Справа № 761/9233/19
Провадження № 6/761/52/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Сіромашенко Н.В.,

за участю секретаря Дем`янчук С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_1 про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_1 про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа.

В обґрунтування вимог заявник зазначає, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05.05.2010 року по справі № 2-3040/10 позовні вимоги ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» було задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 05-24/07-А від 26.01.2007 року на загальну суму 72 802,62 грн.

На виконання рішення Шевченківським районним судом м. Києва 16.08.2010 було видано виконавчий лист № 2-3040/10 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ». Вказаний виконавчий документ стягувачем пред`явлено для примусового виконання до Солом`янського РВ ДВС м Київ ГТУЮ ум. Києві, де 23.10.2014 державним виконавцем було відкрито виконавче провадження.

Заявник вказує, що 21.11.2018 між Публічним акціонерним товариством «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АНСУ» укладено Договір про відступлення прав вимоги. Згідно умов даного договору відбулося відступлення прав вимоги за Кредитним договором № 05-24/07-А від 26.01.2007.Відповідно до Договору відступлення ТОВ «АНСУ» набуло прав кредитора до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 за Кредитним договором та Договорами поруки.

14.05.2019 року Шевченківський районний суд м. Києва постановив ухвалу по справі №761/9233/19 про заміну сторони (стягувача) у виконавчому листі по цивільній справі №2-3040/10 за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 з ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» на ТОВ «АНСУ».

13.04.2017 державний виконавець Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві виніс постанову за виконавчим провадженням НОМЕР_1 про повернення стягувачу виконавчого документа № 2-3040/10 від 16.08.2010 виданого Шевченківським районним судом м. Києва на підставі п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Строк повторного пред`явлення виконавчого листа №2-3040/10 до виконання закінчувався 13.04.2020.

21.11.2019 року ТОВ «АНСУ» звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі № 2-3040/10 від 16.08.2010, виданого Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 72 802,64 грн.24.03.2020 Шевченківський районний суд м. Києва постановив ухвалу по справі № 761/9233/19 про задоволення заяви ТОВ «АНСУ» та видачу дубліката виконавчого листа по справі № 2-3040/10.

09.04.2020 до закінчення пред`явлення виконавчого документа до виконання, ТОВ «АНСУ» звернулося з заявою до Шевченківського районного суду м. Києва про фактичну видачу дубліката виконавчого листа № 2-3040 на підставі постановленої 24.03.2020 ухвали Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 761/9233/19.

Заявника вказує, що дана заява не була вчасно розглянута працівниками Шевченківського районного суду м. Києва та на адресу заявника ТОВ «АНСУ» дублікат виконавчого листа фактично направлений не був. Узв'язку з карантинними заходами запровадженими в Україні представник ТОВ «АНСУ» не мав можливості особисто з`явитися до суду для отримання наручно дубліката вищевказаного виконавчого листа.21.10.2020ТОВ «АНСУ» було повторно направлено на адресу Шевченківського районного суду м. Києва заяву про фактичну видачу дубліката виконавчого листа № 2-3040. Після чого, 17.11.2020 ТОВ «АНСУ» фактично отримало дублікат виконавчого листа № 2-3040/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості на загальну суму 72 802,62 грн.

Після отримання вищезазначеного документа було встановлено, що 13.04.2020 закінчився строк пред`явлення до виконання виданого Шевченківським районним судом м. Києва дубліката виконавчого листа від 17.11.2020 року № 2-3040/10.

Заявник вважає, що стягувач (правонаступник) належним чином користувався своїми процесуальними правами та ще до закінчення строку пред`явлення до виконання звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою про видачу дубліката виконавчого листа № 2-3040/10, тому просив визнати поважними причини пропуску та поновити строк пред`явлення до виконання дубліката виконавчого листа по справі №2-3040/10 від 17.11.2020.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2021 вищевказана заява надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.08.2021прийнято заяву та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

В подальшому у судове засідання, яке призначене на 21.09.2023, представник заявника та заінтересовані особи не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку. Представник заявника просив розглядати справи без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності заявника та заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання здійснюється судом, за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 26.01.2007 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 05-24/07-А (а.с. 12-16). З метою забезпечення виконання умов кредитного договору № 05-24/07-А, 26.01.2007 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 укладено договори поруки (а.с.17-22).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05.05.2010 року по справі № 2-3040/2010 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» було задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість по кредиту 71416,46 грн; судовий збір в сумі 714,16 грн; витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи в сумі 252,00 грн; витрати за публікацію в газеті оголошення про час та місце розгляду справи в сумі 420,00 грн (а.с. 55-57).

На виконання вказаного рішення Шевченківським районним судом м. Києва 22.09.2010 було видано виконавчий лист № 2-3040/10. Виконавчий документ стягувачем, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», було пред`явлено для примусового виконання до Солом`янського РВ ДВС м Київ ГТУЮ ум. Києві, де 23.10.2014 державним виконавцем було відкрито виконавче провадження.

13.04.2017 державний виконавець Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві винесено постанову у виконавчому провадженні НОМЕР_1 про повернення виконавчого документа № 2-3040/10 від 16.08.2010 виданого Шевченківським районним судом м. Києва стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

21.11.2018 між Публічним акціонерним товариством «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АНСУ» був укладений Договір про відступлення прав вимоги. Згідно даного договору відбулося відступлення прав вимоги за Кредитним договором № 05-24/07-А від 26.01.2007.Відповідно до Договору відступлення ТОВ «АНСУ» набуло прав кредитора до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 за Кредитним договором та Договорами поруки від 26.01.2007.

14.05.2019 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» про заміну стягувача у виконавчому провадженні з приводу виконання рішення суду по цивільній справі №2-3040/10 задоволено. Замінено стягувача у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Києва по цивільній справі №2-3040/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, а саме: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ» (а.с.42).

24.03.2020 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва заяву представника стягувача,Товариства з обмеженою відповідальністю "АНСУ" - Конова І.К. про видачу дубліката виконавчого листа по справі №2-3040/10 задоволено. Видано дублікат виконавчого листа у цивільній справі № 2-3040/10 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" суму заборгованості за Кредитним договором у розмірі 72 802,62 грн (а.с. 120-121).

09.04.2020 до закінчення пред`явлення виконавчого документа до виконання та повторно 21.10.2020, ТОВ «АНСУ» звернулося з заявою до Шевченківського районного суду м. Киева про фактичну видачу дубліката виконавчого листа № 2-3040 про стягнення з ОСОБА_1 , на виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 24.03.2020 по справі № 761/9233/19 (а.с.225-226).

17.11.2020 ТОВ «АНСУ» отримало дублікат виконавчого листа № 2-3040/10 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості по кредиту 71416,46 грн; судовий збір в сумі 714,16 грн; витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи в сумі 252,00 грн; витрати за публікацію в газеті оголошення про час та місце розгляду справи в сумі 420,00 грн (а.с. 230-231).

Проте, на час отримання дублікату виконавчого листа № 2-3040/10закінчився строк пред`явлення його до виконання.

Згідно ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершена стадія судового провадження та примусове виконання рішень.

Згідно ст.123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Статтею 126 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Частино 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що уразі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Суть переривання строку полягає у тому, що при настанні зазначених обставин (юридичних фактів) перебіг строку починається спочатку, а час, який минув до перерви, до нового строку не зараховується. Норми щодо переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебувають у системному зв`язку із застосуванням норм, що регулюють завершення виконавчого провадження шляхом повернення виконавчого документа стягувачу.

З аналізу частини четвертої та п`ятої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII вбачається, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Таким чином, повернення виконавчого документа без виконання не позбавляє стягувача права на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання в межах строку, встановленого статтею 12 Закону № 1404-VIII.

До вказаного висновку дійшов Верховний Суд у справі № 240/10258/19 від 22 вересня 2021 року.

Також, така позиція узгоджується з подібними правовими висновками, висловленими у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 916/922/16 та у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27 травня 2021 року у справі № 303/2642/20.

Судом встановлено, що 13.04.2017 державний виконавець Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві винесено постанову у виконавчому провадженні НОМЕР_1 про повернення виконавчого документа № 2-3040/10 від 16.08.2010 виданого Шевченківським районним судом м. Києва стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». А відтак, із вказаної дати розпочався строк повторного пред`явлення виконавчого листа №2-3040/10, який закінчився 13.04.2020.

Статтею 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно ч. 1 ст. 433 ЦПК України уразі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до частини 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виходячи з аналізу практики Верховного Суду щодо питань поновлення строків пред`явлення виконавчих листів до виконання, поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання є оціночною категорією і встановлюються у кожному конкретному випадку. Поважними можна визнати ті причини, які не залежали від волі стягувача. Поважними причинами пропуску строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду,та пов`язані в дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Аналізуючи вищевикладене, поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання має існувати у межах встановленого законом строку, а не після його закінчення.

ЦПК України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Причини поважності пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин та наданих заявником доказів на їх підтвердження.

Заявник вважає, що стягувач (правонаступник) належним чином користувався своїми процесуальними правами та до закінчення строку звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа № 2-3040/10 для пред`явлення його до виконання. Проте, внаслідок карантинних заходів, тривалого судового розгляду та видачі дублікату виконавчого листа пропущено строк пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Оскільки перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, суд, враховуючи вимоги ст. 89 ЦПК України, дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням

За умовами ч.3 ст.12, ч.1 ст.13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно положень ст.ст. 77-80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що заявник 09.04.2020 до закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання звернулося з заявою до суду про видачу дубліката виконавчого листа № 2-3040. Натомість, ТОВ «АНСУ» дублікат виконавчого листа отримано лише 17.11.2020. Враховуючи вказане, суд погоджується з доводами заявника, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання пропущено за обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення заявника та пов`язані з істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

У рішенні Європейського суду в справі «СОВТРАНСАВТО-ХОЛДИНГ» проти України (заява № 48553/99) від 25.07.2002 зазначено, що суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 § 1, повинне тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлене під сумнів («Брумареску проти Румунії»).

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження».

Виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід`ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу (перше рішення стосовно Росії: «Бурдов проти Росії». Комюніке Секретаря Суду 07.05.2002; рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997 тощо).

Відповідно до рішення Європейського суду у справі «Агрокомплекс проти України» (заява № 23465/03) від 06.10.2011 існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу (див. серед інших рішень, рішення у справі «Бурдов проти Росії», заява №59498/00, та інші справи, зазначені в ній).

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявник довів наявність поважних причин пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа, а відтак заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.259, 260, 261, 263, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_1 про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа задовольнити.

Поновити строк пред`явлення до виконання дубліката виконавчого листа по справі №2-3040/10 від 17.11.2020, виданого Шевченківським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 72802, 62 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: Н.В. Сіромашенко