Справа № 346/4748/22
Провадження № 2/346/332/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2023 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Третьякової І.В.

за участю:

секретарів судових засідань - Дутчак Х.В., Романчук Л.І.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відео конференції в м. Коломия в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Прометей» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи пов`язану із витратами на спорудження надгробного пам`ятника

У С Т А Н О В И В:

14 листопада 2022р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що 05.03.2020р. близько 12:50 год. ОСОБА_4 , будучи працівником фермерського господарства «Прометей» здійснюючи функції водія, керуючи навантажувачем марки «JCB 535-95 AGRI» реєстраційний номер НОМЕР_1 приїхав на територію шино монтажу, розташованого біля автодороги сполученням «Стрий-Чернівці-Мамалига» по вул.. Миколайчука в с. Корнич, Коломийського району. Між територію шино монтажу та проїзною частиною автодороги наявне викладене бруківкою узбіччя, яким у напрямку м. Чернівці йшла пішохід ОСОБА_5 . В цей час ОСОБА_4 завантажив у ківш керованого ним транспортного засобу шину від вантажного автомобіля та розпочав рух з метою виїзду на автодорогу з виконанням маневру повороту ліворуч у напрямку м. Чернівці. Під час виїзду з території шиномонтажу водій ОСОБА_4 проявив неуважність, не урахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не маючи переваги над пішоходом, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, маючи об`єктивну можливість виявити пішохода потерпілу ОСОБА_5 , не надав їй дорогу, не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, виїхав на узбіччя, де вчинив наїзд на потерпілу ОСОБА_5 . В результаті порушення ОСОБА_4 п. 1.5, 2.3 б, 10.1, 10.2 12.3 ПДР України сталася дорожньо-транспортна пригода унаслідок якої пішохід ОСОБА_5 отримала тяжкі тілесні ушкодження від яких настала її смерть. За вказаним фактом вироком Коломийського міськрайонного суду від 01.06.2022р. ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. На підставі ст.. 75 КК України від відбування основного покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Також вказаним вироком стягнуто з ФГ «Прометей» на користь ОСОБА_1 19500,00 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 200000 грн. моральної шкоди. Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 17.08.2022р. вирок Коломийського міськрайонного суду від 01.06.2022р. щодо ОСОБА_4 в частині вирішення цивільного позову щодо відшкодування моральної шкоди змінено, стягнуто з ФГ «Прометей» 500000 гривень моральної шкоди на користь ОСОБА_1 . В решті вирок залишено без змін. Позивач також зазначає, що під час розгляду кримінального провадження нею заявлялися вимоги щодо відшкодування витрат на спорудження надгробного пам`ятника, однак позов в цій частині за клопотанням її представника був залишений без розгляду, що не перешкоджає її повторному зверненню до суду. За вищевикладених обставин та посилаючись на положення ст.. 1172, 1187, 1201 ЦК України, ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача на свою користь понесені нею витрати на спорудження нагробного пам`ятника своїй покійній матері ОСОБА_5 в сумі 158680,00 грн.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 21.12.2022р. було задоволено заяву позивача про відвід судді Васильковського В.В., справу передано до канцелярії суду для нового розподілу.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2022р. головуючим суддею визначено Третьякову І.В.

Ухвалою від 23.12.2023р. суддею було прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Прометей» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи пов`язану із витратами на спорудження надгробного пам`ятника.

11.01.2023р. представник ФГ «Прометей» подав до суду відзив в якому зазначив, що на момент звернення позивача до суду з позовом, нею не було надано доказів виготовлення та встановлення пам`ятника, а тому вимоги по компенсації його вартості заявлені передчасно. Також послався на те, що ОСОБА_1 не доведено, що вартість надмогильного пам`ятника в розмірі 158 680 грн. не перевищує граничну вартість стандартних пам`ятників в даній місцевості, а тому з метою визначення цих даних відповідач бажає провести відповідну експертизу, проведення якої можливо буде здійснити лише після завершення робіт з виготовлення та встановлення пам`ятника. Таким чином вважав, що позов не підлягає задоволенню, як передчасно заявлений.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, на підставах викладених в позовній заяві та наполягали на їхньому повному задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні проти часткового задоволення позову не заперечував, оскільки станом на дату розгляду справи, позивачем були надані відповідні докази встановлення пам`ятника, а тому викладена ними позиція у відзиві перестала бути актуальною. Проте, зазначив, що в п. 7 акту виконаних робіт вказано суму вартості бруківки в розмірі 15000,00 грн., що на думку представника відповідача, не відноситься до складових частин пам`ятника, а тому дана сума не повинна бути включена до його вартості, а відтак і не може бути стягнена з ФГ «Прометей». Таким чином, просив зменшити суму, пред`явлену позивачем до стягнення на 15000,00 грн.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши представлені докази, суд прийшов до наступного висновку.

З вироку Коломийського міськрайонного суду від 01.06.2023р. слідує, що ОСОБА_4 , керуючи навантажувачем «JCB 535-95 AGRI» реєстраційний номер НОМЕР_1 порушив правила дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, в якій пішохід ОСОБА_5 отримала тяжкі тілесні ушкодження від яких настала її смерть.

За даним фактом ОСОБА_4 був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та засуджений до 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки зі звільненням на підставі ст.. 75 КК України від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 17.08.2022р. вирок Коломийського міськрайонного суду від 01.06.2022р. відносно ОСОБА_4 було змінено лише в частині вирішення цивільного позову щодо відшкодування моральної шкоди. В решті вирок залишений без змін.

Отже, судовим рішенням по кримінальному провадженню було встановлено причинно-наслідковий зв`язок між винними протиправними діями ОСОБА_4 та смертю ОСОБА_5 .

Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Статтею 1201 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується.

Зі свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця та витягу з реєстру платників єдиного податку слідує, що ОСОБА_6 зареєстрований як ФОП, являється самозайнятою особою, основним видом діяльності якого згідно КВЕД 23.70 являється різання, оброблення та оздоблення декоративного та будівельного каменю.

10 жовтня 2022 року між ФОП ОСОБА_6 та ОСОБА_1 був укладений договір, за предметом якого ОСОБА_6 , як виконавець робіт зобов`язався виконати роботи по виготовленню та встановленню пам`ятника згідно креслень, погодженого ескізу та матеріалів, а ОСОБА_1 , замовник, зобов`язалася своєчасно прийняти та оплатити виконані виконавцем роботи.

Відповідно до п. 3.1 договору, загальна вартість робіт становить 158680,00 грн. Сума визначена за результатом проведеної калькуляції, копія якої долучена до матеріалів справи.

Згідно квитанції АТ КБ «ПриватБанк» №0.0..1, ОСОБА_1 21.10.2022р. було сплачено на рахунок ФОП ОСОБА_7 обумовлену договором суму за товар в розмірі 158680,00 грн.

В довідці, виданій парохом церкви перенесення Мощей святого Миколая від 11.04.2023р. зазначено, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була похоронена на місцевому кладовищі с. Корнич.

Актом виконаних робіт від 03.04.2023р., підписаним ФОП ОСОБА_7 і ОСОБА_1 , а також світлиною з місця поховання ОСОБА_5 підтверджується встановлення надгробного пам`ятника, тобто повне виконання зобов`язань сторін за укладеним між ними договором.

Частиною першою статті 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

В постанові від 18.05.2020 по справі № 522/13192/15-цс Верховний Суд зазначив, що преюдиціальність це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ.

Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.

Суть преюдиції полягає і в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. Лише згадувані, але такі, що не одержали оцінку суду, обставини не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивості преюдиціальності. Тобто, преюдиціальні факти слід відрізняти від оцінки іншим судом певних обставин.

Під час апеляційного перегляду вироку Коломийського міськрайонного суду відносно ОСОБА_4 , Івано-Франківський апеляційний суд в своїй ухвалі від 17.08.2022р. вказав, що обвинувачений вчинив дорожньо-транспортну пригоду, перебуваючи в трудових відносинах з Фермерським господарством «Прометей» та керував навантажувачем марки JCB 535-95 AGRI, який належить на праві власності цьому господарству.

Таким чином, в результаті неправомірних дій ОСОБА_4 було завдано шкоди у робочий час, діями, які пов`язані з виконанням ним своїх трудових обов`язків у Фермерському господарстві «Прометей», яке є власником джерела підвищеної небезпеки, а тому саме Фермерське господарство «Прометей» повинно відшкодувати завдану моральну шкоду.

Враховуючи, що вищевикладені обставини є встановленими та знайшли своє відображення в мотивувальній частині судового рішення, а отже не підлягають повторному доказуванню, оскільки мають преюдиціальне значення, суд, виходячи з тих же міркувань та керуючись положеннями ст.. 1172, 1187 та 1201 ЦК України, вважає, що ФГ «Прометей» також повинно відшкодувати позивачу понесені нею та належним чином підтверджені витрати на спорудження надгробного пам`ятника ОСОБА_5 в сумі 158680,00 грн.

З приводу висловлених в судовому засіданні представником відповідача заперечень щодо необхідності виключення з вартості пам`ятника витрат на бруківку в сумі 15000,00 грн., суд зазначає наступне.

Під час розгляду справи позивачем та її представником було пояснено, що бруківка це суцільна плита в нижній частині пам`ятника, а тому вона являється його складовою частиною і її вартість підлягає компенсації на ряду з іншими видами робіт. Дані пояснення зокрема підтверджуються і актом виконаних робіт, в якому також зазначено, що бруківка являє собою термооброблений камінь на бетонній основі, який згідно наданої світлини, має прямокутний вигляд та знаходиться в нижній частині пам`ятника.

Вищевикладені обставини представником відповідача не спростовано та не доведено, що бруківка не являється конструктивним елементом надгробного пам`ятника та не має до нього відношення, а відтак суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення її вартості.

Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з положень вищевказаної норми, з відповідача на користь держави підлягає стягненню мінімальна сума судового збору, передбачена для юридичних осіб, в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2684,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1172, 1187, 1201 ЦК України, ст. 2, 10, 11-13, 81, 141, 255, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Фермерського господарства «Прометей» (, 78268 Івано-Франківська область Коломийський район с.Перерив, вул..Довбуша, 5) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 ) шкоду, заподіяну смертю фізичної особи пов`язану із витратами на спорудження надгробного пам`ятника в сумі 158680 (сто п`ятдесят вісім тисяч шістсот вісімдесят) гривень.

Стягнути з Фермерського господарства «Прометей» (, 78268 Івано-Франківська область Коломийський район с.Перерив, вул..Довбуша, 5) судовий збір в сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні на користь держави на рахунок: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/ м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації: 22030106.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду безпосередньо або через Коломийський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 08 травня 2023 року.

Суддя Третьякова І. В.