У Х В А Л А

Справа № 609/173/23

2/609/102/2023

20 березня 2023 року суддя Шумського районного суду Тернопільської області Катерняк О.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Шумської міської ради, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування рішення про державну реєстрацію права та припинення речового права на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И Л А:

13 березня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Сідорова Ірина Анатоліївна, звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , Шумської міської ради, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, в якому просить:

- визнати недійсним свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 , видане 24 липня 2015 року реєстраційною службою Шумського районного управління юстиції Тернопільської області ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,10 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за кадастровим номером :01:002:0137, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 23133377 від 24 липня 2015 року про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,10 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за кадастровим номером :01:002:0137, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- припинити право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,10 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за кадастровим номером :01:002:0137, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (номер відомостей про речове право 10544558);

- стягнути з відповідачів понесені судові витрати.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 березня 2023 року, цивільну справу №609/173/23 розподілено для розгляду судді Шумського районного суду Тернопільської області Ковтуновичу О.В.

Ухвалою Шумського районнного суду Тернопільської області від 13 березня 2023 року заяву судді Ковтуновича О.В. про самовідвід задоволено, вищевказану цивільну справу передано до канцелярії суду, для повторного визначення судді автоматизованою системою документообігу суду.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 березня 2023 року, цивільну справу №609/173/23 розподілено для розгляду судді Шумського районного суду Тернопільської області Харлану М.В.

Ухвалою Шумського районнного суду Тернопільської області від 15 березня 2023 року було прийнято самовідвід судді Харлана М.В., вищевказану цивільну справу передано до канцелярії суду, для повторного визначення судді автоматизованою системою документообігу суду.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 березня 2023 року, цивільну справу №609/173/23 розподілено для розгляду судді Шумського районного суду Тернопільської області Катерняк О.М.

До відкриття провадження у справі суддя Катерняк О.М. з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості головуючого у справі, заявила самовідвід.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає самовідводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частиною першою статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 даного Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до статті 39 ЦПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Порядок розгляду питання про самовідвід регламентований положеннями частин першої та другої статті 40 ЦПК України, якими визначено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє самовідвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Питання про самовідвід вирішується без повідомлення учасників справи на підставі вимог частини восьмої статті 40 ЦПК України.

Проаналізувавши фактичні обставини вищевказаної справи та зазначені норми процесуального закону, головуючою суддею у справі заявлено самовідвід з тих підстав, що позивач у справі ОСОБА_1 на даний час працює в Шумському районному суді Тернопільської області та обіймає посаду заступника керівника апарату суду, а тому у сторін та у стороннього спостерігача може скластись враження, що суддя прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, і що є інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Задля уникнення будь-яких непорозумінь при вирішенні даного спору головуючий суддя має бути відведений заради виключення можливості стверджувати про сумнів щодо його об`єктивності та упередженості.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями п. 1 ст.6 «Конвенції про захист прав людини та основних свобод» встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

У рішеннях Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» від 09.11.2006, «Газета Україна-Центр проти України» від 15.07.2010 ЄСПЛ вказував, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. При вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться». Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

З метою уникнення у сторін будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, на підставі статті 36 ЦПК України заявлений по справі самовідвід судді Катерняк О.М. підлягає задоволенню.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 36-40 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву судді Шумського районного суду Тернопільської області Катерняк Оксани Михайлівни про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Катерняк Оксану Михайлівну від розгляду цивільної справи №609/173/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Шумської міської ради, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування рішення про державну реєстрацію права та припинення речового права на нерухоме майно.

Справу направити в канцелярію суду для повторного автоматизованого розподіл для визначення іншого складу суду у порядку встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: О. М. Катерняк