Справа № 545/660/23
Провадження № 2/545/877/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2023 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Богомолової Л.В.

при секретарі Безгубенко Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Полтавського районного суду Полтавської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Полтавського районного суду Полтавської області із згаданим позовом, в якому прохає стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , у зв`язку із продовженням ним навчання, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дати звернення до суду до досягнення сином двадцяти трьох років.

Заявлені вимоги вмотивовані позивачем тим, що вони з відповідачем мають спільного сина ОСОБА_3 , який досяг повноліття та навчається на денній формі навчання у Полтавському професійному ліцеї, тому потребує допомоги з боку батька.

Ухвалою суду від 06.03.2023 року позовна заява прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились.

Позивач подала до суду заяву в якій прохала проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Від відповідача надійшла заява з проханням здійснити розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З`ясувавши позиції учасників справи, дослідивши приєднані до справи матеріали та оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, а також їх взаємний зв`язок в сукупності, судом встановлено наступне.

Батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.3).

Відповідно до довідки від 09.01.2023 за №4, ОСОБА_3 дійсно навчається у Полтавському професійному ліцеї на денній формі навчання, в групі № 35 за професією «Кухар, кондитер». Термін навчання з 01.09.2020 року по 31.01.2024 рік. Наказ про зарахування №4 «3-УДЗ» від 31.08.2020 року (а.с.5).

Згідно із ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ст.12 ЦПК України).

Згідно із ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Водночас,ст.82 ЦПК України визначено підстави для звільнення від доказування. Так, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ч.1ст.82 ЦПК України).

Вирішуючи питання щодо застосування правових норм, суд вказує, що спірні правовідносини регулюються нормами сімейного законодавства.

Так,у відповідності до вимог ст.199СК України,якщо повнолітні дочка,син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно із ч.1, ч.2 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

За змістом ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналогічний висновок по застосуванню ст.199 СК України міститься у постанові Верховного Суду від 06.08.2018 у справі №748/2340/17.

При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення.

Водночас суд вказує на принцип рівності прав та обов`язків батьків брати участь у матеріальних витратах закріплений Сімейним Кодексом України.

Визначаючи розмір аліментів враховується вартість навчання, підручників, проїзду, проживання тощо, разом із тим, аліменти, спрямовані на утримання мають бути співмірними і достатніми, з огляду на мету аліментного зобов`язання.

Розглянувши справу у межах заявлених вимог, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених вимог та вважає за необхідне позов ОСОБА_1 задовольнити, виходячи з наступного.

Як вже наголошувалось вище якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Виходячи з встановлених обставин та досліджених доказів, поданих сторонами, суд зазначає, що відповідач є батьком повнолітнього ОСОБА_3 , який не досяг 23 років і продовжує навчання за денною формою навчання, тому не працює і потребує допомоги з боку батька. Відповідач на даний час працює в КП «Полтававодоканал» на посаді електрозварювальника та не заперечує проти стягнення з нього аліментів.

За таких обставин, враховуючи повідомлені сторонами відомості про матеріальне становище повнолітнього сина, платника аліментів, беручи до уваги відсутність заперечень відповідача проти задоволення позову, виходячи з рівності обов`язків з утримання повнолітніх дочки (сина) для обох батьків, за умови наявності у них можливості надавати таке утримання, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача у розмірі 1/6 частини заробітку щомісячно до закінчення повнолітнім сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.

Такий розмір аліментів забезпечить потреби повнолітнього сина сторін, відповідатиме об`єктивним можливостям відповідача та задовольнятиме правомірні очікування позивача на отримання аліментів. При цьому, як платник так і одержувач аліментів не позбавлені в подальшому порушувати питанням щодо зміни розміру аліментів в разі виникнення обставин, передбачених ст.192 СК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно.

Аліменти стягувати починаючи з 27.02.2023 і до закінчення сином ОСОБА_3 навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.В.Богомолова