Справа № 723/712/23
Провадження № 2/723/1357/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі:

головуючого судді Бужори В.Т.

при секретарі Чокан Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя та на спадкове майно за законом

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя та на спадкове майно за законом. В позові посилається на те, що подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_5 побудували домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок чого кожен з них набув право на 1/2 частину домоволодіння. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, і після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/2 домоволодіння. Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 своєчасно прийняли спадщину. У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки ОСОБА_5 при житті не зареєстрував право власності на належну йому частину домоволодіння за собою в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. ОСОБА_3 відмовилась від належної їй частки у спадковому майні на користь позивача.

Позивач просить постановити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, що складається з житлового будинку літ.«А-І», прибудови літ.«а», ганку літ.«а1», літньої кухні літ.«Б», тераси літ.«б», вбиральні літ.«В», підвалу літ.«Пд», входу в підвал літ.«ВхПд», гаража літ.«Г», воріт з хвірткою під № 1, огорожі під № 2, криниці під № 3, вимощення І і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник ОСОБА_6 подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності позивача та її представника.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, представивши суду заяви, в яких позов визнали повністю та просили розглядати справу без їх участі.

Дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин суд вважає необхідним позов ОСОБА_1 задовольнити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.01.1967 року позивач ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 . Шлюб було зареєстровано 21.01.1967 року Клинівською сільською радою Сторожинецького району Чернівецької області, актовий запис № 1.

Рішенням виконавчого комітету Сторожинецької міської ради від 07.02.1968 року за № 27/3 ОСОБА_5 надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці площею 600 кв.м. під АДРЕСА_1 (на даний час АДРЕСА_1 ).

07.02.1968 року між ОСОБА_5 та відділом комунального господарства виконкому Сторожинецької міської ради укладено договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності, посвідчений 09.02.1968 року нотаріусом Сторожинецької нотаріальної контори і зареєстрованого в реєстрі за № 248.

Під час шлюбу, а саме в 1972-1990 роках ОСОБА_1 та ОСОБА_5 побудували домоволодіння, що згідно технічного паспорта складається з житлового будинку літ.«А-І», прибудови літ.«а», ганку літ.«а1», літньої кухні літ.«Б», тераси літ.«б», вбиральні літ.«В», підвалу літ.«Пд», входу в підвал літ.«ВхПд», гаража літ.«Г», воріт з хвірткою під № 1, огорожі під № 2, криниці під № 3, вимощення І і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (колишні адреси - АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 ).

Відповідні роки будівництва об`єктів нерухомості підтверджуються записами в технічному паспорті.

Домоволодіння було збудоване під час дії Кодексу про шлюб та сім`ю України.

Згідно зі ст.22 Кодексу про шлюб та сім`ю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Верховний Суд в постанові від 27.01.2020 року по справі № 442/8047/16-ц зробив правовий висновок, що набуття майна за час перебування у шлюбі створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю.

Отже, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 набули право спільної сумісної власності на вказане домоволодіння.

Частина 1 ст. 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України передбачає, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Виходячи з цих положень, кожен з подружжя набув право на 1/2 частину домоволодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, і після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/2 житлового будинку літ.«А-І», 1/2 прибудови літ.«а», 1/2 ганку літ.«а1», 1/2 літньої кухні літ.«Б», 1/2 тераси літ.«б», 1/2 вбиральні літ.«В», 1/2 підвалу літ.«Пд», 1/2 входу в підвал літ.«ВхПд», 1/2 гаража літ.«Г», 1/2 воріт з хвірткою під № 1, 1/2 огорожі під № 2, 1/2 криниці під № 3, 1/2 вимощення І і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 будучи дружиною спадкодавця, тобто в силу ст.1261 ЦК України спадкоємцем за законом першої черги, на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, а тому відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину.

В установлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк, а саме 21.05.2008 року відповідач ОСОБА_3 будучи донькою спадкодавця, тобто в силу статті 1261 ЦК України спадкоємцем за законом першої черги, звернулась до Сторожинецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, де була заведена спадкова справа № 468/2008.

Також із спадкодавцем на час відкриття спадщини були зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_7 - його сини.

Верховний Суд в постанові від 28.04.2021 року по справі № 204/2707/19 зробив правовий висновок про те, що частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 21.10.2020 року у справі № 569/15147/17.

Як вбачається з акту обстеження від 08.02.2023 року № 169 Виконавчого комітету Сторожинецької міської ради ОСОБА_2 та ОСОБА_7 не проживали з батьком на час відкриття спадщини, у встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини до нотаріуса не подавали, а тому вони вважаються такими, що не прийняли спадщину відповідно до вимог ч.3 ст.1268 та ч.1 ст.1272 ЦК України.

Частина 1 ст. 1267 ЦК України передбачає, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно із ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 набули право на 1/2 частку спадкового майна кожен.

У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки ОСОБА_5 при житті не зареєстрував право власності на належну йому частину домоволодіння за собою в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

ОСОБА_3 відмовилась від належної їй частки у спадковому майні на користь позивача, про що свідчить її належним чином засвідчена заява.

ОСОБА_1 набула право на все домоволодіння, зокрема, 1/2 як її частка у спільному майні подружжя, 1/4 як спадщина за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 та 1/4 як частка у спадковому майні, від якої відмовилась ОСОБА_3 .

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За таких обставин, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір в сумі 4467,84 грн., що підтверджується квитанцією код 9297-4568-9987-2595 від 22.02.2023 року.

Оскільки відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнали позов до початку розгляду справи по суті, позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 2233,92 грн.

Керуючись ст.ст. 16, 1216, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 4, 141, 247 ч. 2, ст. 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя та на спадкове майно за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, що складається з житлового будинку літ.«А-І», прибудови літ.«а», ганку літ.«а1», літньої кухні літ.«Б», тераси літ.«б», вбиральні літ.«В», підвалу літ.«Пд», входу в підвал літ.«ВхПд», гаража літ.«Г», воріт з хвірткою під № 1, огорожі під № 2, криниці під № 3, вимощення І та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 2233,92 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сторожинецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: