Справа № 521/2216/23
Провадження № 2/521/1853/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Роїк Д.Я., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії Державного підприємства « Адміністрація морських портів України», третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Професійна спілка робітників морського транспорту України про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії Державного підприємства « Адміністрація морських портів України», третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Професійна спілка робітників морського транспорту України в якому просить поновити її на роботі на посаді інженера 1-ї категорії з обліку доходів та розрахунків по портовим зборам та послугам розрахункового центру Херсонської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Херсонського морського порту), стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.12.2022 по дату ухвалення рішення включно.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України, та має недоліки, що перешкоджають прийняттю даної позовної заяви до розгляду.

Так, вимоги до позовної заяви і документів, що до неї додаються, закріплено у положеннях статей 175-177 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

В позовній заяві позивач просить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, однак не надає його розрахунок відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМУ від 08.02.1995 №100 та жодного доказу на його підтвердження.

Відповідно до постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 711/8138/18), розмір і період виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає конкретному обрахунку на підставі поданих позивачем доказів.

Таким чином, позовна заява не містить розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно з ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до постанови Верховного Суду в справі №728/2955/18 від 10.01.2019 року, починаючи з 1 вересня 2015 року позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позовів про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30.01.2019 року у справі №910/4518/16 погодилася з попередніми правовими позиціями Верховного суду України, що вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не належать до вимог, за пред`явлення яких до роботодавця працівники-позивачі звільняються від сплати судового збору.

Схожі висновки містяться і в постанові Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі 761/943/18.

В своїй постанові від 27.04.2021 року у справі № 182/729/17 Верховний Суд висловив думку про те, що згідно з частиною першою статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до частини п`ятої статті 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати.

Із положень приписів ст. 94, 116, 117 КЗпП України та ст. 1,2 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі №12-301гс18 дійшла висновку, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Тобто, оплата, яку просить стягнути позивач, а саме стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, не підпадає під категорію пільг при сплаті судового збору за п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Отже, при відсутності у позовній заяві та матеріалах позову відомостей про наявність інших пільг при зверненні до суду, позивач має сплатити судовий збір на загальних підставах.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон) передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року встановлений у розмірі 2684,00 грн.

За положенням ч. 1 ст. 3 Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Також п.1 ч.2 ст. 4 Закону визначено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру до сплати підлягає судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, позивачу необхідно надати до суду розрахунок середнього заробітку, та необхідно сплатити судовий збір за заявлену позовну вимогу, а саме: за вимогу майнового характеру, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.12.2022 до дня ухвалення рішення, 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частин 1-3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на вищезазначене, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви.

Через відключення в приміщеннях Малиновського районного суду м. Одеси електропостачання та відсутність графіків погодинного відключення енергопостачання «Укренерго» та Центральним РЕМ ДТЕК «Одесаобленерго», ухвала додана до системи Д-3 та підписана суддею 09.02.2023 року.

Керуючись ст.ст. 175, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії Державного підприємства « Адміністрація морських портів України», третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Професійна спілка робітників морського транспорту України про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність протягом трьох днів з дня отримання копії ухвали виправити зазначені в ухвалі недоліки.

Роз`яснити, що у разі невиконання позивачем зазначених вимог ухвали в наданий строк, заява буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Я. Роїк