Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2346/19

27 квітня 2023 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Кушнірчук М.Д.,

з участю представника відповідача, адвоката - Романишина Д.М.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" до ОСОБА_1 про відшкодування вартості необлікованої електричної енергії,-

ВСТАНОВИВ:

18.11.2019 року ПАТ "Прикарпаттяобленерго" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування вартості необлікованої електричної енергії.

В судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві.

Просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ "Прикарпаттяобленерго" 67867 грн. 03 коп. - вартості необлікованої електричної енергії та понесені судові витрати.

В судове засідання 26.04.2023 року представник позивача не прибув, натомість подав письмові пояснення (судові дебати), в яких просив позовні вимоги задоволити в повному обсязі, розгляд справи провести у його відсутності.

Представник відповідача, адвокат Романишин Д.М. в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що 01.11.2018 року в позаробочий час, після 17 год. 30 хв. зайшли працівники ПАТ "Прикарпаттяобленерго" на земельну ділянку, що належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_1 , на якій розташоване нежитлове приміщення, яке також належить на праві приватної власності відповідачу, без участі останньої та працівників правоохоронних органів, вилучили лічильник та склали акт про порушення № 084594 від 01.11.2018 року, яким нібито підтверджується втручання в параметри розрахункового засобу обліку електричної енергії внаслідок впливу дії високочастотного електромагнітного випромінювача, яке зафіксоване спеціальним обладнанням.

Однак, ОСОБА_1 будь-яких дій, з метою впливу на роботу обладнання, яке здійснює облік спожитої електричної енергії, не вчиняла.

Крім того, вказаний акт складений працівниками АТ "Прикарпаттяобленерго" філії "Південна РЕМ" є необгрунтованим та складений зі значними порушеннями.

Копія протоколу № 26/467 від 01.11.2018 року Карпатської філії Українського ДЦР, на думку представника відповідача, є недопустимим доказом, долучений як доказ протокол № 35/18 від 13.12.2018 року містить недостовірні відомості, а висновок експертного дослідження № 1 від 14.03.2019 року взагалі грунтується на припущеннях про можливість впливу на показники лічильника за допомогою магнітного поля чи радіочастотного випромінювання.

З вказаних підстав просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення представника позивача і представника відповідача, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи та за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 1 ст.77 ЦПК України закріплено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а ч.2 цієї статті визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги, чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ч.2 ст.78 ЦПК України вбачається, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В той же час ч.1 ст.81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, спір між сторонами у справі виник з цивільних правовідносин у сфері постачання та споживання електроенергії, що регулюються статтею 714 ЦК України та Законом України «Про ринок електричної енергії».

Згідно зі ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» правопорушеннями на ринку електричної енергії є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

Відповідно до п. 2.3.3. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14 березня 2018 року № 312 (надалі «ПРРЕЕ») електроустановки споживачів мають бути забезпечені необхідними розрахунковими засобами вимірювальної техніки для розрахунків за спожиту електричну енергію, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, а також (за бажанням споживача) суміщеними з лічильником електричної енергії або окремими засобами вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії.

Підключення електроустановки споживача, яка не забезпечена розрахунковими засобами (засобом) вимірювальної техніки, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, забороняється, за винятком випадків, передбачених цими Правилами.

Відповідно до п. 2.3.4 ПРРЕЕ відповідальність за збереження і цілісність засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені.

Відповідно до п.5.5.5. ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема:

1) користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів);

2) сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів;

5) дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів;

12) забезпечувати доступ представникам оператора системи (після пред`явлення ними службових посвідчень) до об`єкта споживача для проведення технічної перевірки засобу комерційного обліку (засобів вимірювальної техніки), електроустановок та електропроводки, вимірювання показників якості електричної енергії, контролю за рівнем споживання електричної енергії;

13) забезпечити безперешкодний доступ представникам постачальника послуг комерційного обліку, електропостачальника та/або оператора системи (після пред`явлення ними службових посвідчень) до розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що встановлені на об`єктах споживача, для візуального або автоматизованого зняття показів розрахункових засобів комерційного обліку;

20) не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Згідно п. 8.2.4 ПРРЕЕ у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої регулятором.

Відповідно до п. 8.2.5 ПРРЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення.

Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено наступне:

Відповідачу ОСОБА_1 належить на праві приватної власності земельна ділянка, що розташована по АДРЕСА_1 . На даній земельній ділянці наявне нежитлове приміщення, яке також належить на праві приватної власності відповідачу.

З метою забезпечення електричною енергією вказаного нежитлового приміщення між позивачем ПАТ "Прикарпаттяобленерго" та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про користування електричною енергією № 35018393 від 18.01.2017 року. Жодних додаткових угод до даного договору не укладалось.

Лічильник обладнання, яке здійснює облік спожитої електричної енергії, в нежитловому приміщенні ОСОБА_1 розташований ззовні приміщення, до якого є вільний доступ.

З"ясовано також, що ні відповідач ОСОБА_1 , ні члени її сім`ї чи інші особи у вказаному приміщенні чи на земельній ділянці, на якій приміщення розміщене, будь-якої господарської чи підприємницької діяльності не здійснюють. ОСОБА_1 періодично прибирає територію і приміщення, забирає рахунок на оплату електричної енергії, який працівник ПАТ "Прикарпаттяобленерго" залишав біля лічильника.

01.11.2018 року в позаробочий час, після 17 год. 30 хв. працівники ПАТ "Прикарпаттяобленерго" прийшли на земельну ділянку, що належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_1 , на якій розташоване нежитлове приміщення, яке також належить на праві приватної власності відповідачу, без участі останньої та працівників правоохоронних органів, вилучили лічильник та склали акт про порушення № 084594 від 01.11.2018 року о 18 год. 00 хв., яким на їхню думку підтверджується втручання в параметри розрахункового засобу обліку електричної енергії внаслідок впливу дії високочастотного електромагнітного випромінювача, яке зафіксоване спеціальним обладнанням.

Однак, стороною позивача не надано належних та допустимих доказів, що саме ОСОБА_1 вчиняла будь-які дії, з метою впливу на роботу обладнання, яке здійснює облік спожитої електричної енергії.

До позовної заяви представником позивача долучено акт про порушення № 084594 від 01.11.2018 року.

Разом з тим, як перевірено в судовому засіданні, даний документ складався у відсутність відповідача, як власника земельної ділянки та нежитлового приміщення, що суперечить п. 8.2.5 ПРРЕЕ. Відповідач ОСОБА_1 була відсутня по місцю складання акту та дозволу на проникнення на територію приватизованої ділянки працівникам позивача чи іншим особам не надавала. Оскільки ОСОБА_1 була відсутня при складанні акту про порушення, тому не мала можливості контролювати процес вилучення лічильника і нібито виявлення зовнішнього втручання в прилад, а також була позбавлена права внести свої зауваження до акту про порушення. Натомість зазначені в акті про порушення № 084594 від 01.11.2018 року відомості, а саме: що споживач не подав паспортних даних усіх струмоприймачів; споживач не забезпечив технічної можливості проведення замірів; споживач не наддав зауважень до складеного акта; споживач від підпису відмовився свідчать про внесення в акт завідомо неправдивих відомостей та порушення порядку складання відповідного акту. Окрім того, такі дії працівників "Прикарпаттяобленерго" порушують право власності відповідача, яке є непорушним та гарантується Конституцією України (ст.41).

Крім того, у вказаному акті про порушення зазначено, що проводилась фото та відеозйомка, але позивачем до матеріалів справи цього не додано. Також, в даному документі до акта додається сейфпакет з вилученими електропромінювачем та актом високочастотного випромінювача… Однак, як в подальшому було встановлено, будь-якого приладу, як його називає позивач «високочастотний випромінювач» працівниками "Прикарпаттяобленерго" не було виявлено та вилучено, а також даний прилад не досліджувався експертом.

Що стосується протоколу № 26/467 від 01.11.2018 року Карпатської філії Українського державного центру радіочастот, суд зауважує, що цей документ підписаний ОСОБА_2 та особою, прізвище якої зазначено нерозбірливо, які не є працівниками "Прикарпаттяобленерго", будь-якого договору чи іншого документу про залучення їх до роботи позивача не було, останні не отримували дозволу від власника майна на проникнення на територію. Долучений протокол та додатки є копією, а не оригіналом документу, оригінал судом не досліджувався, оскільки позивач не наддав дані документи до суду в оригіналі, що свідчить про недопустимість даних документів як доказів (ч.6 ст.95 ЦПК України).

В свою чергу протокол № 26/467 від 01.11.2018 року Карпатської філії Українського державного центру радіочастот складався на підставі показників приладу Аnritsu MS 2720Т свідоцтво про повірку якого в матеріалах відсутнє.

Судом також встановлено, що протокол № 35/18 від 13.12.2018 року складався у відсутність відповідача, хоча зазначено протилежне, окрім того, він містить відомості про те, що сейфпакет з вилученими електролічильником та антеною високочастотного випромінювача направити на експертизу… Однак, як в подальшому було встановлено, будь-якого приладу, як його називає позивач «високочастотний випромінювач» чи «антена високочастотного випромінювача» працівниками позивача не було виявлено та вилучено, а також даний прилад не досліджувався експертом.

Що стосується висновку експертного дослідження № 1 від 14.03.2019 року, проведеного Миколаївським НДЕКЦ МВС, суд констатує:

Експерту було поставлено два питання: 1. Чи можливий вплив на роботу лічильника з метою зниження показів облікової електроенергії та/або вплив на облік електричної енергії лічильника, без пошкодження конструктивних елементів та виникнення на них явних ознак втручання? 2. Чи містить внутрішня пам`ять лічильника ознаки стороннього впливу на роботу лічильника?

В дослідницькій частині висновку зазначено, що «При відкритті пакету встановлено, що в ньому знаходиться лічильник електричної енергії типу МТХ 3R30.DF4L-P4, заводський № 02047648, дві полімерні пломби та відрізок ізольованого двожильного кабелю». Будь-якого «високочастотного випромінювача» чи «антени високочастотного випромінювача» в упаковці не має. А тому дослідженню підлягав тільки сам лічильник. Надалі в дослідницькій частині зазначено, що «зовнішнім оглядом поверхонь корпусу лічильника в різних режимах освітлення, будь-яких видимих пошкоджень та ознак стороннього впливу на зовнішні конструктивні елементи досліджуваного лічильника не виявлено».

Як вбачається з висновків експертного дослідження:

Вплив на роботу лічильника з метою зниження показників облікованої електричної енергії можливий у разі впливу магнітного поля або радіочастотного випромінювання понад допустимі величини. У внутрішній пам`яті лічильника не відображаються ознаки стороннього впливу на роботу лічильника. У журналі подій зафіксовано відключення напруги та рестарт програми мікроконтролера, що свідчить про нештатні аварійні ситуації, факт нестабільної роботи. Визначити причини проявів нестабільної роботи та встановити об`єктивно факт недообліку спожитої електричної енергії неможливо у зв`язку з тим, що наявне у лічильнику програмне забезпечення не має відповідних функцій.

Таким чином, відповіді, дані експертом у зазначеному висновку, не дають підстав стверджувати про здійснення на лічильник зовнішнього впливу з метою недообліку електричної енергії. Експерт лише висловив припущення про можливість впливу на показання лічильника за допомогою магнітного поля чи радіочастотного випромінювання.

Відповідальність особи у вигляді обов`язку відшкодувати завдані збитки наступає лише за наявності в сукупності певних умов, які разом утворюють склад правопорушення, а саме: шкоди, протиправної поведінки, причинного зв`язку між поведінкою і шкодою, вини.

Наведене свідчить, що позивачем не надано суду допустимих та належних доказів на підтвердження факту втручання відповідачем в роботу електролічильника.

Відповідно до ч.5 ст. 104 ЦПК України, в ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Тобто норма, яка визначає, що в ухвалі повинно бути роз`яснено експерту про кримінальну відповідальність не виключає обов`язку експерта зазначати при складанні висновку, що він попереджений (обізнаний) про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за ст. 384 КК України або за відмову від надання висновку за ст. 385 КК України.

У відповідності до ч.2 ст. 207 ЦПК України, у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Статтею 106 ЦПК України передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи.

Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Згідно з ч.5 ст.106 ЦПК України, у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Разом з тим, як з`ясовано судом в процесі судового розгляду даної справи, у висновку № 1 від 14.03.2019 року не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду, про що обґрунтовано зазначає представник відповідача.

Тому, висновок експерта Варварука О.В. є неналежним та недопустимим доказом, оскільки експерт не попереджався про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку.

Таким чином, представник позивача не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту втручання відповідачем в роботу електролічильника.

На переконання суду, встановлені та викладені вище обставини не спростовані в судовому засіданні стороною позивача.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст.13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, суд приходить до висновку про недоведеність представником позивача ПАТ "Прикарпаттяобленерго" своїх позовних вимог.

З огляду на всі зазначені вище, повно та всебічно з`ясовані обставини, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що взадоволенні позовних вимог ПАТ "Прикарпаттяобленерго" до ОСОБА_1 про відшкодування вартості необлікованої електричної енергії, слід відмовити.

На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 714 ЦК України, Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312, та керуючись ст.258, ч.6 ст.259, ст.263, ст.265, ч.1 ст.268, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" до ОСОБА_1 про відшкодування вартості необлікованої електричної енергії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення

виготовлено 05.05.2023 року.

у.