Справа №522/6618/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову в забезпеченні позову

07.04.2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеса Шестакова Я.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії та припинення іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

05.04.2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла вищезазначена позовна заява у якій позивач просить:

- зобов`язати ОСОБА_2 прийняти від ОСОБА_1 грошові кошти по договору позики від 11.08.2017, який посвідчений Бураковою О.І., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №1123, у розмірі, що становить еквівалент 82400 (вісімдесят дві тисячі чотириста) доларів США по курсу Національного Банку України в рахунок повного погашення боргу по договору позики від 11.08.2017;

- визнати припиненою іпотеку за договором іпотеки від 11.08.2017, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідченим ОСОБА_3 , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №1124;

- зняти заборону відчуження на належну ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку 21836192 від 11.08.2017 проведеного державним реєстратором: приватним нотаріусом Бураковою О.І.; та запис про обтяження 21835971 від 11.08.2017, проведеного державним реєстратором: приватним нотаріусом Бураковою О.І.

Разом з позовною заявою до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій остання просить:

- накласти арешт на наступний нерухомий об`єкт: квартира АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

-заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т.ч. нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), в тому числі, щодо відчуження будь-яким способом (в т.ч. шляхом продажу, дарування, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження стосовно нерухомого майна, тощо) квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Заява обґрунтована тим, що позивач може позбавитись права власності на свій об`єкт нерухомості, незважаючи на свою добросовісну поведінку та намір повернути грошові кошти відповідачу. Оформлення об`єкту нерухомості у власність відповідача, призведе до того, що позовні вимоги про зобов`язання вчинити дії в натурі, щодо отримання коштів в рахунок погашення боргу по договору позики будуть нікчемними та позивач змушений буде звертатись до суду з позовною заявою про оскарження переведення права власності на об`єкт нерухомості за відповідачем.

Згідно вимог ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали додані до заяви, приходить до наступного.

Частинами 1,2 статті 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення по справі в разі задоволення заявленого позову.

При цьому, забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача.

Так, загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Відповідно, розгляд заяв про забезпечення позову здійснюється з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, суд повинен пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

У відповідності до ч. 1 ст.149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК заходів забезпечення позову. Тобто, законодавець вказує лише на можливість, а не обов`язок суду забезпечити позов, при чому відповідно до вимог законодавства це можливо за умови, що з матеріалів справи чи самої заяви про забезпечення позову вбачається, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

До того ж, у постанові від 19.02.2021 року №643/12369/19 Верховний Суд виходив з того, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відтак, позивачем у порушення вищезазначених приписів ЦПК України до заяви про забезпечення позову не додано належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, адже з дати коли ОСОБА_1 мала виплатити повну суму боргу 11.09.2017 року до теперішнього часу ОСОБА_2 не вчиняв будь-яких дій щодо нерухомого майна, яке є предметом договору іпотеки, інші відомості в матеріалах справи відсутні.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, співмірності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, які заявник просила вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову та не вбачає підстав для її задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.149 -153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 07.04.2023 року

Суддя Я.В. Шестакова