Справа № 589/3880/21
Провадження № 2/589/1171/23
25 липня 2023 року
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Євдокімової О.П.
за участю секретаря судового засідання Михайленко Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, у залі суду справу за позовом ОСОБА_1 представник позивача адвокат Махмудова Олена Семедівна до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 09.10.2020 року між ним та відповідачем було укладено договір позики грошей № 09/21, за яким він передав відповідачу 8920,00 дол. США. За користування коштами згідно умов договору позики відповідач брав на себе зобов`язання повернути всю суму до 01.02.2021 року. 13.06.2019 року позивачем на адресу відповідача була направлена вимога про повернення зазначених коштів. Відповідач свої зобов`язання не виконує, грошові кошти не повертає. А тому просить стягнути з відповідача на його користь борг за тілом кредиту, 3 % річних та понесені судові витрати.
В уточненій позовній заяві позивач просить остаточно стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 8 920,00 дол. США ; 3% річних в період з 01.02.2021р. до 23.02.2022р. включно 552,06 дол. США, та судовий збір у розмірі 3 365,94 грн. (Три тисячі триста шістдесят п`ять гривень 94 копійки).
Позивач в судове засідання не з`явився , але надав суду заяву про розгляд справи без його участі наполягав на задоволенні позовних вимог. Не заперечує проти винесення рішення при заочному розгляді справи.
Відповідач належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи в судове засідання жодного разу не з`явився. Будь яких заяв суду не надав .
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України).
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).
Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини- в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»).
За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, яких достатньо для вирішення позову по суті.
Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
Судом встановлено, що 09.10.2020 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики грошей № 09/21, за яким він передав відповідачу 8920,00 дол. США. За користування коштами згідно умов договору позики відповідач брав на себе зобов`язання повернути всю суму до 01.02.2021 року (а.с.4,5).
Відповідно до вимог ст.ст. 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Згідно ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми ( ст. 1047 ЦК України ).
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Оскільки доказів виконання відповідачем грошового зобов`язання до суду не надано, борг позивачу не повернуто, позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором позики, є обґрунтованими. Відповідачем не було надано доказів на спростування розміру боргу за договором позики, заявленого позивачем.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року в справі № 723/304/16-ц зазначено, що у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.
Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. При цьому з огляду на частину першу статті 1046 ЦК України, а також частину першу статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.
Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що право позивача порушене відповідачем та підлягає захисту, а тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача основну суму боргу у розмірі 8920,00 доларів США, яка визначена договором позики.
Щодо стягнення 3% річних в період з 01.02.2021р. до 23.02.2022р. включно у розмірі 552,06 дол. США то суд приходить до наступного.
У випадку, коли позичальник своєчасно не повертає борг, то згідно ст. 625 ЦК України він мусить сплатити суму боргу, а також інфляційні втрати та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором.
Згідно договору позики укладеному між позивачем та відповідачем не встановлено розмір сплати відсотків, а тому з відповідача слід стягнути 3% річних від простроченої суми заборгованості.
Суд розглядає справу виключно в межах позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підляє стягненню 3% річних за заявлений позивачем період з 01.02.2021р. до 23.02.2022р. включно у розмірі 552,06 дол. США
Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається пропорційно розміру задоволення позовних вимог, у зв`язку із чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 3 365,94 грн.
На підставі викладеного, ст.ст. 525-526, 530, 1046-1050 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 представник позивача адвокат Махмудова Олена Семедівна до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовільнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 )
- заборгованість за Договором позики № 09/21 від 09 жовтня 2020 року в розмірі 8 920,00 дол. США (Вісім тисяч дев`ятсот двадцять доларів США 00 центів),
- 3% річних в період з 01.02.2021р. до 23.02.2022р. включно, що становить 552,06 дол. США (п`ятсот п`ятдесят два долари США 06 центів)
- судовий збір у розмірі 3 365,94 грн. (Три тисячі триста шістдесят п`ять гривень 94 копійки) сплачений при подачі позову.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду Сумської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області О.П.Євдокімова