КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2023 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Невідома Т.О., Соколова В.В.,

секретар Цуран С.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Бондюком Богданом Володимировичем, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 травня 2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до регіонального сервісного центру МВС у Київській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит плюс» про визнання права власності на автомобіль (без повернення транспортного засобу), скасування реєстрації за іншою особою,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до регіонального сервісного центру МВС у Київській області, ТОВ «Автокредит плюс», у якому з урахуванням заяви про виправлення помилки просив:

визнати право власності на автомобіль марки «SKODA SUPERB» 2003 року випуску, колір сірий, номер об`єкта: ТМВСV23U039016594, номерний знак НОМЕР_1 за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 видане 13.06.2009 Ірпінським МРЕВ ДАІ в Київській області.

зобов`язати Регіональний сервісний центр МВС в Київській області вжити заходів щодо скасування державної реєстрації автомобіля марки «SKODA SUPERB» 2003 р.в. колір сірий, номер об`єкта: ТМВСV23U039016594, номер державної реєстрації НОМЕР_4 на ім`я (власник) ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» .

зобов`язати Регіональний сервісний центр МВС в Київській області вжити заходів щодо виключення із Єдиного державного реєстру транспортних засобів інформацію щодо:

перереєстрації 25.10.2013 при видачі дубліката свідоцтва на автомобіль марки «SKODA SUPERB», 2003 року виготовлення, кузов № НОМЕР_5 на ім`я гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

зняття з обліку для реалізації 12.11.2013 автомобіля марки «SKODA SUPERB», 2003 року виготовлення, кузов № НОМЕР_5 ;

вторинної реєстрації 30.11.2013 транспортного засобу, придбаного в торгівельній організації - автомобіля марки «SKODA SUPERB», 2003 року виготовлення, кузов № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

зняття з обліку для реалізації 29.09.2015 автомобіля марки «SKODA SUPERB», 2003 року виготовлення, кузов № НОМЕР_5 ;

вторинної реєстрації 10.10.2015 транспортного засобу, придбаного в торгівельній організації - автомобіля марки «SKODA SUPERB», 2003 року виготовлення, кузов № НОМЕР_5 на ім`я ТОВ «АВТОКРЕДИТПЛЮС».

зобов`язати Регіональний сервісний центр МВС в Київській області вжити заходів щодо відновлення у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів інформацію про власника автомобіля марки «SKODA SUPERB» 2003 року випуску, колір сірий, номер об`єкта: ТМВСV23U039016594, номерний знак НОМЕР_1 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обґрунтовував тим, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 є власником рухомого майна, а саме автомобіля «SKODA SUPERB» 2003 року випуску, колір сірий, Vin-номер НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_1 , який на нього було зареєстровано 13.06.2009 Ірпінським МРЕВ ДАІ в Київській області.

11.04.2018 маючи намір укласти договір оренди рухомого майна, він звернувся до приватного нотаріуса Полончук Т.Ю. з метою вчинення відповідних нотаріальних дій, після чого було з`ясовано, що стосовно належного позивачу майна, а саме автомобіля «SKODA SUPERB» 2003 р.в., Vin-номер НОМЕР_6 , д.н.з. НОМЕР_1 існують обтяження та він не може укласти жодних договорів, а відтак розпоряджатися ним. Документи та автомобіль постійно знаходились у нього.

Отримавши витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна і порівнявши із наявним у позивача свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 - автомобіля - «SKODA SUPERB» встановлено, що обтяження накладено на автомобіль, який має ідентичний Vin-номер, тобто НОМЕР_6 , який відповідає Vin-номеру його автомобіля, однак дані транспортні засоби мають різні номерні знаки державної реєстрації. Відповідно належний позивачу автомобіль, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 має номерний знак НОМЕР_7 в той час, як номерний знак автомобіля, на який накладено обтяження були наступні: НОМЕР_4 .

Відповідно до вимог чинного законодавства такий стан речей є неможливим і може свідчити про порушення іншим особами прав позивача та вимог чинного законодавства, зокрема автомобіль «SKODA SUPERB» 2003 р.в. колір сірий, номер кузова НОМЕР_6 очевидно перереєстровано з порушенням норм чинного законодавства. У зв`язку із зазначеним, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права (а.с. 1-6, 131).

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 02.05.2023 відмовлено в позові ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру МВС в Київській області, ТОВ «Автокредит плюс» про визнання права власності на автомобіль (без повернення транспортного засобу) скасування реєстрації за іншою особою (а.с. 149-151зв.).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права просить скасувати рішення та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Вказує, що до суду першої інстанції подавались клопотання про витребування письмових доказів та проведення експертизи, які було проігноровано, без будь якого обґрунтування. Окрім того, суд першої інстанції зазначив, що позивачем було обрано неправильний спосіб захисту, однак, не вказано, який правильний спосіб потрібно було застосувати. При цьому, основною позовною вимогою є саме визнання права власності на автомобіль, а похідними скасування реєстраційних дій, заява щодо уточнення такого порядку була подана до суду, однак, залишена останнім поза увагою (а.с. 153-157).

08.09.2023 регіональним сервісним центром МВС у Київській області (РСЦ МВС у Київській області) подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що докази та обставини, на які посилається ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні, судом дотримано норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги є черговим повторенням викладених обставин, які зазначалися позивачем у заяві та перевірені судом першої інстанції, не знайшли свого підтвердження (а.с. 187-191).

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - Бондюк Б.В. підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 ОСОБА_1 є власником рухомого майна, а саме автомобіля «SKODA SUPERB» 2003 року випуску, колір сірий, Vin-номер НОМЕР_6 , д.н.з. НОМЕР_1 , який на нього було зареєстровано 13.06.2009 року Ірпінським МРЕВ ДАІ в Київській області.

Звертаючись з позовом вказує, що на теперішній час автомобіль «SKODA SUPERB», номер кузова НОМЕР_6 за номерним знаком НОМЕР_8 не зареєстрований. Станом на 12.09.2019 за ОСОБА_1 , зареєстровані на праві власності транспортні засоби не значиться. Однак автомобіль «SKODA SUPERB» реєстраційний номер НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_6 і надалі продовжує залишатися у позивача, так само як і документ, що посвідчує право власності на даний автомобіль, тобто свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Автомобіль «SKODA SUPERB», номер кузова НОМЕР_6 значиться зареєстрованим з 10.10.2015 по теперішній час за номерним знаком НОМЕР_4 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 , виданим 10.10.2015 ВРЕР № 8 УДАІ м. Києва, за власником ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС, ».

Згідно відповіді із Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області від 09.10.2019 за вих № 31/15-309аз встановлено, наступне:

«Відповідно до Єдиного державного реєстру ТЗ в ВРЕР № 1 м. Одеси, 25.10.2013 була здійснена перереєстрація при втраті свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки SKODA SUPERB, 2003 року виготовлення, кузов № НОМЕР_6 , сірого кольору, закріплений номерний знак НОМЕР_1 , видано свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_10 на ім`я гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Згідно відповіді приватного нотаріуса Ажинтарева В.В. від 10.12.2020 встановлено наступне: «довіреність від імені ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_5 предметом якого був автомобіль «SKODA SUPERB» реєстраційний номер НОМЕР_1 з використанням бланку нотаріальних документів ВТВ 091889 ним не посвідчувалось. ОСОБА_1 в продовж 2012-2013 років з приводу проведення будь-яких нотаріальних дій до нього не звертався. На бланку довіреності ВТВ 091889 була посвідчена довіреність 20.12.2012 від імені ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_7 , предметом якої був автомобіль «NISSAN марки MAXIMA ».

Позивач посилається, що зняття автомобіля «SKODA SUPERB», номер кузова № НОМЕР_6 , сірого кольору, д.н.з. « НОМЕР_1 » із реєстрації на ОСОБА_1 та подальша перереєстрація його на ОСОБА_2 за період жовтня-листопада 2013 року була протиправною та відбувалась поза волею позивача із використанням підробного бланку довіреностей, яка була використана 20.12.2012, а не 30.10.2013. Протиправними також є і наступна перереєстрація автомобіля «SKODA SUPERB», номер кузова НОМЕР_6 із ОСОБА_2 на ТОВ «Автокредит плюс».

У пункті 1 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 (далі - Порядок № 1388) (тут і далі в редакції від 17.01.2014) визначено, що цим порядком встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Згідно до ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» (у редакції станом на 06.10.2015) державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.

Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються відповідними підрозділами Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Для автоматизованого обліку транспортних засобів, що використовуються на вулично-дорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, та відомостей про їх власників ведеться Єдиний державний реєстр, держателем якого є Державтоінспекція Міністерства внутрішніх справ України.

Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.

На транспортні засоби оформляються та видаються реєстраційні документи, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України, та закріплюються номерні знаки, які відповідають вимогам стандартів. Закупівля за державні кошти бланків реєстраційних документів та номерних знаків для транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог законодавства тими органами, на які покладений обов`язок щодо їх реєстрації.

За пунктом 15 Порядку № 1388 під час проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортні засоби, крім випадків вибракування їх у цілому, підлягають огляду (крім випадків перереєстрації транспортних засобів у зв`язку із зміною місця проживання власника та у разі відновлення втрачених або зіпсованих документів) з метою звірення ідентифікаційних номерів їх складових частин з номерами, зазначеними у поданих власником для реєстрації документах, визначення їх справжності та проведення перевірки за Єдиним державним реєстром Державтоінспекції та автоматизованою базою даних про розшукувані транспортні засоби, встановлення відповідності конструкції і технічного стану транспортних засобів обов`язковим вимогам правил, нормативів і стандартів України. Огляд проводиться уповноваженими працівниками підрозділів Державтоінспекції за місцем реєстрації транспортних засобів, а дослідження транспортного засобу - на письмову вимогу власника або уповноваженої ним особи фахівцями експертної служби МВС або судовими експертами державних спеціалізованих установ, іншими експертами, які атестовані з відповідного виду експертної діяльності та внесені до державного Реєстру атестованих судових експертів. Відповідальним за справжність ідентифікаційних номерів транспортного засобу записам, що зазначені у реєстраційних документах, є його власник. Кошти за проведення фахівцями експертної служби МВС та судовими експертами державних спеціалізованих установ досліджень транспортних засобів зараховуються в установленому порядку до державного бюджету. За результатами огляду в документах, які подаються для державної реєстрації, уповноважений працівник підрозділу Державтоінспекції робить відповідну відмітку або складає акт технічного огляду. У разі проведення дослідження до зазначених документів додається відповідний висновок фахівця.

У пункті 24 Порядку № 1388 встановлено, що реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів, що належать фізичним особам, здійснюється за місцем звернення власника або його уповноваженої особи незалежно від місця реєстрації (проживання) власника. При цьому в реєстраційних документах зазначається місце реєстрації (проживання) особи, за якою реєструється транспортний засіб. Реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів здійснюється за місцем реєстрації (проживання) їх власників до впровадження в експлуатацію Національної автоматизованої інформаційної системи Державної автомобільної інспекції, але не пізніше 1 січня 2013 року.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюються на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік способів захисту цивільного права та інтересів визначені у ст. 16 ЦК України.

У вказаній нормі зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16, провадження № 12-158гс18). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) зазначено, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою. Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач, звертаючись до суду з даним позовом, посилався на те, що зняття автомобіля «Skoda Superb», номер кузова « НОМЕР_6 , сірого кольору, д.н.з. « НОМЕР_1 » із реєстрації на ОСОБА_1 та подальша перереєстрація його на ОСОБА_2 за період жовтня-листопада 2013 року була протиправною та відбувалась поза волею позивача із використанням підробного бланку довіреностей, яка була використана 20.12.2012, а не 30.10.2013, та вважав, що протиправними також є і наступна перереєстрація автомобіля «Skoda Superb», номер кузова НОМЕР_6 із ОСОБА_2 на ТОВ «Автокредит плюс».

Однак, позивачем не залучено до участі у справі у якості відповідача ОСОБА_2 . При тому, що відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та яка, порушила, не визнала або оспорила права, свободи чи інтереси позивача і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц зазначено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Окрім того, позивачем не ставиться питання щодо визнання незаконними документів, на підставі яких були проведені реєстраційні дій, зокрема, доручення серії ВТВ № 091889 від 30.10.2013 на підставі якої ОСОБА_5 спірний автомобіль було знято з обліку для подальшої реалізації; довідки-рахунку серії ВІА № 052323 від 23.11.2013 та свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_11 на підставі яких, автомобіль було перереєстровано за ОСОБА_2 ; свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_9 автомобіля за ТОВ «Автокредит плюс».

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів та обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41), від 20.06.2018 у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49), від 21.11.2018 у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12.12.2018 у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4), від 12.12.2018 у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 30.01.2019 у справі № 552/6381/17 (пункт 38), від 13.03.2019 у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27.03.2019 у справі № 520/17304/15-ц (пункт 63)).

Верховний Суд у постанові від 28.10.2020 у справі № 761/23904/19 також вказав, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом.

Таким чином, незалучення до участі у справі особи як відповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної її участі є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 20.01.2021 у справі № 203/2/19 (провадження № 61-6983св20).

Окрім зазначеного суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що оскільки перереєстрація при втраті свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу була здійснена ВРЕД № 1 м. Одеси, тому, у разі незгоди з діями працівників сервісного центру, позивач не позбавлений права звернутися до суду з адміністративним позовом в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою, а тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим доказам та обґрунтовано дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Бондюком Богданом Володимировичем, залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст виготовлено 13 березня 2024 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Т.О. Невідома

В.В. Соколова