У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.02.2023 Справа №607/16748/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливки Л.М.

за участі секретаря судового засідання Кілик М.В.

представника позивача та третьої особи Кондрат Л.Р., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Никитюка Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу цивільну справу за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про відшкодування матеріальної шкоди,

УСТАНОВИВ:

Позивач Департамент патрульної поліції звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 83837,07 гривень.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 10 січня 2021 року близько 08 год. 19 хв. у м. Тернополі по вул. М.Кривоноса, 4А, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «TOYOTA PRIUS», д.н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні), не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, не переконався в безпечності маневру, а саме при повороті ліворуч не надав переваги транспортному засобу «NISSAN LEAF» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі в зустрічному напрямку, та скоїв зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями, ОСОБА_1 порушив пп. 2.3 б), 10.1, 10.4 ПДР України. Відносно відповідача за фактом даної ДТП було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 038708 від 10 січня 2021 року за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Тернопільського міськрайонного суду тернопільської області по справі № 607/540/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. Відповідно до висновку експертного дослідження № ЕД-19/120-21/1358-АВ від 07.04.2021 року, проведеного Тернопільським Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, сума матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «TOYOTA PRIUS» реєстраційний номер НОМЕР_1 (на синьому фоні) - Департаменту патрульної поліції - внаслідок ДТП, яка мала місце 10.01.2021 о 08 год. 19 хв. у АДРЕСА_1 , в результаті дій водія ОСОБА_1 може складати 83837,07 (вісімдесят три тисячі вісімсот тридцять сім гривень 07 коп.) грн.

До початку судового розгляду по суті від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

В обґрунтування клопотання зазначено, що позовні вимоги зводяться до стягнення з відповідача на користь Департаменту патрульної поліції матеріальної шкоди, заподіяної ним як поліцейським управління патрульної поліції під час проходження публічної служби в органах Національної поліції внаслідок пошкодження службового автомобіля у ДТП. У зв`язку з цим, на дані правовідносини поширюється Закон України «Про Національну поліцію», яким передбачено, що служба у ДПП є публічною службою. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби. Департамент патрульної поліції - це орган поліції, який здійснює публічно-владні управлінські функції. Враховуючи наведене, спір, який виник між ДПП та ОСОБА_1 підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такий, що пов`язаний з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби. Отже, так як в даній справі, спірні правовідносини виникли з приводу відшкодування збитків, завданих ОСОБА_1 державі під час проходження публічної служби, є публічно-правовими, тому спір в цій частині підлягає розгляду в порядку, передбаченому КАС України. Тому вважає, що провадження по справі слід закрити відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

В судовому засіданні представник позивача та третьої особи ОСОБА_3 , щодо задоволення клопотання представника відповідача та закриття провадження у справі заперечила, вважає, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Никитюк Ростислав Ігорович клопотання про закриття провадження підтримали та просили суд його задовольнити.

Суд, дослідивши надані сторонами по справі матеріали дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових, та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Частиною 1 статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (п. 1); публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (п. 2).

Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З наведених норм убачається, що відповідач, перебуваючи на посаді, що відноситься до публічної служби, завдав шкоди державі в особі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, шляхом пошкодження майна, що належить позивачу, в період здійснення ним повноважень, пов`язаних з виконанням завдань і функцій державного органу.

У випадку зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом обов`язково постане питання не лише встановлення обсягу заданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи.

Водночас слід зазначити, що у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Враховуючи викладене, вказаний спір не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, а підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такий, що пов`язаний з питанням реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.

Вказаний висновок суду узгоджується з правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 05.12.2018 року в справі № 818/1688/16, від 23.01.2019 року в справі №825/730/16 та у постановах Верховного Суду від 08.06.2022 у справі 3759/19167/19 (провадження №61-12745св21), від 21.02.2022 у справі №932/14855/19 (провадження №61-17804св21), від 27.05.2021 року справа № 203/3782/19, та від 25.11.2020 року справа № 202/124/19.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 255 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 255, 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про відшкодування матеріальної шкоди - закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду, в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 22 лютого 2023 року.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка