Справа №339/32/23
У Х В А Л А

20 березня 2023 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді - Головенко О. С.

секретаря судового засідання Латик В.Є.

з участю позивача ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в загальному позовному провадженні клопотання про призначення судово генетичної експертизи у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про оспорювання батьківста,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою, в якій просить виключити відомості про його батьківство з актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 №21 від 28 лютого 2017 року.

В підготовчому засіданні позивач підтримав клопотання, зазначене в позовній заяві, про призначення у справі судово-генетичної експертизи на предмет встановлення його батьківства стосовно малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведення якої просив доручити експертам Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

Відповідач у відзиві на позовну заяву та її представник в судовому засіданні не заперечили щодо призначення експертизи, але її проведення просили провести в Івано-Франківському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

Перевіривши подане клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, суд приходить наступного висновку.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Досягнення завдань цивільного судочинства забезпечується, зокрема, за допомогою доказування одного із основоположних елементів правосуддя.

В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Серед джерел доказів, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є висновок експерта. Висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи (ч.ч. 1, 3 ст. 102 ЦПК України).

Згідно ч. 2 ст. 102 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Відповідно до роз`яснень викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це, у тому числі висновку судово-генетичної експертизи.

У відповідності до вимог п.8 ч.1 ст.197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи.

Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу», виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить встановити, що він не є біологічним батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та в своїх поясненнях зазначає, що відповідач під час сварки неодноразово вказувала, що він не є батьком дочки ОСОБА_6 .

Враховуючи предмет доказування, а також те, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, суд дійшов висновку, що клопотання позивача про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи підлягає задоволенню, оскільки для вирішення даного питання необхідні спеціальні знання у галузі генетики. Отримання її висновку є здобуттям одного з доказів, який буде спрямований на всебічне, повне і об"єктивне вирішення справи, і буде прийматись судом до уваги поряд з іншими здобутими в судових засіданнях доказами.

Разом з тим, між сторонами не досягнуто згоди у виборі експертної установи.

Зокрема, з метою доведення факту батьківства позивач подав клопотання про призначення експертизи, проведення якої просив доручити експертам Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, зазначаючи про недовіри експертам та можливість впливу на них з боку відповідача.

Відповідач, не оспорюючи призначення експертизи, її проведення просила провести в Івано-Франківському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України, як найближчій територіальній установі, куди можна буде доставити малолітню дитину.

Відповідно до ч. 3 ст. 103 ЦПК України, при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд.

Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Отже, при призначенні експертизи на суд покладається обов`язок визначення експерта чи експертної установи у разі, якщо сторони не досягли взаємної згоди між собою щодо обрання експерта або експертної установи у встановлений судом строк.

Зважаючи на те, що між сторонами не досягнуто згоди щодо вибору експертної установи у встановлений судом термін до 09 березня 2023року та враховуючи, що їм необхідно буде з`явитись до експертної установи разом з малолітньою дочкою, суд прийшов до висновку, що проведення експертизи слід доручити судовим експертам Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України.

Визначена судом експертна установа є територіально наближеною до місця проживання сторін, які зможуть безперешкодно з`явитися за викликом до експертної установи разом із малолітньою дитиною для надання необхідних біологічних матеріалів.

З приводу твердженням позивача про можливість впливу на експертів з боку відповідача, то слід звернути увагу на ту обставину, що експерт (експерти) попереджаються про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього (них) обов`язків.

Окрім того, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. (ст.110 ЦПК України).

Будь-яких доказів, які б свідчили про неможливість проведення експертизи в установі, яку визначив суд, чи про будь-яку упередженість експертів цієї установи матеріали справи не містять.

Наведені заперечення та підозри ОСОБА_1 щодо можливого впливу відповідача на судового експерта під час складання ним відповідного висновку ґрунтуються лише на його особистих припущеннях і не можуть свідчити про прямий вплив відповідача на спеціалістів даної експертної установи.

Отже, такий вибір щодо визначення місця проведення експертизи, що є дискреційним повноваженням суду у випадку недосягнення згоди між сторонами, обумовлений виключно територіальною юрисдикцією розгляду вказаної цивільної справи та непереконливістю заперечень позивача стосовно місця проведення експертизи.

Відповідно до п. 45 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №N 10 від 17 жовтня 2014 року витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести сторона, яка заявила клопотання про проведення судової експертизи, а якщо таке клопотання заявлено двома сторонами, то витрати несуть обидві сторони порівну. Тому в ухвалі про призначення експертизи суд вправі зобов`язати відповідну сторону перерахувати, у тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи експертній установі (судовому експерту, який не є працівником державної спеціалізованої установи) (ст. 7 Закону України «Про судову експертизу»). У разі відмови чи ухилення заінтересованої сторони від оплати витрат, пов`язаних із проведенням судової експертизи, суд скасовує ухвалу про призначення судової експертизи і настають наслідки, передбачені за ухилення від участі в експертизі.

Окрім того, згідно з ч. 3, 4 ст. 108 ЦПК України, встановлено, що експерт повинен забезпечити збереження об`єкта експертизи. Якщо експертне дослідження пов`язане з повним або частковим знищенням об`єкта експертизи або зміною його властивостей, призначений судом експерт має одержати на його проведення відповідний дозвіл суду, який оформляється ухвалою.

Пунктом 7 Розділу 1 Інструкції з організації проведення та оформлення експертних проваджень у підрозділах Експертної служби Міністерства внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України № 591 від 17.07.2017, встановлено, що якщо під час проведення судової експертизи або експертного дослідження об`єкт дослідження може бути пошкоджений або знищений, документ про призначення має містити дозвіл на його пошкодження або знищення, зміну стану чи властивостей.

За таких підстав, суд приходить до висновку про необхідність надання експерту дозволу на повне або часткове знищення об`єктів дослідження відібраних експертом під час проведення експертизи біологічних зразків підекспертних осіб.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі наслідки ухилення від участі в експертизі, визначені нормою статті 109 ЦПК України, відповідно якої у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Як зазначено в п.5 ч.1 ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Ураховуючи предмет та підстави позову, характер спірних правовідносин, суд вважає, що для проведення експертизи потрібний значний проміжок часу, а тому провадження у справі на час її проведення слід зупинити, а не зупинення провадження у справі може призвести до порушення розумних строків її вирішення.

Отже, керуючись ст. 197, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання позивача про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи задовільнити.

Призначити у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставити питання :

- чи являється ОСОБА_1 , біологічним батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якої є ОСОБА_4 .

Проведення експертизи доручити експертам Івано-Франківськогонауково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (76005, м.Івано-Франківськ, вул.Національної Гвардії,14 Івано-Франківської області).

Попередити експерта про кримінальну відповідальність за ст. 384,385 КК України.

Надати для проведення експертизи матеріали цивільної справи та дозвіл на повне або часткове знищення об"єктів дослідження відібраних експертом під час проведення експертизи біологічних зразків підекспертних осіб.

Оплату за проведення експертизи покласти на позивача ОСОБА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_1 та ОСОБА_4 разом із дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибути на виклик експерта у визначений день і час 19 квітня 2023 року на 11 год. до Івано-Франківськогонауково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (76005, м.Івано-Франківськ, вул.Національної Гвардії,14 Івано-Франківської області) для відбору біологічних зразків, необхідних для проведення експертизи, з попередньою сплатою позивачем ОСОБА_1 вартості послуг за проведення судової експертизи, роз`яснивши положення ст.109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Сторонам необхідно мати при собі: паспорти, свідоцтво про народження дитини, реєстраційні номери облікових карток платників податків, завірену копію документа, що засвідчує оплату рахунка, або грошові кошти для оплати послуги судової молекулярно-генетичної експертизи.

Провадження по справі зупинити на час проведення експертизи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Головенко О.С.