Справа № 145/1228/21
Провадження № 2/127/4381/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2023 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Дернової В.В., секретаря Тронт М.О., за участі представника позивача та третьої особи адвоката Сердюка В.О., представника відповідача адвоката Киришова О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фермерського господарства «Моргульський І.В.», за участі ТОВ "Агрофірма "Хлібороб" як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом її повернення та скасування запису про державну реєстрацію права оренди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача фермерського господарства «Моргульський І.В.» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом її повернення та скасування запису про державну реєстрацію права оренди та просила усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою та зобов`язати ФГ «Моргульський І.В.» повернути земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:00308, площею 4,5174 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Рахно-Полівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області та скасувати запис № 41304627 від 01 квітня 2021 року, вчинений державним реєстратором Тиврівської селищної ради Вінницької області Кіосак І.О. про державну реєстрацію права оренди за ФГ «Моргульський І.В.», а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, мотивуючи позовні вимоги тим, що Договір оренди землі від 25.05.2020 року щодо спірної земельної ділянки нею з ФГ «Моргульський І.В.» не укладався.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.09.2021 року було прийнято справу до розгляду у загальному позовному провадженні.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.01.2022 року було витребувано від фермерського господарства «Моргульський І.В.» оригінал Договору оренди землі, укладеного 25.05.2020 року між ОСОБА_1 та фермерським господарством «Моргульський І.В.» щодо земельної ділянки площею 4,5174 га, кадастровий номер :01:002:00308.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.08.2022 року було залучено до участі у справі ТОВ "Агрофірма "Хлібороб" як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.09.2022 року було відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сердюка В.О. про витребування доказів.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.10.2022 року було призначено судову почеркознавчу експертизу; провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.02.2023 року було поновлено провадження у справі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.03.2023 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Сердюк В.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити.

Представник відповідача фермерського господарства «Моргульський І.В.» - адвокат Киришов О.В. у судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні, оскільки спірний договір був, дійсно, укладений між сторонами, однак відзив на позов подано не було.

Представник третьої особи - ТОВ "Агрофірма "Хлібороб" адвокат Сердюк В.О. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а тому з огляду на зазначені вище обставини суд звертає увагу на такі висновки Верховного Суду.

Судом установлено такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 4,5174 га, кадастровий номер :01:002:00308, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Рахно-Полівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.06.2021 року № 261542415 (а.с. 11-12).

Крім того, з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.06.2021 року № 261542415 вбачається, що державним реєстратором Уладівської сільської ради Літинського району Вінницької області Зарембою С.В. 27.05.2020 року зареєстровано право оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0308, площею 4,5174 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Рахно-Полівської сільської ради за ФГ «Моргульський І.В.» на підставі договору оренди, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Моргульський І.В.» 25 травня 2020 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 52403086 від 27 травня 2020 року (а.с. 11-12).

При цьому, матеріали справи містять копію Договору оренди землі, укладеного 25.05.2020 року між ОСОБА_1 та фермерським господарством «Моргульський І.В.» щодо земельної ділянки площею 4,5174 га, кадастровий номер :01:002:00308, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Рахно-Полівської сільської ради (а.с. 4-6).

Оскільки позивач ОСОБА_1 стверджувала, що не виконувала власний підпис у Договорі оренди землі, укладеному 25.05.2020 року між ОСОБА_1 та фермерським господарством «Моргульський І.В.», щодо земельної ділянки площею 4,5174 га, кадастровий номер :01:002:00308, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.10.2022 року було призначено судову почеркознавчу експертизу, яка не була проведена у зв`язку із ненаданням оригіналу Договору оренди землі, укладеного 25.05.2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Суд звертає увагу, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.01.2022 року було витребувано від фермерського господарства «Моргульський І.В.» оригінал Договору оренди землі, укладеного 25.05.2020 року між ОСОБА_1 та фермерським господарством «Моргульський І.В.» щодо земельної ділянки площею 4,5174 га, кадастровий номер :01:002:00308.

Відповідачем фермерським господарством «Моргульський І.В.» було подано письмове пояснення щодо неможливості виконання ухвали суду у зв`язку з тим, що оригінал Договору оренди землі, укладеного 25.05.2020 року, знаходиться у матеріалах цивільної справи № 145/1495/20, яка перебуває на розгляді у Верховному Суді, та буде наданий одразу ж після повернення (а.с. 78-79).

Як вбачається з інформації порталу «Судова влада України», 27.10.2022 року цивільну справу № 145/1495/20 було передано для відправки до Тиврівського районного суду Вінницької області, однак оригінал договору відповідачем фермерським господарством «Моргульський І.В.» так і не було надано, незважаючи на повторне його витребування ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.10.2022 року.

Отже, оскільки відповідач фермерське господарство «Моргульський І.В.» не надав оригінал Договору оренди землі, укладеного 25.05.2020 року, суд розцінює це як ухилення від участі в експертизі, а тому визнає факт непідписання (а отже і неукладення) позивачем ОСОБА_1 . Договору оренди землі від 25.05.2020 року.

Що стосується ненадання оригіналу спірного договору оренди позивачем ОСОБА_1 , то це відповідає підставі заявленого позову, згідно якої примірник Договору оренди землі від 25.05.2020 року, у ОСОБА_1 відсутній з огляду на те, що такий договір оренди нею не укладався.

Щодо наявності відміток «згідно з оригіналом» на доданій до позовної заяви ОСОБА_1 копії оспорюваного Договору оренди землі від 25.05.2020 року, то ця обставина не свідчить про наявність у неї оригіналу спірного правочину, а може пояснюватися виконанням вимог ст. 95 ЦПК України юридично необізнаною особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Таким чином, суд вважає встановленою обставину, що спірний договір оренди позивач ОСОБА_1 не підписувала та, відповідно, істотні умови цього договору не погоджувала, а тому такий договір є неукладеним.

Щодо обраного позивачем способу захисту.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 905/2260/17 вказано, що «як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною; спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату; спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав».

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17).

Обраний позивачем спосіб захисту цивільного права, має призводити до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу; якщо таке право чи інтерес мають бути захищені лише певним способом, а той, який обрав позивач, може бути використаний для захисту інших прав або інтересів, а не тих, за захистом яких позивач звернувся до суду, суд визнає обраний позивачем спосіб захисту неналежним і відмовляє у позові; у тому ж випадку, якщо заявлена позовна вимога взагалі не може бути використана для захисту будь-якого права чи інтересу, оскільки незалежно від доводів сторін спору суд не може її задовольнити, така вимога не може розглядатися як спосіб захисту. Визначаючи належність обраного позивачем способу захисту, слід оцінювати його ефективність для захисту того права чи інтересу, за захистом якого позивач звернувся до суду. Вимога про захист цивільного права або інтересу має відповідати змісту цього права чи інтересу, характеру його порушення, оспорювання або невизнання і повинна забезпечувати поновлення права чи інтересу, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати отримання відповідного відшкодування (такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 331/6927/16-ц).

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (п. 7.27), ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок; більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок.

Отже, у цій частині позовних вимог позивачем вірно обрано спосіб захисту.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 03.08.2022 року у справі № 645/3067/19, від 17.08.2022 року у справі № 450/441/19, від 22.08.2022 року у справі № 597/977/21, належними нині способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є саме скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав.

Однак, стороною позивача невірно обрано спосіб захисту скасування запису № 41304627 від 01 квітня 2021 року.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню та слід усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом повернення фермерським господарством « ОСОБА_2 » ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 4,5174 га, кадастровий номер :01:002:00308, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Рахно-Полівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з фермерського господарства «Моргульський І.В.» на користь ОСОБА_1 454 грн. судового збору.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 13, 81, 109, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст. 638 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом повернення фермерським господарством «Моргульський І.В.» ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 4,5174 га, кадастровий номер :01:002:00308, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Рахно-Полівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з фермерського господарства «Моргульський І.В.» на користь ОСОБА_1 454 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

Фермерське господарство «Моргульський І.В.» (Вінницька обл., Тиврівський р-н, с. Велика Вулига, вул. Терешкової, буд. 42; )

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Хлібороб" (Кіровоградська обл., Голованівський р-н, с. Наливайка; )

Повне рішення суду складене 07.04.2023 року.

Суддя