Справа № 127/3554/23
Провадження № 2/127/410/23
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2023 року м. Вінниця
Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Антонюк В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Козачук Ірини Юріївни, стягувач: ОСОБА_2 про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,-
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Козачук Ірини Юріївни, стягувач: ОСОБА_2 про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.
Однак, вказана вище позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Як вбачаєтьсязі змісту позовної заяви позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору і визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження (виконавче провадження № 69088604).
З доказів наданих позивачем ОСОБА_1 вбачається, що позивач є боржником у виконавчому провадженні.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).
Згідно з положенням ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
ВС КЦС у постанові від 21 лютого 2020 року по справі № 758/8416/15-ц (провадження № 61-35св18) зазначено, що скарги на дії (бездіяльність), рішення державних виконавців (приватних виконавців) мають на меті захист прав сторін виконавчого провадження з виконання судових рішень та покладають на суд контроль за належним виконанням судових рішень. Здійснення такого судового контролю відбувається за правилами спеціального виду провадження в цивільному судочинстві, що є відмінним від позовного. Головна мета судового контролю за виконанням судових рішень полягає, насамперед, у реалізації основних завдань судочинства при здійсненні судами правосуддя, оскільки воно не обмежується ухваленням судового рішення, а також передбачає його виконання. Кожний судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення у спірних правовідносинах між його сторонами. Тому після вирішення спору і набрання судовим рішенням законної сили суд здійснює контроль за його виконанням, а також захист прав та законних інтересів сторін виконавчого провадження.
При цьому суд зауважує, що позивач звернувся до суду за захистом своїх прав як сторона виконавчого провадження, між учасниками справи не виникло цивільно-правового спору, який підлягав би вирішенню в порядку позовного провадження, а постало питання щодо правомірності дій та рішень державного виконавця під час виконання судового рішення.
Також п. 5 вказаної Постанови передбачено, що у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК.
Цивільним процесуальним законодавством не передбачено звернення до суду із позовом до відділу ДВС з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби.
Розділом VII ЦПК України передбачено можливість звернення до суду зі скаргою у разі, якщо учасники виконавчого провадження вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їх права чи свободи. Таким чином, діючим законодавством України визначено порядок оскарження дій державного виконавця стосовно арешту майна.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Таким чином, з урахуванням характеру спірних правовідносин, приходжу до висновку, що у відкритті провадження у даній справі слід відмовити, оскільки вказаний спір підлягає розгляду в порядку, визначеному Розділом VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень».
На підставі викладеного та керуючись, ст.ст. 186, 260, 352, 353 ЦПК України, -
Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Козачук Ірини Юріївни, стягувач: ОСОБА_2 про скасування постанов про відкриття виконавчого провадження.
Роз`яснити позивачу його право оскаржити дії державного виконавця до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції відповідно до розділу VІІ ЦПК України.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Суддя: