ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року

м. Харків

Справа № 626/58/22

Провадження №22-ц/818/229/23

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого Тичкової О.Ю.

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участі секретаря судового засідання Сватенко Н.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Фермерське господарство "Шанс"

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 30 вересня 2022 року постановлене суддею Рибальченка І.Г.,-

УСТАНОВИВ:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом в якому просив припинити договір оренди земельної ділянки шляхом його розірвання.

Позовна заява обгрунтована тим, що 18.03.2016 між ним та ФГ " Шанс" було укладено договір оренди земельної ділянки № 68, за умовами якого позивач передав ФГ "Шанс" у оренду 1/2 частку земельної ділянки площею 10,0568 га. з кадастровим номером :07:000:0052, що перебувала у спільній частковій власності ( по 1/2 частині) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Влітку 2021 року позивачем, у відповідності з чинним законодавством, було здійснено виділ належної йому 1/2 частки земельної ділянки з земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:0052. Виділеній позивачу земельній ділянці розміром 5,0284 га. присвоєний новий кадастровий номер :07:000:0362. Про виділ земельної ділянки ОСОБА_1 письмово повідомив відповідача.

У зв`язку з тим, що земельна ділянка, що була предметом укладеного між сторонами договору оренди землі, юридично перестала існувати, а отже суттєво змінилися обставини, якими сторони керувалися при укладенні договору оренди землі, ОСОБА_1 звернувся до відповідача з письмовою пропозицією припинити дію договору оренди землі шляхом його розірвання за згодою сторін та укласти новий договір оренди, предметом якого буде новостворена земельна ділянка площею 5,0284 га. з кадастровим номером :07:000:0362, з новою нормативно-грошовою оцінкою.

У грудні 2021 року позивач отримав від ФГ "Шанс" повідомлення з відмовою припинити дію договору оренди земельної ділянки № 68 та укласти новий договір оренди новоствореної земельної ділянки.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 30 вересня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Фермерського господарства "Шанс" про припинення договору оренди земельної ділянки шляхом його розірвання - відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що стороною позивача в судовому засіданні не доведено наявність достатніх підстав для розірвання договору оренди землі, що передбачені законом. Виділ належної ОСОБА_1 1/2 частки земельної ділянки з земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:0052 та присвоєння земельній ділянці розміром 5,0284 га. кадастрового номеру :07:000:0362, не є окремою підставою, визначною законом для розірвання договору оренди землі.

21.10.2022 не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Вирішити питання щодо судових витрат.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення є незаконним та необґрунтованим, постановлене без повного з`ясування дійсних обставин справи. Апелянт зауважує, що не може бути чинним договір, предмет якого юридично не існує. Позивач наголошує на тому, що він неодноразово звертався до відповідача із письмовою пропозицією про розірвання договору, але вирішувате зазначене питання шляхом укладення відповідного договору відповідач відмовляється. Суд зазначені обставини не врахував та ухвалив рішення що порушує право позивача на вільне розпорядження своєю влансітю та укладення договору.

Згідно із частинами 1, 2 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судова колегія, заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як установлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що 18.03.2016 року між ОСОБА_1 та ФГ "Шанс" було укладено договір оренди земельної ділянки № 68 від 18.03.2016 строком на 15 років, за умовами якого позивач передав у оренду 1/2 частку земельної ділнки площею 10,0568 га. з кадастровим номером :07:000:0052, що перебувала у спільній частковій власності (по 1/2 частині) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Заочним рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 23.03.2021 ОСОБА_1 виділено в натурі частину земельної ділянки площею 5,0284 гектарів, що належала йому на праві спільної часткової власності, із загальної площі 10,0568 гектарів, що розташована на території Петрівської сільської ради Красноградського району Харківської області, кадастровий номер :07:000:0052, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Припинено право спільної часткової власності на земельну ділянку площею 10,0568 гектарів, що розташована на території Петрівської сільської ради Красноградського району Харківської області.

Згідно копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку ОСОБА_1 зареєстрував за собою право приватної власності на земельну ділянку, площею 5,0284 га кадастровий номер :07:000:0362.

ОСОБА_1 звернувся до орендаря ФГ "Шанс" з пропозицією переукладення договору оренди земельної ділянки № НОМЕР_1 , у зв`язку з припиненням права спільної часткової власності на земельну ділянку з кадастровим номером 632385000:07:000:0052, площею 10.0568 га., та визнанням за ним права власності на земельну ділянку площею 5,0284 га, кадастровий номер :07:000:0362. ФГ "Шанс" листом від 25.11.2021 відмовило ОСОБА_1 з підстав того, що договір оренди ними виконується належним чином.

Судова колегія погоджується з висновками суду про відстінсть підстав лдля задоволення позову виходячи з наступного.

У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, зокрема у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 32 Закону України "Про оренду землі" врегульовано правовідносини щодо припинення договору оренди землі шляхом його розірвання. На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. У разі розірвання договору оренди землі з ініціативи орендаря орендодавець має право на отримання орендної плати на землях сільськогосподарського призначення за шість місяців, а на землях несільськогосподарського призначення - за рік, якщо протягом зазначеного періоду не надійшло пропозицій від інших осіб на укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки на тих самих умовах, за винятком випадків, коли розірвання договору було обумовлено невиконанням або неналежним виконанням орендодавцем договірних зобов`язань. У разі розірвання договору оренди землі з ініціативи орендодавця (крім випадків розірвання договору у зв`язку з неналежним виконанням орендарем своїх обов`язків) орендар має право на відшкодування витрат на поліпшення орендованої земельної ділянки, здійснених за згодою орендодавця, та збитків, завданих розірванням договору. У разі розірвання договору оренди землі за погодженням сторін кожна сторона має право вимагати в іншої сторони відшкодування понесених збитків відповідно до закону. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка передається в оренду для закладання та/або вирощування багаторічних насаджень (плодових, ягідних, горіхоплідних, винограду), не може містити положень про зміну його умов або припинення договору у зв`язку з переходом права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізацією юридичної особи.

Згідно договору № 68 від 18.03.2016 року в оренду передається земельна ділянка, загальною площею 10,0568 га, у тому числі рілля - 10,0568 га (1/2 частина паю) дорівнює 5,0284 га. (п. 2.1 договору). У п. 3.1 договору сторони погодили, що договір укладено на 15 років, починаючи з дати його державної реєстрації. Відповідно до п. 5.1 договору земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно з п. 5.2 договору цільовим призначенням земельної ділянки є землі сільськогосподарського призначення.Умови збереження стану об`єкта оренди використання за цільовим призначенням (п. 5.3 договору).

Як передбачено п.11.4, дія договору припиняється у разі: закінчення строку його дії; придбання земельної ділянки у власність орендарем або його засновником; систематичної несплати орендної плати в установлений цим Договором термін; примусового викупу (вилучення) земельної ділянки з мотивів суспільних потреб у порядку, встановленому законами України. На підставі п.11.5, дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ст. 13 вищевказаного Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ч.5 ст. 6 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Враховуючи, що договір оренди земельної ділянки від 18.03.2016 підписаний як позивачем так керівником ФГ "Шанс" Пересада Г.П., при цьому право оренди належним чином зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за відповідачем по справі на підставі вказаного договору, в судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони уклали договір оренди та останній набув чинності.

Сторонами не оспорювалося укладення вказаного договору та його чинність.

Позивач стверджував, що вагомою причиною для розірвання договору є здійснення виділу належної йому 1/2 частки земельної ділянки з земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:0052. Після чого, земельній ділянці розміром 5,0284 га. присвоєний новий кадастровий номер :07:000:0362.

Так, законодавством України передбачено досить багато різноманітних підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки. Серед них можна виокремити дві групи - підстави, за наявності яких розірвання договору здійснюється у судовому порядку та підстави, які передбачають позасудовий порядок розірвання договору.

Розірвання договору у судовому порядку можливе в разі - істотного порушення договору другою стороною (ч.2 ст.651 ЦКУ); недосягнення згоди у випадку істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору ( ч.1 ст. 652 ЦК України); невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст. ст. 24, 25 Закону України "Про оренду землі", невиконання сторонами умов, передбачених договором оренди землі , випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки (ст. 32 Закону України "Про оренду землі"); використання земельної ділянки не за цільовим призначенням ( ст.141, 143 ЗКУ); систематична несплата орендної плати ( ст.141 ЗКУ).

Розірвання договору в позасудовому порядку можливе за згодою сторін після укладення договору оренди шляхом підписання відповідної угоди; у разі зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору; випадках, закріплених у договорі, в тому числі, розірвання договору в односторонньому порядку.

Отже, слід дійти висновку, що чинним законодавством передбачається можливість розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку у разі, якщо це передбачено умовами такого договору. Наявність відповідної умови в договорі є вирішальною для розгляду справи. Отже, сторони у договорі мають чітко визначити можливість розірвання договору в односторонньому порядку та механізм (процедуру) такого розірвання (шляхом підписання відповідної угоди, тощо). Таке визначення має бути чітким та недвозначним, закріплювати всі умови співпраці.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні, або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що розраховувала при укладенні договору.

Частинами 1, 2 статті 31 Закону України «Про оренду землі» визначено умови, за яких договір оренди землі припиняється, так Договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійного договору (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства/концесії). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Також, частинами 3, 4 статті 31 вказаного Закону встановлено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Крім того, згідно ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Таким чином, укладений між сторонами договором оренди землі чітко не визначено можливості розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку та механізму (процедури) реалізації такого розірвання, при цьому п. 11.3 договору однозначно визначає, що сторони не мають права відмовитися від виконання умов цього договору в односторонньому порядку.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження припинення чи розірвання договору оренди землі від 18.03.2016. Таким чином укладенений із ФГ "Шанс" договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :07:000:0052, що перебувала у спільній частковій власності ( по 1/2 частині) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яку було виділено в дві земельні ділянки наразі є чинними.

Згідно ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

З огляду на вищевикладене судова колегія вважає, що позивачем не надано належних доказів, на підтвердження вимог заявлених у позові.

Інші доводи апеляційної скарги не мають правового значення для правильного вирішення спору, оскільки за встановлених судом обставин інші наведені апелянтом аргументи не є суттєвими.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява № 4909/04).

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги висновку суду не спростовують, на законність рішення суду першої інстанції не впливають, фактично направлені на переоцінку доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції щодо їх оцінки.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права. Тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-384, 390, 391 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 30 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 лютого 2023 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П.Пилипчук