Справа № 565/929/23
Провадження № 2/565/240/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

04 серпня 2023 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бренчук Г.В., за участю секретаря судового засідання Рибчинчук Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 107 699,99 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 березня 2019 року у справі №565/1329/17 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 .

На підставі вказаного судового рішення видано виконавчий лист від 06 травня 2019 року №565/1329/19, який перебуває на примусовому виконанні у Ковельському ВДВС у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 30 квітня 2023 року сукупний розмір заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів становить 154 751,99 грн. Відповідач обов`язків батька не виконує, умисно самоусунувся від участі в утриманні дитини, умисно допустив значний розмір заборгованості по сплаті аліментів, тому наявні підстави для застосування до нього тієї міри відповідальності за прострочення сплати аліментів, що передбачена СК України. Просить стягнути з відповідача максимальний розмір пені за прострочення сплати аліментів в сумі 107 699,99 грн, що дорівнює різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання відповідно до частини 14 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою від 13 червня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 05 липня 2023 року.

Ухвалою від 05 липня 2023 року розгляд справи відкладено на 20 липня 2023 року.

Ухвалою від 20 липня 2023 року розгляд справи відкладено на 04 серпня 2023 року.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, представник позивача подав до суду клопотання про проведення розгляду справи за відсутності позивача та представника позивача, у клопотанні зазначено, що позовні вимоги позивач підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, у передбаченому ЦПК України порядку повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав.

Враховуючи наведене, судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, дійшов наступних висновків.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 березня 2019 року у справі №565/1329/17 ОСОБА_2 визнано батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20 липня 2017 року і стягувати до досягнення дитиною повноліття.

З інформації про виконавче провадження, отриманої 07 червня 2023 року, убачається, що на виконання судового рішення у справі №565/1329/17 судом 06 травня 2019 року видано виконавчий лист, який перебуває на примусовому виконанні у Ковельському ВДВС у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (виконавче провадження №59068906).

28 липня 2021 року головним державним виконавцем винесено постанову у виконавчому провадженні №59068906 про накладення штрафу на ОСОБА_2 у розмірі 47 051,50 грн, оскільки наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного головним державним виконавцем Ковельського ДВС Хорунжою Н.С., станом на 30 квітня 2023 року сукупний розмір заборгованості ОСОБА_2 становить 154 751,99 грн. Відповідачем не надано доказів того, що він оспорював розмір заборгованості, визначений державним виконавцем.

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів убачається, що за період з липня 2017 року по квітень 2023 року ОСОБА_2 платежі зі сплати аліментів не здійснювались.

Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються

у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Частинами першою та другою статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти

за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

При цьому стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

Аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 09 листопада 2022 року у справі № 754/4461/21.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач не надав доказів на доведення відсутності його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно розрахунку головного державного виконавця сукупний розмір заборгованості відповідача становить 154 751,99 грн. Розмір накладеного на ОСОБА_4 штрафу 47 051,50 грн. Відтак, максимальний розмір пені становитиме 107 700,49 грн (154 751,99 грн 47 051, 50 грн).

Позивач просила стягнути з відповідача 107 699,99 грн, пені.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що наявні підстави для задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача 107 699,99 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Згідно із статтею 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 077,00 грн.

Керуючись статтями 264, 265, 280, 354, 355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 107 699,99 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 до державного бюджету України 1 077,00 грн судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя Г.В.Бренчук