Справа №:755/1817/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" березня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Чех Н.А.,

за участі секретаря судового засідання - Буткевич Л.В.,

розглянувши в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва справу за скаргою ОСОБА_1 , на дії та бездіяльність Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

установив:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_1 , в якій скаржник просить скасувати постанови виконавця від 30.07.2015 року про заміну сторони, від 30.05.2016 року про закінчення виконавчого провадження, визнати бездіяльність виконавця з виконання виконавчого провадження з період з 30.04.2016 по 07.02.2023 року неправомірною та зобов`язати виконавця здійснити виконавчі дії щодо виконання рішення суду в частині стягнення коштів. Скарга обґрунтована тим, що 13.05.2003 року Дніпровський районний суд м. Києва ухвалив рішення в справі № 2-113/2003, та 17.06.2003 року видав виконавчий лист, де боржником є Трест «Київміськбуд-6». 18.06.2003 року він подав виконавчий лист до ВДВС у Печерському районі м. Києва. Копію постанови про відкриття провадження він не отримував, на його звернення щодо бездіяльності відповіді не було, у зв`язку з чим він звернувся до суду щодо стягнення з виконавчої служби матеріальної та моральної шкоди. 17.12.2010 року він звернуся до окружного суду на бездіяльність виконавчої служби та 18.11.2011 року суд ухвалив рішення, яким визнав дії виконавчої служби протиправними та зобов`язав здійснити дії по виконанню виконавчого листа № 2-113/2003 від 17.06.2003 року. Проте, рішення суду не було виконано. Через вісім років виконавець звернуся до Дніпровського районного суду м. Києва щодо видачі дубліката виконавчого листа. Дублікат було видано 12.12.2011 року, про що йому не було відомо. В 2012 році він звернувся до окружного суду, та 22.11.2012 року суд визнав дії виконавчої служби протиправними. Однак, виконавчий лист не був виконаний, у зв`язку з чим він 23.11.2015 року звернувся зі скаргою на бездіяльність виконавця, та 29.04.2016 року його дії визнано протиправними. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.05.2018 року подання виконавця про заміну сторони у виконавчому провадженні з ПАТ «Трест «Київміськбуд-6» на Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Києві було відмовлено. 21.05.2018 року, 20.06.2018 року та 29.08.2018 року він звертався до виконавчої служби та просив скасувати постанову про зупинення виконавчого провадження від 12.03.2012 року, постанову про заміну сторони виконавчого провадження від 30.07.2015 року, постанову про закінчення виконавчого провадження від 30.05.2016 року, а також стягнути проіндексовану заборгованість. В 2018 році він знову звернувся до суду з позовом щодо бездіяльності виконавчої служби. З приводу виконання рішення суду він звертався до виконавчої служби і 01.07.2005 року, 05.10.2005 року, 17.07.2006 року, 01.11.2010 року та 12.09.2012 року, проте, безрезультатно. В заявах від 21.05.2018 року, 20.06.2018 року, 29.08.2018 року та 19.01.2023 року він просив виконавчу службу скасувати постанови від 30.07.2015 року про заміну сторони виконавчого провадження, від 30.05.2016 року про закінчення виконавчого провадження та стягнути проіндексовані кошти. Однак, ні відповіді, ні коштів він не отримав.

До суду скаржник не з`явився, просив здійснювати розгляд справи без його присутності.

До суду представник Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Дана скарга подана до Дніпровського районного суду м. Києва 07.02.2023 року, та зареєстрована в суді 09.02.2023 року.

10.02.2023 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 15.02.2023 року скаргу прийнято до провадження та витребувано належним чином завірену копію виконавчого провадження.

09.03.202023 року надійшли документи на вимогу суду.

В суді встановлено, що 17.06.2003 року на виконання рішення суду від 13.05.2003 року Дніпровський районний суд м. Києва видав виконавчий лист № 2-113/2003, яким вирішено стягнути з тресту «Київміськбуд-6» на користь ОСОБА_1 вартість кімнатної крісло-коляски мод. М-201 - 1200 грн.; вартість дорожньої крісло-коляски мод. 215 - 7200 грн.; 14990 грн. на придбання транспортного засобу автомобіля «Таврія» з ручним керуванням; щомісячні виплати по компенсації за постільну білизну в сумі 42,31 грн.; 26,60 грн. на звичайний догляд; 118 грн. на сторонній догляд; 8,90 грн. побутову допомогу; 22,80 грн. доповнення до додаткового харчування; 89,29 грн. витрати на бензин, ремонт, технічне обслуговування автомобіля.

У відповіді Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на вимогу суду щодо надання належним чином засвідчену копію виконавчого провадження № 31130100 повідомлено наступне: на виконанні в відділі перебувало виконавче провадження № 31130100, розпочате на підставі виконавчого листа від 12.12.2011 року № 2-113, виданого Дніпровським районним судом м. Києва; вказане виконавче провадження направлено до Шевченківського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві за належністю засобами поштового зв`язку у 2016 році; до відділу виконавче провадження № 31130100 не поверталось, на виконанні не перебуває. До відповіді додано витяг з АСВП.

З витягу АСВП установлено, що 09.02.2012 року до відділу надійшов виконавчий лист № 2-113 Дніпровського районного суду м. Києва від 12.12.2011 року, яким було стягнуто з Тресту «Київміськбуд-6» на користь ОСОБА_1 вартість кімнатної крісло-коляски мод. М-201 - 1200 грн.; вартість дорожньої крісло-коляски мод. 215 - 7200 грн.; 14990 грн. на придбання транспортного засобу автомобіля «Таврія» з ручним керуванням; щомісячні виплати по компенсації за постільну білизну в сумі 42,31 грн.; 26,60 грн. на звичайний догляд; 118 грн. на сторонній догляд; 8,90 грн. побутову допомогу; 22,80 грн. доповнення до додаткового харчування; 89,29 грн. витрати на бензин, ремонт, технічне обслуговування автомобіля. 10.02.2012 року відкрито виконавче провадження № 31130100. 12.03.2012 року державний виконавець направив подання до Дніпровського районного суду м. Києва про заміну сторони як боржника у виконавчому провадженні та виніс постанову про зупинення виконавчого провадження (п. 12 ч. 1 ст. 37). 26.02.2013 року виконавче провадження поновлено у зв`язку із винесенням ухвали Дніпровським районним судом м. Києва про задоволення подання та здійснення заміни боржника. 31.03.2015 року винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 15.02.2013 року, якою замінено боржника ВАТ Трест «Київміськбуд-6» на Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві. 31.03.2015 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 (направлення ВД за належністю до іншого відділу ДВС) - ВДВС Шевченківського РУЮ м. Києва, по місцю знаходження боржника - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві. 20.07.2015 року виконавче провадження відновлено на підставі ч. 1 ст. 51 (постанова про закінчення визнана незаконною або скасована). 30.07.2015 року винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 23.12.2013 року про заміну сторони виконавчого провадження з ВАТ Трест «Київміськбуд-6» на Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві. Згідно постанови від 30.05.2016 року виконавче провадження закінчено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 (направлення ВД за належністю до іншого відділу ДВС) - Шевченківського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, по місцю знаходження боржника - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві.

З матеріалів цивільної справи № 755/23428/13-ц встановлено наступне.

Головний державний виконавець ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві звернуся до Дніпровського районного суду м. Києва із поданням про заміну боржника у виконавчому провадженні, та 15.02.2013 року судом винесено ухвалу, якою подання задоволено, замінено боржника у виконавчому провадженні № 31130100 з ВАТ Трест «Київміськбуд-6» на Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 09.04.2013 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві відхилені, ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 15.02.2013 року залишена без змін.

28.08.2013 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ постанов ухвалу, якою касаційні скарги ОСОБА_1 та Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві задовольнив частково, ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 15.02.2013 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 09.04.2013 року скасував, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

23.12.2013 року Дніпровський районний суд м. Києва виніс ухвалу, якою замінив боржника у виконавчому провадженні № 31130100 з ВАТ Трест «Київміськбуд-6» на Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25.02.2016 року апеляційна скарга ОСОБА_1 відхилена, ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 23.12.2013 року залишена без змін.

05.07.2017 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 та постанов ухвалу, якою ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 23.12.2013 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 25.02.2016 року скасував, справу направив на новий розгляд.

10.05.2018 року Дніпровський районний суд м. Києва виніс ухвалу, якою подання виконавця про заміну сторони виконавчого провадження № 31130100 залишено без задоволення. Ухвала набула законної сили.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 18 ЦПК України визначено, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 382 КК України умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню - карається штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років. Ті самі дії, вчинені службовою особою, - караються штрафом від семисот п`ятдесяти до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище, або особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, або якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб, - караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; виконавчих написів нотаріусів; посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Згідно ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Виконавчий документ, виданий на підставі рішення, яким надано відстрочку виконання, приймається державним виконавцем до виконання після закінчення строку відстрочки в межах строку, встановленого для його пред`явлення. У разі відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, забезпечення позовних вимог або якщо рішення підлягає негайному виконанню строк, встановлений частиною другою цієї статті, не надається. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Частина 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

В процесі даної справи судом було встановлено, що 30.07.2015 року виконавець здійснив заміну боржника на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 23.12.2013 року, та 30.05.2016 року закінчив виконавче провадження з направленням виконавчого документу по місцю знаходження боржника - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві, до виконавчої служби Шевченківського районну м. Києва. 05.07.2017 року ухвала суду про заміну боржника була скасована, з направленням справи на новий розгляд, та 10.05.2018 року суд відмовив в проведенні заміни боржника.

З постанови Верховного Суду від 24.03.2021 року у справі № 757/48981/18 убачається, що судом в процесі розгляду даної справи було встановлено, що 21.05.2018 року ОСОБА_1 звертався до Печерського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві із заявою, в якій зазначав, що ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 10.5.2018 року у справі № 755/23428/13-ц подання головного державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у місті Києві про заміну сторони у виконавчому провадженні залишено без задоволення, у зв`язку з чим просив: скасувати постанову про зупинення виконавчого провадження від 12.03.2012 року; скасувати постанову про заміну сторони виконавчого провадження від 30.07.2015 року; скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 30.05.2016 року; стягнути з боржника ВАТ «Трест Київміськбуд-6» на його користь щомісячно кошти згідно з дублікатом виконавчого листа, виданим 12.12.2011 року на підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13.05.2003 року у справі № 2-113/2003. Листом Печерського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві від 22.05.2018 року № 52162509/20 стягувача ОСОБА_1 повідомлено про таке: 07.09.2016 року до відділу надійшов виконавчий лист № 2-113/2003, виданий Дніпровським районним судом міста Києва 02 березня 2011 року; 09.09.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено сторонам виконавчого провадження № 52162509; до Державної фіскальної служби України направлено запити щодо номерів рахунків, відкритих боржником; вказано, що 05.07.2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ скасовано ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 23.12.2012 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 25.02.2016 року. Боржником у виконавчому документі залишено ВАТ «Трест Київміськбуд-6»; 20.11.2017 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, копії направлено до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Аркада», Акціонерного товариства «Місто Банк»; повторно витребувано від Державної фіскальної служби України відомості щодо номерів рахунків, відкритих боржником; зазначено, що станом на 21.05.2018 року з ВАТ «Трест Київміськбуд-6» на користь ОСОБА_1 стягнуто 6 237,98 грн; станом на 22.05.2018 року до відділу інші відповіді на запити не надходили; вказано, що подальше виконання виконавчого листа буде здійснюватися відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Встановлено, що лист Печерського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві не містить відповідь на вимоги заяви стягувача від 21.05.2018 року щодо скасування постанов про зупинення виконавчого провадження від 12.03.2012 року, про заміну сторони виконавчого провадження від 30.07.2015 року та про закінчення виконавчого провадження від 30.05.2016 року. Відділом державної виконавчої служби не надано відповідь, чи є вказані вище постанови чинними, чи вони були скасовані в подальшому.

У листі не відображено причини тривалого невиконання дубліката виконавчого листа, виданого 12.12.2011 року на підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13.05.2003 року у справі № 2-113/2003, зокрема, відсутні відомості щодо фінансового стану боржника ВАТ «Трест «Київміськбуд-6», наявності виявленого рухомого та/або нерухомого майна, на яке можливо було б звернути стягнення, що в сукупності не дає можливості оцінити, чи діяв відповідач відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

20.06.2018 року та 29.08.2018 року ОСОБА_1 звертався до Печерського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві із заявами, в яких просив стягнути проіндексовану заборгованість із щомісячних виплат у ВП№ 31130100 з боржника ВАТ «Трест Київміськбуд-6» відповідно до дубліката виконавчого листа, виданого 12.12.2011 року на виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13.05.2003 року у справі № 2-113/2003 у розмірі 183 838,56 грн.

Відповіді Печерського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві на заяви стягувача від 20.06.2018 року та від 29.08.2018 року матеріали справи не містять.

Згідно статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Встановлено, що скаржник просить скасувати постанови виконавця від 30.07.2015 року про заміну сторони, від 30.05.2016 року про закінчення виконавчого провадження, визнати бездіяльність виконавця з виконання виконавчого провадження з період з 30.04.2016 по 07.02.2023 року неправомірною та зобов`язати виконавця здійснити виконавчі дії щодо виконання рішення суду в частині стягнення коштів.

Скарга подана до суду 07.02.2023 року.

Як убачається з постанови Верховного Суду від 24.03.2021 року (справа № 757/48981/18) ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відшкодування матеріальної шкоди в жовтні 2018 року, і на момент звернення до суду йому було відомо про порушено право з боку суб`єкта оскарження. Дане свідчить про те, що скаржник попустив строк звернення до суду в частині оскарження постанови виконавця від 30.07.2015 року про заміну сторони, від 30.05.2016 року про закінчення виконавчого провадження, та в бездіяльність виконавця з виконання виконавчого провадження з період з 30.04.2016 року по 09.09.2016 року в рамках виконавчого провадження № 31130100.

Щодо бездіяльності з виконання рішення суду в період з 09.09.2016 року по теперішній час, суд також не вбачає підстав для задоволення скарги, оскільки бездіяльність виконавця скаржником оскаржується в рамках виконавчого провадження № 31130100, тоді як 09.09.2016 року державним виконавцем Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52162509 з виконання виконавчого листа № 2-113/2003, виданого Дніпровським районним судом міста Києва 02.03.2011 року, який надійшов до відділу 07.09.2016 року. Про дані обставини скаржник не повідомив, у зв`язку з чим судом не було вчинено дій щодо перевірки дотримання виконавцем норм діючого законодавства.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 18, 76-89, 258, 259, 260, 353, 354, 447-451, 453ЦПК України,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 , на дії та бездіяльність Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення - 16.03.2023 року.

Суддя: