Справа №295/2571/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді Полонця С.М.,

секретаря с/з Лукасевич А.Є.,

за участю: представника позивача адвоката Перегуди А.П., представника відповідача адвоката Кравчука В.І.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

встановив:

Позивач звернувся до суду позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 75342 грн., а саме суми, яка не покривається лімітом страхової компанії і є різницею між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням) та моральну шкоду в розмірі 200000 грн., спричинені внаслідок ДТП, а також судові витрати на професійну правничу допомогу. При цьому посилається на те, що 15.04.2017 року з вини водія ОСОБА_3 , який перебував у трудових відносинах з відповідачем та виконував свої трудові обов`язки, сталася ДТП, у зв`язку з чим було внесено відомості до ЄРДР за ч.1 ст.286 КК України. Позивача було визнано цивільним позивачем у кримінальному провадженні. Ухвалою суду від 11.01.2023 року кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 закрито у зв`язку зі смертю обвинуваченого. Вартість матеріального збитку заподіяного позивачу внаслідок ДТП становить 175342,06 грн., з яких 99950 грн. сплачено позивачу страховою компанією в якості страхового відшкодування. Крім цього, позивачу внаслідок ДТП завдано моральної шкоди у зв`язку з пошкодженням автомобіля.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 06.03.2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 21.03.2023 року заяву відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, залишено без задоволення.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій підтримав позов та просив його задовольнити, а також зазначив, що його інтереси буде представляти адвокат Перегуда А.П.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити, а представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 23.01.2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю.

Власником автобуса Mercedes-Benz 310 D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_2

15.04.2017 року близько 08 год. 30 хв., ОСОБА_4 керував технічно справним автобусом Mercedes-Benz 310 D, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Керуючи вказаним транспортним засобом у напрямку м. Чернівці на 9 км. + 750 м. автодороги «Житомир Чернівці», поблизу с. Тетерівка, Житомирського району, Житомирської області, водій ОСОБА_4 , порушуючи вимоги пунктів 2.3б), 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, при здійсненні маневру перестроювання вправо не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, під час виконання вказаного маневру не надав перевагу у русі водієві автомобіля Chery Tiggo, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 , який рухався в правій смузі руху в попутному напрямку та здійснив зіткнення з ним.

Згідно висновку експерта від 31.07.2017 року №11/67, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Chery Tiggo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на 15 квітня 2017 року складає 175342,06 грн.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-автотехнічної експертизи від 19.04.2018 року №494/576/18-25, з технічної точки зору, водій Mercedes-Benz 310 D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.2.3б), 10.1 та 10.3 ПДР України. З технічної точки зору, згідно проведеного дослідження, в діях водія автомобіля Mercedes-Benz 310 D, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 вбачається невідповідність вимогам вищезазначених пунктів ПДР України. Регламентуючи та оцінюючи дії водія автомобіля Chery Tiggo, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 з точки зору забезпечення безпеки руху в даній дорожній обстановці, то слід зазначити, що з технічної точки зору ПДР в такому випадку, коли транспортний засіб (автомобіль Chery Tiggo) вже майже закінчив випередження іншого транспортного засобу (автомобіля Mercedes-Benz 310 D), який рухається по сусідній смузі руху, не забезпечуються умови не виникнення дорожньо-транспортної пригоди. Більше того, ПДР для такої дорожньої обстановки не передбачені вимоги, які б регламентували дії водія в такій дорожній ситуації. З урахуванням вихідних даних та проведеного дослідження, причиною створення аварійної обстановки та виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, в даних умовах дорожнього руху, з технічної точки зору, слід вважати невідповідність дій водія ОСОБА_5 , які суперечили вимогам пункту 2.3б), 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху України.

Висновками експертів від 08.06.2017 року та від 29.12.2021 року не спростовується наявність вини водія ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеної ДТП.

30.04.2018 року прокурором затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000378 відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 11.01.2023 року у справі №278/1628/18 кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України закрито, у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Цивільні позови прокурора, потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та цивільного позивача ОСОБА_1 , залишено без розгляду.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, як передбачено вимогами ст.1188 ЦК України. Відповідно до вимог п. 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» із змінами та доповненнями, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, а шкода, заподіяна одному з володільців з вини іншого - відшкодовується винним.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.02.2023 року страховою компанією відшкодовано позивачу у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну позивача в розмірі 99950,00 грн.

Згідно ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди (із змінами та доповненнями) роз`яснено, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Згідно ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки роботодавець.

Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія ОСОБА_4 , що на відповідній правовій підставі керував автобусом, який перебуває у власності роботодавця ОСОБА_2 , відшкодовується саме власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в результаті ДТП позивачу була заподіяна матеріальна шкода, яка за відрахування сплаченого йому страхового відшкодування і в межах позовних вимог складає 75342,00 грн. та відповідно до ст.ст. 1172, 1188, 1192 ЦК України підлягає відшкодуванню відповідачем.

Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відшкодування моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів або у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна має проводитися особою, яку визнано винною у вчиненні ДТП.

При вирішенні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд враховує обставини справи, характер, обсяг та глибину душевних страждань, їх негативний наслідок, в тому числі і пов`язаний з пошкодженням автомобіля, який належить позивачу на праві власності та необхідністю проведення його ремонту. Внаслідок ДТП, яка викликала у позивача негативні емоції та пошкодження власного майна, він поніс душевні страждання, у зв`язку з чим був порушений його звичайний спосіб життя, для відновлення якого знадобились додаткові матеріальні і душевні зусилля, що призвело до вимушених змін в його житті.

З огляду на ту обставину, що внаслідок винних дій водія ОСОБА_4 під час вищезазначеного ДТП було пошкоджено транспортний засіб позивача, враховуючи характер та обсяг страждань і немайнових втрат, яких зазнав ОСОБА_1 та виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, а також з огляду на обставини ДТП та встановлені судом факти, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди частково в розмірі 3000 грн. 00 коп., що відповідає положенню п.п. 8, 9 постанови Пленуму Верхового Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача частково витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. та в дохід держави судовий збір в розмірі 1089,70 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263, 265, 279 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166, 1167, 1172, 1188, 1194 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, спричинену внаслідок ДТП в розмірі 75342 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, спричинену внаслідок ДТП в розмірі 3000 грн. 00 коп.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1089 грн. 70 коп.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне судове рішення складено 10.04.2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя: