Дата документу 13.02.2023
Справа № 334/5986/22
Провадження № 2/334/559/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

13 лютого 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Шерештан О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 липня 2021 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). В обґрунтування позову зазначила, що шлюбні відносини між сторонами на час звернення до суду припинені з причин відсутності взаєморозуміння у вирішенні сімейних питань, збереження шлюбу позивачка вважає неможливим. Зазначила також, що від шлюбу спільних дітей не мають. Просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 та стягнути з відповідача судові витрати.

В судове засідання позивачка не з`явилася, до суду надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач , будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи відповідно до вимог ч. 6, 11 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим суд відповідно до вимог ч.2 ст. 247, ч.1 ст. 280 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони у справі ОСОБА_1 , громадянка України, та ОСОБА_2 , громадянин Азербайджанської Республіки, перебувають у шлюбі, який було укладено 10 липня 2021 року та зареєстровано Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), запис про укладення шлюбу від 10.07.2021 № 212.

Приватноправові відносини, що склалися між сторонами є відносинами з іноземним елементом, а тому регулюються Законом України «Про міжнародне приватне право».

Правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, тобто правом тієї держави, громадянами якої вони є одночасно, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі (частина 1статті 60 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Між Україною і Азербайджанською Республікою укладений Договір про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 10.11.1994 року.

Відповідно до статті 27 Договору якщо на момент подання заяви про розірвання шлюбу один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий - іншої Договірної Сторони і один з них проживає на території однієї, а другий-на території іншої Договірної Сторони, то компетентні установи обох Договірних Сторін. При цьому вони застосовують законодавство своєї держави.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Статтею 16 Закону визначено, що особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є. Тому, у разі якщо подружжя є громадянами однієї держави, їх спільним особистим законом вважається право такої держави. Якщо ж подружжя, що є громадянами різних держав, спільно проживали на території України і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу здійснюється за законодавством України.

З урахуванням викладеного, оскільки сторони по справі є громадянами різних держав і на час розгляду справи позивачка продовжує проживати на території України, то розірвання шлюбу сторін у цій справі має здійснюватись за законодавством України.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушувати до припинення шлюбних відносин, примушувати до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги відсутність дітей та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення (ст. 112 СК України).

Згідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Судом встановлено, що причиною припинення шлюбних відносин подружжя є непорозуміння, відсутність дружніх стосунків між подружжям.

Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що відповідає дійсній її волі.

Як зазначено у позові, і що не було спростовано відповідачем, сімейні стосунки між подружжям припинені, подружжя проживає окремо один від одного, спільне господарство ними не ведеться, примирення небажане та неможливе, на теперішній час шлюб має лише формальний характер, отже його збереження суперечитиме інтересам подружжя.

За таких обставин суд вважає, що позовна заява обґрунтована та така, що відповідає вимогам закону та інтересам подружжя, а тому підлягає задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути сплачений нею судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 992,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 89, 247, 263, 264, 274, 279, 280-283 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянкою України та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянином Азербайджанської Республіки, зареєстрований 10 липня 2021 року, Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), запис про укладення шлюбу від 10.07.2021 № 212.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 992,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищезазначених строків, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин Азербайджанської Республіки, РНОКПП невідомо, адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя: Турбіна Т. Ф.