 749 711 грн.

У забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору були укладені: два іпотечних договору на нерухоме майно та договір поруки № 1 до договору відновлювальної кредитної лінії № 18/48 від 19.08.2008 року із ОСОБА_2 .

Згідно з умовами кредитного договору відповідач ОСОБА_1 зобов`язалася своєчасно здійснювати погашення кредиту та сплачувати усі інші платежі відповідно до кредитного договору. Однак, відповідачем були порушені умови договору, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість за кредитним договором яка становить 1 938510 грн.02 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2009 року позов Першого заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського міського відділення №7860 ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнено солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського міського відділення №7860 ВАТ «Ощадбанк» 1 938 510 грн. 02 коп. Стягнено солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь держави витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. Стягнено солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь держави держмито в розмірі 1 700 грн.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що банком не доведено надання кредитних коштів.

Короткий зміст відзиву Одеської обласної прокуратури на апеляційну скаргу.

У відзиві Одеська обласна прокуратура зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Короткий зміст відзиву АТ «Ощадбанк» на апеляційну скаргу.

У відзиві АТ «Ощадбанк» зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Сповіщення сторін.

Про судове засідання, призначене на 22 березня 2023 року, сторони були належним чином сповіщені про дату, час та місце слухання справи.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Повний текст судового рішення виготовлено 03 квітня 2023 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського міського відділення №7869 ВАТ "Ощадбанк" 19 серпня 2008 року із ОСОБА_1 було укладено договір відновленої кредитної лінії № 1848 на суму 1 749 711 грн.

У забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору були укладені: два іпотечних договору на нерухоме майно: квартиру за АДРЕСА_1 , та 385/1000 частин квартири спільного заселення за АДРЕСА_2 , та договір поруки № 1 до договору відновлювальної кредитної лінії № 1848 від 19.08.2008 року із ОСОБА_2

ВАТ «Державний ощадний банк України» належним чином виконав свої зобов`язання по кредитному договору, а саме надав окремими частинами кошти за договором відновлювальної кредитної лінії.

Згідно з умовами договору відновлювальної кредитної лінії позичальник зобов`язався погашати проценти щомісячно, проте в обумовлені кредитним договором строки ОСОБА_1 своїх зобов`язань по сплаті відсотків не виконує, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість за кредитним договором яка становить 1 938510 грн.02 коп.

У зв`язку з тим, що засновником ВАТ "Державний ощадний банк України" є держава в особі Кабінету Міністрів України і державі належить 100% акцій на всю суму Статутного фонду будь-які порушення умов кредитних договорі може спричинити невиконання банком своїх функцій по державним виплатам.

Крім того, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Що стосується солідарного стягнення, то відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Скаржник не довела обставини, на які посилалась як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надала.

Щодо доводів апеляційної скарги, то колегія суддів зазначає, що під час розгляду цивільної справи №522/21509/13-ц ОСОБА_1 підтверджувала, що дійсно отримала у позивача кредит та вказана квартира знаходиться в іпотеці, та яку вона згодна реалізувати в рахунок погашення боргу, вказане відображено в описовій частині рішення суду, яка стосується позицій сторін у спорі.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 самостійно підтвердила отримання вказаних кредитних коштів за спірним кредитним договором.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального закону, не є такими, що порушують розгляд справи по суті.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2009 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 03 квітня 2023 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

С.М. Сегеда