РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2023 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області під головуванням судді Пустовойт Т.В., за участю секретаря судового засідання Мазій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Володимирі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, визнання права власності на спадкове майно -

У С Т А Н О В И В:

У березні 2023 позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його прадід ОСОБА_4 , який за життя склав заповіт, згідно якого зробив таке заповітне розпорядження, що все його майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що він за законом матиме право - заповів ОСОБА_2 .

ОСОБА_5 подав до нотаріальної контори письмову заяву про прийняття спадщини, зайнявся збором усім необхідних документів на оформлення спадщини, однак згодом відмовився приймати вищезазначене спадкове майно на своє ім`я.

Також зазначає, що він - ОСОБА_1 майже з народження проживав без реєстрації разом з покійним прадідом ОСОБА_4 аж до його смерті (майже 8 років), і надалі доглядає за домоволодінням, обробляє земельні ділянки, підтримує в належному стані спадкове майно, що підтверджується поясненнями відповідача по справі ОСОБА_5 та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які долучаються до матеріалів справи.

В березні 2023 він звернувся до державного нотаріуса Володимирської державної нотаріальної контори щодо оформлення свої спадкових прав на спадкове майно, проте йому було відмовлено у зв`язку з тим, що на момент смерті спадкодавця ( ОСОБА_4 ) вони мали різні адреси реєстрації, а також відсутні оригінали правовстановлюючих документів.

У зв`язку з викладеним, просить суд встановити факт його проживання з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , земельні ділянки загальною площею 0,50 га, що складаються з трьох земельних ділянок: площею 0,2500 га, призначеної для обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель (присадибна ділянка), кадастровий номер :04:001:0047, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; площею 0,1418 га., призначеної для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:001:0048, знаходиться в с. Міжлісся, Володимирського району, Волинської області; площею 0,1082 га., призначеної для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:001:0049, знаходиться в с. Міжлісся, Володимирського району, Волинської області а також земельні ділянки загальною площею 4,63 га., що складаються з двох земельних ділянок: площею 4,36 га., призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :07:001:1119, яка розташована на території Березовичівської сільської ради Володимирського району, Волинської області; площею 0,27 га., призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :07:001:1120, яка розташована на території Березовичівської сільської ради Володимирського району, Волинської області, які він успадкував за законом після смерті свого прадіда ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позов підтримав, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явився, надав на адресу суду нотаріально засвідчену письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує..

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності,проти задоволення позову не заперечив.

Враховуючи те, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до положень ч.3 ст.12, ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст.ст. 76-78 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів і показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , від 22.11.2006 року, виданого Виконавчим комітетом Березовичівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, помер ОСОБА_4 , актовий запис №24.

З свідоцтва про право власності на житловий будинок від 12.11.2002 року та технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 .

Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ВЛ № 031017, витягів з Поземельної книги про земельну ділянку від 05.10.2012 року, ОСОБА_4 належить земельна ділянка площею 0,50 га., передана для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована в с. Міжлісся, Володимирського (колишня назва Володимир-Волинського) району, Волинської області.

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ № 015834, витягів з Поземельної книги про земельну ділянку від 05.10.2012 року, ОСОБА_4 належить земельна ділянка площею 4,63 га., передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Березовичівської сільської ради Володимирського (колишня назва Володимир-Волинського) району, Волинської області.

Як вбачається із заповіту, посвідченого 27.09.2005 року приватним нотаріусом Володимир-Волинського міського нотаріального округу Івановою Л.П. та зареєстрований в реєстрі за №736268, ОСОБА_4 , усе майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_2 . Реєстрація заповіту підтверджується витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі №27590154 від 22.07.2011 року та №27590363 від 22.07.2011 року.

Судом встановлено, що спадкоємець за заповітом та відповідач по справі - ОСОБА_2 від прийняття спадщини за заповітом відмовився на користь позивача по справі - ОСОБА_1 , що стверджується письмовою заявою, посвідченою приватним нотаріусом Обідняк І.В. від 29.03.2023 року, яка міститься в матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є онуком померлого ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 11.05.1992 року Відділом ЗАГС м.Рівне.

Згідно копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 16.05.2008 року Володимир-Волинським МВУМВС України у Волинській області, місцем реєстрації ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 з 14.09.2013 року по теперішній час.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Аналогічна правова позиція міститься в Постанові Верховного суду від 24 вересня 2020 року у справі № 644/5818/18

Факт постійного проживання однією сім`єю позивача по справі - ОСОБА_1 та спадкодавця ОСОБА_4 підтвердили свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у своїх письмових поясненнях, згідно яких встановлено, що позивач ОСОБА_1 , проживає у будинку АДРЕСА_1 . Останній проживав за вказаною адресою з прадідом ОСОБА_4 без реєстрації місця проживання, проте він допомагав прадіду по господарству у вільний від навчання час і на даний час доглядає за домоволодінням, обробляє земельні ділянки, підтримує в належному стані спадкове майно.

Згідно вимог ст.315 ч.2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Аналогічна правова позиція міститься в Постанові Верховного суду від 24 вересня 2020 року у справі № 644/5818/18

Встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, має для позивача важливе юридичне значення, а саме для оформлення спадщини за законом.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити у повному обсязі.

Що стосується позовної вимоги в частині визнання за позивачем права власності на спадкове майно,суд виходив з наступного.

Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Згідно до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як було встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер прадід позивача - ОСОБА_4 , який за життя склав заповіт, згідно якого усе майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_2 .

З матеріалів справи вбачається, що спадкоємець за заповітом та відповідач по справі - ОСОБА_2 від прийняття спадщини за заповітом відмовився на користь позивача по справі - ОСОБА_1 , що стверджується письмовою заявою, посвідченою приватним нотаріусом Обідняк І.В. від 29.03.2023 року, яка міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218, ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається спадщина, до складу якої входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України).

У відповідності до ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено частиною 1 статті 1225 ЦК України.

Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права.

Як вбачається з відповіді державного нотаріуса Володимирської державної нотаріальної контори № 300/01-16 від 20.03.2022 року позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нього.

Право ОСОБА_1 як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті спадкодавця не залишилося оригіналів правовстановлюючих документів на це майно, що є перешкодою в нотаріальному оформленні спадщини.

Таким чином вимога позивача про визнання права власності в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та також підлягає задоволенню.

За таких обставин, на підставі ст.ст.16, 392, 1217, 1222, 1258, 1270 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 293, 315, 319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в житловому буд. АДРЕСА_1 більше п`яти років.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_4 , право власності на: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельні ділянки загальною площею 0,50 га, що складаються з трьох земельних ділянок: площею 0,2500 га, призначеної для обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель (присадибна ділянка), кадастровий номер :04:001:0047, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; площею 0,1418 га., призначеної для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:001:0048, знаходиться в с. Міжлісся, Володимирського району, Волинської області; площею 0,1082 га., призначеної для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:001:0049, знаходиться в с. Міжлісся, Володимирського району, Волинської області а також земельні ділянки загальною площею 4,63 га., що складаються з двох земельних ділянок: площею 4,36 га., призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :07:001:1119, яка розташована на території Березовичівської сільської ради Володимирського району, Волинської області; площею 0,27 га., призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :07:001:1120, яка розташована на території Березовичівської сільської ради Володимирського району, Волинської області, які він успадкував в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На рішення може бути подана апеляція безпосередньо до Волинського апеляційного суду або через Володимир-Волинскьий міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Пустовойт Т.В.