ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року

м. Харків

справа № 629/3838/21

провадження № 22-ц/818/132/23

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого-судді Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа старший державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Ципченко Вікторія Вікторівна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17 січня 2022 року, ухвалене у складі судді Попова О.Г., -

встановив:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просив зменшити розмір заборгованості зі сплати аліментів, з 113542,75 грн. до 57000 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Ципченко В.В. було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-2315-2004, виданим 27.09.2004 Лозівським міськрайонним судом Харківської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частин всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від 15.09.2004 і до повноліття дитини. 13.08.2020 державним виконавцем по вказаному виконавчому провадженню здійснений розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої за період з липня 2010 по 31.07.2020 становить 113542,75 гривні. В подальшому ОСОБА_5 внесла ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників та, відповідно до ч.9 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку з наявною заборгованістю по сплаті аліментів, сукупний розмір якої за період 01.07.2010 року по 17.03.2021 року становить 128376,75 грн., та винесла 17.03.2021 наступні постанови: про арешт коштів боржника; про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України; про тимчасове обмеження боржника у праві полювання; про тимчасове обмеження боржника у праві користування зброєю; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. Разом з цим, 31.03.2021 державним виконавцем по вказаному виконавчому провадженню був здійснений розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір заборгованості за період з липня 2010 по 31.03.2021, згідно складеного розрахунку, становить 128376,75 гривні. Вже після винесення наведених постанов та включення боржника до ЄРБ. Зауважує, що виконавчий лист було пред`явлено до виконання зі спливом майже 17 років після ухвалення рішення. Протягом усього часу, з моменту постановлення рішення про стягнення аліментів він виконував рішення у добровільному порядку, надавав матеріальну допомогу своїй доньці, купував необхідний одяг та інші необхідні речі. Об`єктивних перешкод для звернення до виконавчої служби для стягнення аліментів до 08.07.2020 відповідач не мала, а це наштовхує на думку, що фактична фінансова допомога позивача влаштовувала відповідача. Зазначає, що за вказаний період відбулися зміни у сімейному житті позивача, а саме одруження та народження другої дитини, яка на даний час також перебуває на його утриманні. Відповідно до договору позики від 01.01.2019р., він зобов`язаний повернути ОСОБА_6 до 01.01.2021 грошові кошти в сумі 15000 доларів США, що зумовило відчутні матеріальні втрати для нього та поставило його у скрутне матеріальне становище. Також, на його утриманні знаходиться його дідусь - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає разом з ним. Крім того, протягом строку нарахування заборгованості по аліментам на його утриманні знаходилась його матір - ОСОБА_7 , яка довгий час хворіла та потребувала значних витрат на лікування, яке продовжувалося до її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 . Таким чином наявні обставини, які мають істотне значення, в зв`язку з чим розмір заборгованості зі сплати аліментів може бути зменшений.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17 січня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність обставин, що мають істотне значення для зменшення розміру заборгованості зі сплати аліментів в розумінні ч.2 ст. 197 СК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просила рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування скарги зазначила, що виконавчий лист було пред`явлено до виконання за спливом майже 17 років після ухвалення рішення. Протягом усього часу з моменту постановлення рішення про стягнення аліментів, ОСОБА_1 виконував рішення у добровільному порядку, надавав матеріальну допомогу своїй доньці, купував необхідний одяг та інші необхідні речі. Також зазначила, що за цей період відбулися зміни у сімейному житті позивача, а саме одруження та народження другої дитини, яка також перебуває на його утриманні, а також відбулися зміни його матеріального стану, а саме позивач виплачував борг у розмірі 15000 доларів США протягом останніх трьох років, утримував за свій рахунок хвору на рак матір, дідуся, сина, доньку,дружину та себе, що фактично складає шість осіб. Вважає, що в даному випадку наявні істотні підстави для зменшення розміру нарахованої заборгованості по сплаті аліментів

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Заслухавши головуючого суддю, дослідивши наявні у справі докази, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що Лозівським міськрайонним судом Харківської області 27.09.2004 року видано виконавчи й лист № 2-2315-2004 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частин всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15.09.2004 року і до повноліття дитини (а.с. 63-64), який певний період часу перебував на примусовому виконанні у виконавчій службі.

Відповідачем ОСОБА_2 07.07.2020 року повторно подано заяву до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про прийняття до виконання виконавчого листа № 2-2315-2004, виданого Лозівським міськрайонним судом Харківської області 27.09.2004 року (а.с. 62).

Постановою старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Ципченко В.В. 08.07.2020 року відкрито виконавче провадження № 62500994 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2315-2004, виданого Лозівським міськрайонним судом Харківської області 27.09.2004 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частин всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15.09.2004 року і до повноліття дитини (а.с. 67).

13.08.2020 державним виконавцем по вказаному виконавчому провадженню здійснений розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої за період з 01.07.2010р. по 31.07.2020р. становив 113542,75 грн. (а.с. 83).

Станом на 31.03.2021 року заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів становила 128376,75 грн. (а.с. 84-85).

ОСОБА_1 на користь стягувача на депозитний рахунок Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) станом на 01.01.2022 року було сплачено 5931 грн.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.8 Закону України від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України

Частиною другою статті 197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Згідно із роз`ясненнями, викладеними у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", суд може, за передбачених статтею 197 СК України умов, повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 Сімейного Кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність інших обставин, що мають істотне значення для зменшення розміру заборгованості зі сплати аліментів.

А саме, в супереч вимог ст.ст.12,81 ЦПК позивач не надав суду доказів того, що він добровільно виконував обов`язок зі спліти аліментів на утримання ОСОБА_8 та перебуває у скрутному матеріальному стані.

Судова колегія вважає, що доводи апелянта про зміну сімейного стану ОСОБА_1 , народження іншої дитини, необхідності виконувати грошове зобов`язання за договором позики, надавати матеріальну допомогу іншим членам сім`ї самі по собі не є підставою для невиконання обов`язку з утримання дитини та зменшення визначеної державним виконавцем заборгованості за аліментами.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи

З урахуванням наведеного, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення відсутні. Тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 січня 2023 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді О.В.Маміна

Н.П.Пилипчук