РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2023 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

судді Борєйко О.М.

за участю секретаря судового засідання Чорнуцької І.Ю.

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про повернення завдатку, відшкодування збитків та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач звернулась до відповідача про надання послуг з пошуку нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно розписки про отримання винагороди (грошей) від 30 травня 2019 року, ФОП ОСОБА_4 , 1984 року народження, паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , виданий Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області 28 липня 2011 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , отримала від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідка на постійне місце проживання серії НОМЕР_3 , видана органом 7101 України в Черкаській області 28 вересня 2015 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , грошові кошти в сумі 16 000 (шістнадцять тисяч) гривень в рахунок оплати послуг з пошуку нерухомості під магазин (а саме: в АДРЕСА_1 ).

Крім того, згідно розписки про отримання винагороди (грошей) від 01 червня 2019 року, ОСОБА_4 , 1984 року народження, паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , виданий Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області 28 липня 2011 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , отримала від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідка на постійне місце проживання серії НОМЕР_3 , видана органом 7101 України в Черкаській області 28 вересня 2015 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , грошові кошти в сумі 39 000 (тридцять дев`ять тисяч) гривень в рахунок оплати послуг з пошуку нерухомості під магазин по АДРЕСА_1 .

В зв`язку з невиконанням відповідачем договірних зобов`язань, 15 липня 2019 року позивач звернулась до відповідача з вимогою про повернення грошових коштів в сумі 55 000 гривень, яку останньою залишено без реагування і грошові кошти в сумі 55 000 гривень позивачу до цього часу не повернуті.

Внаслідок протиправних дій відповідача позивачу завдано моральну шкоду, яку останньою оцінено в розмірі 5 000 гривень.

Враховуючи викладене, позивач звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача :

-55000 гривень наданий позивачем завдаток;

-55000 гривень додаткову суму в розмірі завдатку в зв`язку з порушенням зобов`язання;

- 15000 гривень збитки, завдані порушенням зобов`язання;

- 5000 гривень моральну шкоду, завдану порушенням зобов`язання;

- судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу було передано на розгляд судді Соснівського районного суду м. Черкаси Мельник І.О.

Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси Мельник І.О. від 25 вересня 2019 року відкрито провадження у справі.

Представником відповідача надано суду відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив проти задоволення заявлених позовних вимог в зв`язку з їх необгрунтованістю та безпідставністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦК України, усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами в момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 208 ЦК України, в письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст 208 ЦКУкраїни, у письмовій формі належить вчиняти в тому числі:

3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу;

4) інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

Враховуючи викладене, в усній формі може бути вчинено правочин, який повністю виконується сторонами в момент його вчинення або правочин на суму менше 340 гривень ( 20 х 17 гривень).

Позивач в своїй позовній заяві зазначає, що між сторонами був укладений в усній формі правочин про надання послуг з пошуку нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , під магазин, з метою подальшого укладення договору оренди вказаного нежитлового приміщення, тобто правочин, який не виконується сторонами в момент його вчинення.

Згідно розписок, доданих позивачем до позовної заяви останнього, відповідачем на підставі розписок від 31 травня 2019 року та від 01 червня 2019 року отримано відповідачем від позивача на виконання умов цього правочину грошові кошти в сумі 55 000 гривень, тобто на суму понад 340 гривень.

Вимоги про повернення завдатку є необґрунтованими і безпідставними.

Згідно розписки від 30 травня 2019 року, ФОП ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_3 16 000 гривень в рахунок оплати послуг з пошуку нерухомості під магазин (а саме: в АДРЕСА_1 ).

Крім того, згідно розписки від 01 червня 2019 року, ОСОБА_4 , отримала від ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 39 000 гривень в рахунок оплати послуг з пошуку нерухомості під магазин по АДРЕСА_1 .

Таким чином, відповідачем отримано від позивача грошові кошти в рахунок оплати послуг за договором з пошуку нерухомості (ріелторських послуг), укладеним між сторонами в усній формі.

Згідно ч.1 ст 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання.

Відповідно до ч.2 ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Крім того, позивач звернувся до Соніського районного суду м. Черкаси з позовною заявою як фізична особа, в той час, як грошові кошти в сумі 16 000 гривень, були отримані відповідачем не у фізичної особи ОСОБА_3 , а у фізичної особи підприємця ОСОБА_3 , що підтверджується «Розпискою про отримання винагороди (грошей)» від 30 травня 2019 року, згідно якої «ФОП ОСОБА_4 , 1984 року народження, паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , виданий Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області 28 липня 2011 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , отримала від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідка на постійне місце проживання серії НОМЕР_3 , видана органом 7101 України в Черкаській області 28 вересня 2015 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , грошові кошти в сумі 16 000 (шістнадцять тисяч) гривень в рахунок оплати послуг з пошуку нерухомості під магазин (а саме: в АДРЕСА_1 )».

Позовні вимоги заявлено позивачем не до фізичної особи підприємця ОСОБА_4 , а саме до фізичної особи ОСОБА_4 .

Позивачем в позовній заяві останнього не доведено належними достатніми достовірними доказами причинно наслідковий зв`язок між протиправними діями відповідача та виникненням моральної шкоди, про яку йдеться в позовній заяві; розрахунок моральної шкоди в позовній заяві також відсутній.

09 грудня 2020 року відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_5 у відставку на підставі Рішення Вищої Ради правосуддя №3124/0/15-20 від 17 листопада 2020 року «Про звільнення ОСОБА_5 з посади судді Соснівського районного суду м. Черкаси у зв`язку з поданням заяви про відставку», автоматизованим розподілом судової справи між суддями головуючим у даній справі обрано суддю Борєйко О.М.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 грудня 2020 року справу прийнято до провадження та призначено судове засідання.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з викладених в позовній заяві підстав.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив відмовити в їх задоволенні в зв`язку з їх необгрунтованістю та безпідставністю.

Зазначив, що жодних вимог (претензій) від позивача про повернення грошових коштів в тому числі вимоги про повернення грошових коштів в сумі 55 000 гривень, копію якої додано позивачем до позовної заяви останнього, - відповідач не отримувала.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно розписки про отримання винагороди (грошей) від 30 травня 2019 року, ФОП ОСОБА_4 , 1984 року народження, паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , виданий Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області 28 липня 2011 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , отримала від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідка на постійне місце проживання серії НОМЕР_3 , видана органом 7101 України в Черкаській області 28 вересня 2015 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , грошові кошти в сумі 16 000 (шістнадцять тисяч) гривень в рахунок оплати послуг з пошуку нерухомості під магазин (а саме: в АДРЕСА_1 ).

Крім того, згідно розписки про отримання винагороди (грошей) від 01 червня 2019 року, ФОП ОСОБА_4 , 1984 року народження, паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , виданий Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області 28 липня 2011 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , отримала від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідка на постійне місце проживання серії НОМЕР_3 , видана органом 7101 України в Черкаській області 28 вересня 2015 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , грошові кошти в сумі 39 000 (тридцять дев`ять тисяч) гривень в рахунок оплати послуг з пошуку нерухомості під магазин по АДРЕСА_1 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦК України, усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами в момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 208 ЦК України, в письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206

Відповідно до ч.1 ст 208 ЦКУкраїни, у письмовій формі належить вчиняти в тому числі:

3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу;

4) інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

Позивач в своїй позовній заяві зазначає, що між сторонами був укладений в усній формі правочин про надання послуг з пошуку нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , під магазин, з метою подальшого укладення договору оренди вказаного нежитлового приміщення, тобто правочин, який не виконується сторонами в момент його вчинення.

Згідно розписок, доданих позивачем до позовної заяви останнього, відповідачем на підставі розписок від 31 травня 2019 року та від 01 червня 2019 року отримано відповідачем від позивача на виконання умов цього правочину грошові кошти в сумі 55 000 гривень, тобто на суму понад 340 гривень.

Матеріали справи не містять і учасниками справи суду не надано письмових правочинів (договорів, угод тощо) про надання послуг з пошуку нежитлового приміщення (ріелторських послуг), укладених між позивачем та відповідачем.

Згідно розписки від 30 травня 2019 року, ФОП ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_3 16 000 гривень в рахунок оплати послуг з пошуку нерухомості під магазин (а саме: в АДРЕСА_1 ).

Крім того, згідно розписки від 01 червня 2019 року, ОСОБА_4 , отримала від ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 39 000 гривень в рахунок оплати послуг з пошуку нерухомості під магазин по АДРЕСА_1 .

Таким чином, відповідачем отримано від позивача грошові кошти в рахунок оплати послуг за договором про надання послуг з пошуку нерухомості (ріелторських послуг), укладеним між сторонами в усній формі.

Відповідно до ч.1 ст. 901 «Договір про надання послуг» ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п.п. 3). 4) ч. 1 ст. 208 ЦК України, в письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

Згідно ч.1 ст. 546 «Види забезпечення виконання зобов`язання» Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Враховуючи викладене, відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України, завдаток є одним з видів забезпечення виконання зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст. 547 «Форма правочину щодо забезпечення виконання зобов`язання» Цивільного кодексу України, правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Згідно ч.2 ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч.1 ст. 547 Цивільного кодексу України, письмова форма договору про внесення завдатку є обов`язковою. Умова про внесення завдатку може бути включена до договору, виконання якого забезпечується таким чином. В разі недодержання письмової форми, на підставі ч 2. ст. 547 Цивільного кодексу України, правочин (договір, угода) про передачу завдатку є нікчемним.

Матеріали справи не містять і учасниками справи суду не надано письмових правочинів (договорів, угод тощо) про надання послуг з пошуку нежитлового приміщення (ріелторських послуг) або інших правочинів, укладених між позивачем та відповідачем, умовами яких було б передбачено отримання завдатку відповідачем.

Позивач звернувся до суду з позовною вимогою про стягнення саме завдатку в сумі 55 000 гривень, отриманого відповідачем згідно умов договору, укладеного між позивачем та відповідачем, та додаткової суми в розмірі завдатку у зв`язку з порушенням зобов`язання, в cумі 55 000 гривень.

Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17, «саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яку правову норму необхідно застосувати для вирішення спору.»

Застосування принципу «jura novit curia» («суд знає закони») передбачає, що суд:

1) не може виходити за межі позовних вимог;

2) має здійснювати юридичну кваліфікацію правовідносин та належним чином визначати норми права, які слід застосувати до спірних правовідносин;

3) повинен застосовувати такий принцип незалежно від заяв чи клопотань сторін;

4) повинен не порушувати принцип диспозитивності;

5) враховувати встановлені судами обставини у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ч. 4 ст. 203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦК України, усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Згідно п.п. 3). 4) ч. 1 ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

Відповідно до ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно правового висновку Верховного Суду в постанові від 05 вересня 2022 року у справі №1519/2-5034/11, «ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання.

На відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, яка підлягає поверненню у випадку невиконання зобов`язання.

Правила статті 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання.

Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише у разі наявності зобов`язання, яке повинно виникати на підставі договору купівлі-продажу.

Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 13 лютого 2013 року у справі N 6/176цс12, а також висновками, наведеними у постановах Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі N 361/8331/18 (провадження N 61-22682св19, 13 січня 2021 року у справі N 686/6823/14-ц (провадження N 61-6475св20) та 08 квітня 2021 року у справі N 640/19696/17 (провадження N 61-2624св20), 22 лютого 2022 року у справі N 750/2209/21 (провадження N 61/17523св21)».

Крім того, згідно правового висновку Верховного Суду в постанові від 06 листопада 2019 року у справі № 367/661/16-ц «внесення завдатку, як способу виконання зобов`язання може мати місце лише у разі наявності зобов`язання, яке повинно виникати на підставі договору купівлі - продажу».

В матеріалах справи відсутні і учасниками справи суду не надано доказів укладення між сторонами договору купівлі- продажу, умовами якого передбачено внесення завдатку.

Крім того, позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовною заявою як фізична особа, в той час, як грошові кошти в сумі 16 000 гривень, були отримані відповідачем не у фізичної особи ОСОБА_3 , а у фізичної особи підприємця ОСОБА_3 , що підтверджується «Розпискою про отримання винагороди ( грошей)» від 30 травня 2019 року, згідно якої «ФОП ОСОБА_4 , 1984 року народження, паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , виданий Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області 28 липня 2011 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , отримала від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідка на постійне місце проживання серії НОМЕР_3 , видана органом 7101 України в Черкаській області 28 вересня 2015 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , грошові кошти в сумі 16 000 (шістнадцять тисяч) гривень в рахунок оплати послуг з пошуку нерухомості під магазин (а саме: в АДРЕСА_1 )».

Позовні вимоги заявлено позивачем не до фізичної особи підприємця ОСОБА_4 , а до фізичної особи ОСОБА_4 .

Але, згідно «Розписки про отримання винагороди (грошей)» від 01 червня 2019 року, « ОСОБА_4 , 1984 року народження, паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , виданий Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області 28 липня 2011 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , отримала від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідка на постійне місце проживання серії НОМЕР_3 , видана органом 7101 України в Черкаській області 28 вересня 2015 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , грошові кошти в сумі 39 000 (тридцять дев`ять тисяч) гривень в рахунок оплати послуг з пошуку нерухомості під магазин по АДРЕСА_1 ».

Тобто фізичною особою ОСОБА_4 отримано від позивача грошові кошти в загальній сумі 39 000 гривень.

Вимог про стягнення грошових коштів з фізичної особи підприємця ОСОБА_4 позивачем не заявлено.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач звернулась до відповідача про надання послуг з пошуку приміщення під магазин за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно розписки про отримання винагороди (грошей) від 30 травня 2019 року, ФОП ОСОБА_4 , 1984 року народження, паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , виданий Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області 28 липня 2011 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , отримала від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідка на постійне місце проживання серії НОМЕР_3 , видана органом 7101 України в Черкаській області 28 вересня 2015 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , грошові кошти в сумі 16 000 (шістнадцять тисяч) гривень в рахунок оплати послуг з пошуку нерухомості під магазин (а саме: в АДРЕСА_1 ).

Крім того, згідно розписки про отримання винагороди (грошей) від 01 червня 2019 року, ФОП ОСОБА_4 , 1984 року народження, паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , виданий Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області 28 липня 2011 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , отримала від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідка на постійне місце проживання серії НОМЕР_3 , видана органом 7101 України в Черкаській області 28 вересня 2015 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , грошові кошти в сумі 39 000 (тридцять дев`ять тисяч) гривень в рахунок оплати послуг з пошуку нерухомості під магазин по АДРЕСА_1 ).

Згідно ч.2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивач в своїй позовній заяві зазначає, що в зв`язку з невиконанням відповідачем договірних зобов`язань, позивач звернулась до відповідача з вимогою про повернення грошових коштів в сумі 55 000 гривень протягом чотирнадцяти днів з дня її отримання.

Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч.1 ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Доказів отримання відповідачем вказаної вимоги позивача про повернення грошових коштів в сумі 55 000 гривень матеріали справи не містять і учасниками справи суду не надано; у вимозі взагалі відсутня дата її складення;в листі, копію якого додано позивачем до позовної заяви, відсутні відомості про отримання відповідачем завдатку та вимога про повернення завдатку відповідачем.

В матеріалах справи міститься копія фіскального чеку від 15 липня 2019 року про направлення рекомендованого листа № 316; опису вкладення до вказаного рекомендованого листа та доказів отримання вказаного рекомендованого листа відповідачем матеріали справи не містять і учасниками справи суду не надано.

Відповідачем заперечується факт отримання вимог (претензій) від позивача про повернення грошових коштів в тому числі вимоги про повернення грошових коштів в сумі 55 000 гривень, копію якої додано позивачем до позовної заяви останнього.

Враховуючи викладене, позивачем не доведено належними, достатніми, достовірними доказами факт отримання відповідачем вимоги (листа, претензії) позивача про повернення грошових коштів в сумі 55 000 гривень, на яку остання посилається в своїй позовній заяві в обґрунтування заявлених позовних вимог.

Доказів ухилення відповідача від отримання претензій (вимог, листів) від позивача матеріали справи не містять і учасниками справи суду не надано.

Таким чином, відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України, звернення позивача з пощовною заявою є передчасним, оскільки згідно наявних в матеріалах справи документів, строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений і позивачем не доведено належними достатніми достовірними доказами факт отримання відповідачем вимоги (претензії), на яку посилається в своїй позовній заяві позивач в обґрунтування настання строку виконання зобов`язання та його порушення відповідачем.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», «під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Вирішуючи питання щодо стягнення компенсації за завдану моральну шкоду суд виходить з того, що мова йде про справедливе та розумне відшкодування, а не про покарання відповідача за його неправомірні дії, оскільки останнє твердження не відповідає принципам та завданням цивільного судочинства. Крім того, основною умовою відшкодування моральної шкоди є те, що остання повинна бути заподіяна протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта цивільно-правових відносин або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин та полягати у фізичному болю та стражданнях, у душевних стражданнях, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи».

В обґрунтування підстав стягнення моральної шкоди позивач в своїй позовній заяві зазначає, що внаслідок протиправних дій відповідача, які полягають порушенні зобов`язання, позивачу завдано моральну шкоду, яку оцінено позивачем в розмірі 5000 гривень.

При цьому позивачем не доведено належними, достатніми, допустимими доказами спричинення позивачу моральної шкоди внаслідок протиправних дій відповідача, причинно наслідкового зв`язку між протиправними діями відповідача та виникненням моральної шкоди, про яку йдеться в позовній заяві; розрахунок моральної шкоди в позовній заяві - відсутній.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача збитків в розмірі 15 000 гривень, завданих порушенням зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Позивачем не доведено належними достатніми доказами факт настання строку виконання зобов`язання відповідачем та його порушення.

Відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України, звернення позивача з вимогою про повернення грошових коштів є передчасним, оскільки згідно наявних в матеріалах справи документів, строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений і позивачем не доведено належними достатніми достовірними доказами факт отримання відповідачем вимоги (претензії), на яку посилається в своїй позовній заяві позивач в обґрунтування настання строку виконання зобов`язань відповідачем.

Доказів ухилення відповідача від отримання претензій ( вимог, листів) від позивача матеріали справи не містять і учасниками справи суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст. 547 Цивільного кодексу України, письмова форма договору про внесення завдатку є обов`язковою. Умова про внесення завдатку може бути включена до договору, виконання якого забезпечується таким чином. В разі, недодержання письмової форми, на підставі ч 2. ст. 547 Цивільного кодексу України, правочин (договір, угода) про передачу завдатку є нікчемним.

Матеріали справи не містять і учасниками справи суду не надано письмових правочинів (договорів, угод тощо), умовами яких передбачено отримання завдатку відповідачем.

Враховуючи викладене, позивачем не доведено належними, достатніми достовірним доказами факт нанесення збитків відповідачем внаслідок порушення зобов`язання; розрахунок розміру нанесених збитків в позовній заяві відсутній.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, в разі відмови в позові інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 15,16, 22, 23, 203, 206, 208, 526, 530, 547, 570, 571, 623, 626, 628, 629, 638, 639, 640, 901, 1167 Цивільного кодексу України, та керуючись ст.ст. 13, 76 - 81, 83, 89, 95, 263, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про повернення завдатку, відшкодування збитків та моральної шкоди, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 01 травня 2023 року.

Сторони справи:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;

Відповідач: ОСОБА_4 , 1984 року народження, адреса: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя О.М. Борєйко