Житомирський апеляційний суд
Справа №279/1565/23 Головуючий у 1-й інст. Волкова Н.Я.
Категорія 70 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 279/1565/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання дружини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 травня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Волкової Н.Я.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що вони з відповідачем є батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач призваний до лав Збройних Сил України та щомісячно отримує грошове забезпечення у розмірі 20000 грн. Розмір допомоги, яку він надає кожного місяця на утримання доньки та сина, становить від 5000 грн. до 10000 грн. Однак, позивачка зазначає, що вона систематично змушена звертатися до відповідача з проханням надати ці кошти. Відтак, вважає, що стягнення аліментів на підставі рішення суду сприятиме захисту прав дітей, а також її права на матеріальне забезпечення.

Враховуючи вищезазначене, просила стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки та сина у розмірі 1/3 частини його заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позову та до повноліття дітей, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також просила стягувати аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частки усіх видів доходів відповідача щомісячно, до досягнення сином трьох років.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 травня 2023 року позовні вимоги задоволено.

Вирішено стягувати зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 березня 2023 року й до досягнення дітьми повноліття.

Також вирішено стягувати зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів, починаючи з 10 березня 2023 року й до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.

Стягнуто з відповідача на користь держави 1073 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення.

На обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що прожитковий мінімум для двох дітей становить 4544 грн. Однак розмір матеріальної допомоги, яку він щомісячно добровільно надає на утримання доньки та сина, значно перевищує цей прожитковий мінімум. Отже, рішення суду погіршує становище дітей, адже визначений судом розмір аліментів є меншим, ніж він сплачував раніше.

Вказує, що суд не обгрунтував необхідність стягнення аліментів на утримання позивачки та порушив принципи змагальності й диспозитивності цивільного судочинства.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття ( ч.3 ст. 183 СК України).

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у том числі рухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення для справи.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

В судовому засіданні встановлено, що 9 березня 2019 року між сторонами укладений шлюбі, від якого вони мають неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Діти зареєстровані та проживають разом з матір`ю.

Як встановлено судом, відповідач з 28 квітня 2022 року призваний на військову службу у військову частину НОМЕР_1 .

Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на ту обставину, що він добровільно надає кошти на утримання позивачки та дітей, що підтверджується копіями грошових переказів на платіжну картку.

При вирішенні спору, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку ( доходу) щомісячно, оскільки добровільна сплата відповідачем коштів на утримання доньки та сина не є підставою для відмови у задоволенні цих позовних вимог.

Позивачка скористалася наданим їй правом звернення до суду з вимогою про стягнення аліментів на утримання дітей на підставі рішення суду й таке право жодним чином не може бути обмежене.

Колегія суддів також погоджується й з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_1 .

Так, відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ч.1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Отже, за змістом ст. 84 СК України право на аліменти у дружини, з якою проживає дитина, може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка.

Як свідчать матеріали справи, відповідач проходить військову службу у лавах Збройних Сил України, отже має стабільний дохід.

Доказів того, що він має незадовільний стан здоров`я та не спроможний сплачувати аліменти на утримання дружини, матеріали справи не містять.

Таким чином, відповідачем не спростовано висновки суду першої інстанції.

Передбачене статтею 84 СК України право дружини на аліменти нерозривно пов`язане з тим, що вона здійснює догляд за малолітньою дитиною й вправі ставити питання про надання батьком дитини матеріальної допомоги до досягнення дитиною трьох років.

Таким чином, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив усі обставини справи та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 травня 2023 року,- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді: