РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року

Рiвненський мiський суд Рівненської області

в особi головуючої суддi Панас О.В.

при секретарі судового засідання Алексейчук Ю.М.

з участю:

представника позивачки адвоката Лук`янової М.Л.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Рівному у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до, приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Філюк Валентини Михайлівни Літвінова Сергія Сергійовича, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах яких діє опікун ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним , -

в с т а н о в и в:

У провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Філюк Валентини Михайлівни, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах яких діє опікун ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним .

Просила визнати недійсним правочином заяву ОСОБА_2 від 24.11.2020, складену та посвідчену приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Філюк Валентиною Михайлівною зареєстровану за вхідним номером 134 про відмову від спадщини за заповітом на користь ОСОБА_1 , на якого був складений попередній заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої рівненської державної нотаріальної контори Демчук І. В. 05 грудня 2017 року за р. № 4-552.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_6 був складений заповіт, посвідчений Демчук І. В., державним нотаріусом Першої рівненської державної нотаріальної контори 31 липня 2018 року за р. №4-218 .

Позивачка, маючи намір відмовитися від прийняття спадкового майна за Заповітом на користь онука Спадкодавця, а саме ОСОБА_1 , на якого був складений попередній заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої рівненської державної нотаріальної контори Демчук І. В. 05 грудня 2017 року за р. №4-552, звернулася до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Філюк Валентини Михайлівни .

Саме таким було волевиявлення Позивачки, що, у тому числі, вбачається із заяви, складеної 24.11.2020 приватним нотаріусом Філюк В.М., підписаної Позивачкою. Так, відмовляючись від спадщини за Заповітом, Позивачка вказала на чию користь вона робить відмову. Згодом Позивачка дізналася, що її заява, прийнята нотаріусом (і ним же складена), є лише відмовою від спадщини за Заповітом, а підстава, задля якої ця заява подавалась, що і було дійсним волевиявленням Позивачки, жодним чином не врахована та не буде виконана. У зв`язку з цим, вона 31.05.2021 подала приватному нотаріусу Філюк В.М. заяву про відмову від правочину (заяви) від 24.11.2020 за . №134 та просила визнати її спадкоємицею за Заповітом.

10 червня 2021 року відповідач надала відповідь на вказану заяву за №44/01-16 від 04.06.2021 у якій відмовила в задоволенні заяви ОСОБА_2 з вказівкою на те, що якщо заявниця вважає, що її права порушені, вона може захистити їх у відповідності з чинним законодавством.

Позивачка вважає, що складена нотаріусом Філюк М.В. заява про її відмову від спадщини за заповітом на користь іншої особи та наслідки, які вона створила, порушує її законні права та інтереси, не відповідає її волі, підписана нею внаслідок помилки, що є підставою для звернення до суду за захистом порушених прав та їх відновлення, визнання правочину недійсним.

У судовому засіданні представник позивачки адвокат Лук`янова М.Л. підтримала обґрунтування підстав звернення до суду у межах доводів позовної заяви, просила врахувати надані додаткові письмові пояснення, позов задовольнити повністю.

Відповідач приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Філюк В.М., про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином рекомендованою кореспонденцією, в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин повторно. Письмового відзиву на позов не подала.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 не заперечив проти задоволення позову.

Представник малолітніх відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах яких діє опікун ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася повторно. Причину неявки суду не повідомила. З заявою про розгляд справи у її відсутність до суду не зверталася. У судове засідання, призначене на 14.06.2022 подавала клопотання про відкладення судового засідання та надання терміну для укладення угоди з адвокатом, подачі відзиву.

Ухвалою суду від 06.07.2021 прийнято позовну заяву ОСОБА_2 до розгляду, відкрите спрощене позовне провадження, призначено розгляд справи з викликом сторін.

Ухвалою суду від 09.02.2022 року залучено до участі у справі у якості співвідповідачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Замінено судове засідання у справі підготовчим засіданням та постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 01.06.2022 за заявою представника позивачки ОСОБА_2 адвоката Лук`янової М.Л., витребувано в органі опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради рішення про призначення ОСОБА_5 опікуном малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

На виконання ухвали Рівненського міського суду від 01.06.2022 р. Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради надала копію розпорядження міського голови від 10.05.2017 року № 401- р «Про призначення опіки над малолітніми», з якого вбачається, що встановлено опіку над малолітніми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які мають статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Мати дітей ОСОБА_7 знаходиться у розшуку відповідно до постанови Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області від 16.02.2017. Батько дітей ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Призначено ОСОБА_5 , яка мешкає на АДРЕСА_1 , опікуном малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи дане розпорядження, суд на місці ухвалив викликати у судові засідання опікуна відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 01.11.2022 за клопотанням представника позивачки адвоката Лук`янової М.Л. витребувано з Рівненського обласного державного нотаріального архіву спадкову справу № 52/2020, відкриту приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Філюк В.М., після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , для огляду у судовому засіданні.

Ухвалою суду від 07.12.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті .

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Філюк В.М. та представника малолітніх відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 опікуна ОСОБА_5 , які неодноразово не з`являлися до суду як у підготовчі засідання, так і у судові засідання.

Заслухавши пояснення представника позивачки , відповідача ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_6 був складений заповіт, посвідчений Демчук І. В., державним нотаріусом Першої рівненської державної нотаріальної контори 31 липня 2018 року зареєстрований у реєстрі за №4-218 .

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_2 відмовилася від прийняття спадкового майна за Заповітом після смерті ОСОБА_6 .

Проте, зазначена заява містить застереження, що такі дії вона вчиняє на користь онука Спадкодавця, а саме ОСОБА_1 . Зокрема, у заяві зазначено, що вона не зперечує, щоб спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняв інший спадкоємець ОСОБА_1 , згідно заповіту, посвідченого Демчук І.В., державним нотаріусом Першої рівненської державної нотаріальної контори 05 грудня 2017 року за р. №4-552.

Для посвідчення даної заяви, ОСОБА_9 звернулася до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Філюк Валентини Михайлівни .

Заява містить перелік норм ЦК щодо наслідків у разі відмови від прийняття спадщини.

Отже, зі змісту оспорюваної посвідченої нотаріусом заяви про відмову від прийняття спадщини вбачається, що вона містить відмову, проте при умові та волевиявленні щодо успадкування майна цього майна онуком спадкодавиці . Так, відмовляючись від спадщини за Заповітом, Позивачка вказала на чию користь вона робить відмову.

Таким чином, позивачка роз`яснила нотаріусу свій намір і волю, а зміст заяви був складений нотаріусом, яка, як була впевнена і переконана Позивачка, сформулювала умови правочину (заяви про відмову від спадщини від 24.11.2020) юридично правильно та відповідно до положень чинного законодавства про спадкування. Позивачка підписала заяву, яка, на її думку, містила обидві умови: відмову і на користь кого.

Як було встановлено судом, згодом Позивачка дізналася, що її заява, прийнята нотаріусом, є лише відмовою від спадщини за Заповітом, а підстава, задля якої ця заява подавалась, що і було дійсним волевиявленням Позивачки, жодним чином не врахована та не буде виконана.

31.05.2021 ОСОБА_2 подала приватному нотаріусу Філюк В.М. заяву про відмову від правочину (заяви) від 24.11.2020 за . №134 та просила визнати її спадкоємицею за Заповітом.

10 червня 2021 року приватний нотаріус Філюк В.М. надала відповідь на вказану заяву за №44/01-16 від 04.06.2021 у якій відмовила в задоволенні заяви ОСОБА_2 з вказівкою на те, що якщо заявниця вважає, що її права порушені, вона може захистити їх у відповідності з чинним законодавством.

На виконання ухвали суду від 01.11.2022, 05.12.2022 р. до суду з Рівненського обласного державного нотаріального архіву надійшла належним чином завірена копія спадкової справи № 52/2020, відкрита приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Філюк В.М., після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка була оглянута в судовому засіданні.

З оглянутої судом спадкової справи вбачається, що 24.11.2020 ОСОБА_2 подала заяву про відмову від прийняття спадщини за заповітом згідно якого ОСОБА_6 заповіла ОСОБА_2 належну їй на праві приватної власності частку квартири АДРЕСА_2 (заповіт посвідчений 31.07.2018р. державним нотаріусом Першої рівненської ДНК Демчук І.В., зареєстрованої у реєстрі за № 4-218. 26.11.2020р. ОСОБА_1 подав заяву про прийняття спадщини після смерті баби за заповітом. До спадкової справи долучено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої рівненської ДНК Демчук І.В. 05.12.2017р., зареєстрований у реєстрі за № 4-552, згідно якого ОСОБА_6 заповідала належну їй на праві приватної власності частку квартири АДРЕСА_2 онуку ОСОБА_1 .

Окрім того, 13.01.2021р. були подані заяви про прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_6 від імені опікуна ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Предметом спору у справі є недійсність правочину - заяви ОСОБА_2 від 24.11.2020, складеної та посвідченої приватним нотаріусом Філюк В.М., зареєстрованої за вхідним номером 134 , про відмову від спадщини за заповітом на користь ОСОБА_1 , на якого був складений попередній заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої рівненської державної нотаріальної контори Демчук І. В. 05.12.2017 за реєстровим № 4-552.

У абзаці третьому відповіді від 04.06.2021 № 44/01-16 на заяву від 31.05.2021 приватний нотаріус Філюк В. М., пояснюючи причину відмови у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відмову від правочину, здійсненого під впливом помилки та нерозуміння значення своїх дій, зазначає, що проект заяви про відмову від правочину був складений зі слів ОСОБА_2 , наданий для ознайомлення останній та підписаний нею.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватись завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч.1 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом.

У даній справі суд враховує практику Верховного Суду, викладену у постанові ВС від 28.02.2018р. у справі № 273/175/16-ц.

Відповідно до частини п`ятої статті 1274 ЦК України відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229 - 231 і 233 цього Кодексу. Частиною третьою статті 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до частини першої статті 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. За змістом наведеної норми обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також, що вона має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести на підставі належних і допустимих доказів, у тому числі пояснень сторін і письмових доказів, наявність обставин, які вказують на помилку - неправильне сприйняття нею фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення, дійсно було і має істотне значення. Такими обставинами є: вік позивача, його стан здоров`я та потреба у зв`язку із цим у догляді й сторонній допомозі. Отже, наявність чи відсутність помилки - неправильного сприйняття ОСОБА_6 фактичних обставин правочину, що вплинуло на волевиявлення останньої під час подання заяви про відмову від обов`язкової частки у спадщині після смерті чоловіка, суд повинен був визначити не тільки за фактом прочитання позивачем заяви, підготовленої нотаріусом, а й з урахуванням дійсних обставин справи, а саме: причин подання такої заяви позивачем з огляду на те, що позивач є людиною похилого віку (ІНФОРМАЦІЯ_2), інвалідом І групи, у зв`язку із цим має потреби у догляді й сторонній допомозі; відмовившись від права на обов`язкову частку у спадщині, позивач продовжує проживати одна в спірному будинку; відповідач, отримавши свідоцтво про право на спадщину, виїхала з України та проживає за кордоном. Проте, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, ні місцевий, ні апеляційний суд не перевірили належним чином зазначеної позивачем підстави недійсності правочину, як написання заяви про відмову від права на обов`язкову частку у спадщині внаслідок помилки, яка вплинула на її волевиявлення, оскільки позивач при її написанні вважала, що при відмові від права на спадщину відповідач, отримавши всю спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 , буде її доглядати. Обставини, на які позивач посилалася в підтвердження вчинення нею заяви про відмову від права на обов`язкову часту у спадщині внаслідок помилки, суд першої інстанції вважав припущенням, при цьому судом не враховано, що такі обставини, на які посилалася позивач на підтвердження обґрунтованості своїх вимог, як: її похилий вік, наявність хвороб та інвалідність - не можуть бути по своїй суті припущеннями, оскільки можуть бути судом перевірені наявними у справі документами, як то: копією паспорта позивача, де зазначена її дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_2; копією довідки до акта огляду МСЕК про те, що позивач є інвалідом І групи за загальним захворюванням. Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватись завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Зміст абзацу третього заяви ОСОБА_2 від 24.11.2020 за вх. № 134 про відмову від спадщини за заповітом та заяви від 31.05.2021 про відмову від правочину чітко свідчать про відмову позивачки від прийняття спадщини за заповітом саме на користь ОСОБА_1 , на якого був складений попередній заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої рівненської державної нотаріальної контори Демчук І. В. 05.12.2017 за реєстровим № 4-552. Суд вважає, що ОСОБА_2 на момент вчинення оспорюваного правочину мала внутрішню волю саме на відмову від спадщини за заповітом на користь ОСОБА_1 . І саме таку свою внутрішню волю Позивачка донесла приватному нотаріусу Філюк В. М., яка, у свою чергу, і зафіксувала цю волю у правочині (абзац третій заяви від 24.11.2020 за вхідним номером 134) про відмову від спадщини за заповітом. На момент вчинення правочину Позивач внаслідок помилки та добросовісного нерозуміння значення своїх дій вважала, що її відмова від спадщини за заповітом здійснена на користь ОСОБА_1 , проте, як встановлено судом вони не були спадкоємцями ОСОБА_6 за одним і тим же заповітом. А як встановлено судом, заповіт на користь онука ОСОБА_1 було посвідчено до заповіту на ім`я ОСОБА_2 , тобто він був останнім. Наявні у матеріалах справи докази, як кожен окремо, так і у сукупності, з очевидністю свідчать про відсутність у ОСОБА_2 на момент вчинення правочину наміру, потреби та внутрішньої волі на безумовну відмову від спадкування за заповітом; наявність у позивачки внутрішньої волі на відмову від спадщини за заповітом на користь ОСОБА_1 була сформована помилково, тобто при поданні заяви про відмову від спадщини за заповітом припустилася помилки під час вчинення такої дії в силу того, що нотаріусом їй було нероз`яснено можливість спадкування після смерті спадкодавця визначеним позивачкою спадкоємцем за попереднім заповітом.

У зв`язку із вищевикладеним , суд прийшов до висновку, що слід визнати недійсним правочином заяву ОСОБА_2 від 24.11.2020, складену та посвідчену приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Філюк Валентиною Михайлівною, зареєстровану за вхідним номером 134 про відмову від спадщини за заповітом на користь ОСОБА_1 , на якого був складений попередній заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої рівненської державної нотаріальної контори Демчук І. В. 05 грудня 2017 року за р. № 4-552.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12,81,141, 264-268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд ,

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_2 , задовольнити .

Визнати недійсним правочином заяву ОСОБА_2 від 24.11.2020, складену та посвідчену приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Філюк Валентиною Михайлівною, зареєстровану за вхідним номером 134 про відмову від спадщини за заповітом на користь ОСОБА_1 , на якого був складений попередній заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої рівненської державної нотаріальної контори Демчук І. В. 05 грудня 2017 року за р. № 4-552.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Філюк Валентина Михайлівна, місцезнаходження: 33028, м.Рівне, вул.Гетьмана Мазепи, 1. (проживає: АДРЕСА_4 ).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживає: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживає: АДРЕСА_6

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , проживає: АДРЕСА_6

(Опікун малолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , проживає: АДРЕСА_1 . )

Повний текст рішення виготовлено 07.04.2023

Суддя О.В.Панас