Ухвала

05 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 450/2953/19

провадження № 61-2815 ск 23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 02 січня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , особа, дії, рішення, бездіяльність, якої оскаржуються: державний виконавець Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут», боржник: ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

1. У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Пустомитівського районного суду Львівської області із зазначеною скаргою, у якій просила визнати дії та бездіяльність Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) у виконавчому провадженні № 68722958 неправомірними та скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про арешт коштів боржника, арешт майна боржника.

2. Ухвалою Пустомитівський районний суд Львівської області від 31 жовтня 2022 року скаргу повернуто без розгляду.

3. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 02 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Пустомитівський районний суд Львівської області від 31 жовтня 2022 року визнано неподаною та повернуто скаржнику, у зв'язку із несплатою судового збору за подання апеляційної скарги.

4. У березні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 02 січня 2023 року, у якій просить скасувати оскаржуване судове рішення.

5. Обґрунтовуючи касаційну скаргу заявник вказує на те, що суд апеляційної інстанції порушив її право на справедливий суд. Суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив у задоволенні її клопотань про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» оскільки її скарга на дії та бездіяльність державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) пов'язана із захистом її прав як споживача природнього газу.

6. Перевіривши доводи касаційної скарги та оскаржуване судове рішення, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі з огляду на таке.

7. Статтею 1-1 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

8. Частинами першою та третьою статті 22 цього ж Закону визначено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

9. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 161 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

10. З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що у справі № 450/2953/19 30 вересня 2019 року Пустомитівським районним судом Львівської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 11 455,75 грн, 1 593,13 грн інфляційних втрат та 573,74 грн - 3 % річних. Вирішено питання судових витрат.

11. Отже ОСОБА_1 у справі № 450/2953/19 не є позивачем, яка зверталася до суду із позовом про захист своїх прав, як споживача, а є боржником у виконавчому провадженні із примусового виконання судового наказу Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 вересня 2019 року.

12. Водночас, статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

13. Як вже зазначалося у жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Пустомитівського районного суду Львівської області із скаргою, у якій просила визнати дії та бездіяльність державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) у виконавчому провадженні № 68722958 неправомірними, скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про арешт коштів боржника, арешт майна боржника, яку ухвалою Пустомитівський районний суд Львівської області від 31 жовтня 2022 року повернуто без розгляду.

14. Таким чином скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця подана нею в межах примусового виконання судового наказу у справі № 450/2953/19 і дія Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюється на правовідносини, які склалися в межах цієї справи.

15. Відтак ОСОБА_1 не звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів».

16. Також відповідно до правової позиції викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2018 року у справі № 915/955/15 частиною першою статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

17. Перелік заяв і скарг, за подання яких не справляється судовий збір, наведений у частині другій статті 3 Закону України «Про судовий збір», і в цьому переліку відсутні скарги щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби. Водночас у частині другій статті 4 вказаного Закону не встановлено ставки судового збору за подання скарг на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби.

18. Проте частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлені ставки судового збору за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на всі ухвали суду без винятку.

19. Також Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 752/7347/16-ц дійшов висновку, що якщо за подання скарги на дії державного виконавця до суду першої інстанції законом не встановлено для заявника обов`язок сплачувати судовий збір, то в разі оскарження заінтересованою особою постановленого судом першої інстанції судового рішення за результатами розгляду зазначеної скарги судовий збір справляється на загальних підставах, встановлених у підпункті 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

20. При цьому предмет судового розгляду суду першої інстанції не може впливати на обов`язковість сплати або несплати судового збору за подання апеляційної скарги в разі незгоди з судовим рішенням.

21. Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції встановивши, що ОСОБА_1 не належить до пільгової категорії осіб, які звільнені від сплати судового збору правомірно залишав її апеляційну скаргу без руху та надавав строк для усунення недоліків, а саме для сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 496,20 грн та у зв`язку із тим, що скаржник не усунула недоліки своєї апеляційної скарги у встановлений апеляційним судом строк визнав апеляційну скаргу неподаною та повернув її скаржнику.

22. Таким чином, доводи касаційної скарги щодо безпідставної відмови судом апеляційної інстанції у задоволенні клопотань ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» та неправомірне повернення її апеляційної скарги на ухвалу Пустомитівський районний суд Львівської області від 31 жовтня 2022 року не знайшли свого підтвердження.

23. Враховуючи, що доводи касаційної скарги є необґрунтованими та не спростовують встановлені судом апеляційної інстанції обставини, а правильне застосування норм права судом апеляційної інстанції є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

24. Крім того Верховний Суд звертає увагу, що у даній справі стягувач звернувся до суду з вимогою про видачу судового наказу на стягнення в загальному 13 622,62 грн заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, відтак судові рішення у цій справі взагалі не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за майновим критерієм.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 02 січня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , особа, дії, рішення, бездіяльність, якої оскаржуються: державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут», боржник: ОСОБА_2 .

2. Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді В. В. Пророк

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров