Номер провадження: 22-ц/813/224/23
Справа № 504/3348/15-ц
Головуючий у першій інстанції Добров П.В.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.,

За участю секретаря судового засідання: Трофименко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 14 грудня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «ПОРТО-ФРАНКО» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ «ПОРТО-ФРАНКО» Красюк Ігоря Івановича до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Відділу державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_1 , про скасування арешту з заставного майна

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 року, Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «ПОРТО-ФРАНКО» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ «ПОРТО-ФРАНКО» Красюка І.І. звернулося до суду із позовом до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Відділу державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_1 про скасування арешту з заставного майна.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 14 грудня 2015 рокупозов задоволено.

Скасовано арешт та заборону відчуження, накладені постановою державного виконавця ВДВС Комінтернівського РУЮ Коробкова В. О. від 06 липня 2012 року

ВП № 3305203, (тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 12708023, об`єкт обтяження: житловий будинок, адреса: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 ІПН: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Приморським

РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, 12 листопада 2008 року).

Скасовано арешт та заборону відчуження, накладені постановою державного виконавця ВДВС Комінтернівського РУЮ Коробкова В. О. від 06 липня 2012 року

ВП № 3305203, (тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 12708069, об`єкт обтяження: земельна ділянка, кадастровий номер :02:001:0362, адреса: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Приморським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, 12 листопада 2008 року).

Скасовано арешт та заборону відчуження, накладені постановою державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 18 лютого 2013 року ВП № 36723831, зареєстрована державним реєстратором Антоненко О. С. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12 липня 2013 року № 3926844, опис предмету обтяження: все нерухоме майно).

Скасовано арешт та заборону відчуження, накладені постановою державного виконавця Другого Приморського ВДВС Одеського МУЮ Моргун О. В. від 20 грудня 2012 року № В-15/1127/35752344 (тип обтяження: арешт нерухомого майна № 13409276; об`єкт обтяження: все нерухоме майно).

Скасовано арешт та заборону відчуження, накладені ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 04 лютого 2015 року в справі № 761/2817/15-к на житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_1 .

Скасовано арешт та заборону відчуження, накладені ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 27 червня 2012 року в справі № 1515/2521/12, в частині накладеного арешту на житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_1 (Том І: а.с. 65-68).

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 11 серпня 2016 року рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 14 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову (Том І: а.с. 147-151).

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив із відсутності належних та допустимих доказів домовленості між банком та ОСОБА_1 щодо добровільного відчуження заставного майна.

Постановою Верховного суду від 07 серпня 2019 року касаційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 , задоволено частково.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 14 грудня

2015 року в частині позову публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Порто-Франко» до другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, відділу державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_1 про скасування арешту з заставного майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 04 лютого 2015 року в кримінальній справі № 761/2817/15-к в інтересах Головного слідчого управління Служби безпеки України на житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 та рішення Апеляційного суду Одеської області від 11 серпня 2016 року скасовано.

Провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Порто-Франко» до другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, відділу державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_1 в частині скасування арешту з заставного майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 04 лютого 2015 року в кримінальній справі № 761/2817/15-к в інтересах Головного слідчого управління Служби безпеки України на житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 , закрито.

У іншій частині справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (Том І: а.с. 224-229).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2023 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Цюра Т.В., судді Комлева О.С., Сєвєрова Є.С.

Про судове засідання, призначене на 16.03.2023 року, сторони були повідомлені належним чином, у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Заяв або клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направили.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає вищезазначеним вимогам, з огляду на наступне.

Так, судом першої інстанції встановлено, що відповідно до кредитного договору від 28 квітня 2011 року між ПАТ АБ «ПОРТО-ФРАНКО» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 172/2-11, згідно якого останній отримав грошові кошти у сумі 1 425 825, 00 гривень та зобов`язався належним чином використати та повернути Банку кредит, сплатити відсотки за користування кредитом, комісії відповідно до умов Договору та тарифів Банку, а також виконати усі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Договором.

У встановлений строк ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором № 172/2-11 не виконав.

04.03.2013 року Приморським районним судом м. Одеси у цивільній справі №1522/26674/12 за позовом Публічного Акціонерного Товариства Акціонерного Банку «ПОРТО-ФРАНКО» до ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості за кредитними договорами ухвалено рішення, згідно якого позов Публічного Акціонерного Товариства Акціонерного Банку «ПОРТО-ФРАНКО» задоволено - стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 заборгованість за Кредитним договором 172/2-11 від 28.04.2011 року в сумі 2 321 395,05 гривень.

На теперішній час між Банком та ОСОБА_1 вирішується питання щодо реалізації предмета іпотеки шляхом добровільного продажу: земельної ділянки площею 0,0492 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , земельної ділянки, площею 0,027 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 , житлового будинку, площею 293,4 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 на праві власності.

Однак, вказане майно перебуває під арештом, що підтверджується наступним:

-постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його

відчуження від 18.02.2013 року державного виконавця Другого Приморського відділу

державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ВП № 36723831,

зареєстрована державним реєстратором Антоненко Оксаною Сергіївною (рішення про

державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 3926844 від 12.07.2013 року, опис предмет обтяження: все нерухоме майно);

-постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його

відчуження від 20.12.2012 року державного виконавця Моргун О.В. Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції № В-15/1127/35752344 (тип обтяження: арешт нерухомого майна № 13409276; об`єкт обтяження: все нерухоме майно);

-постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.07.2012 року державного виконавця Коробкова В.О. відділу державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції ВП № 3305203, (тип обтяження: арешт нерухомого майна № 12708023, об`єкт обтяження: житловий будинок, адреса: АДРЕСА_1 );

-постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.07.2012 року державного виконавця Коробкова В.О. відділу державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції ВП № 3305203, (тип обтяження: арешт нерухомого майна № 12708069, об`єкт обтяження: земельна ділянка, адреса: АДРЕСА_1 );

-ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 04 лютого 2015 року по справі № 761/2817/15-к про накладення арешту на житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ;

-ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 27.06.2012 року по справі № 1515/2521/12, в частині накладеного арешту на житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 .

Проте, вказані арешти заставного майна Акціонерного Банку «ПОРТО-ФРАНКО» порушують приписи інтереси банку та приписи ст.ст. 572, 575, 589, 590 ЦК України, оскільки АБ «ПОРТО-ФРАНКО» не має можливості реалізувати свої законні права як кредитор та іпотекодержатель.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, районний суд виходив з того, що відповідно до положень Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про виконавче провадження» для захисту права позивача шляхом добровільної реалізації боржником предмета іпотеки, нерухоме майно ОСОБА_1 необхідно звільнити з-під арешту.

Апеляційний суд частково погоджується із таким висновком районного суду, з огляду на таке.

Так, ч.7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 575 ЦК України, Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно зі ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченою заставою вимоги, якщо інше не передбачене договором застави.

Судовим розглядом справи встановлено, що звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач зазначав, що 28 квітня 2011 року між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 172/2-11, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 1 425 825,00 грн.

Крім того, на забезпечення виконання указаних зобов`язань того ж дня 28 квітня 2011 року між сторонами було укладено Іпотечний договір, предметом якого є наступне нерухоме майно:

- земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , 0,027 га;

- земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , 0,0492 га;

- житловий будинок під АДРЕСА_1 , загальною площею 293,4 кв.м., житловою площею 67,1 кв.м. (Том 1: а.с. 21-24).

Своє зобов`язання ОСОБА_1 належним чином не виконував, у зв`язку із чим банк звернувся до суду із позовом, за наслідками розгляду якого рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04 березня 2013 року позов банку до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та стягнуто на користь банку солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором від 28 квітня 2011 року № 172/2-11 у розмірі 2 321 395,05 грн . (Том 1: а.с.26).

Позивач зазначав, що на час звернення до суду з указаним позовом між банком та ОСОБА_1 існує домовленість щодо можливої реалізації предмета іпотеки шляхом добровільного продажу, однак наявність арештів унеможливлює реалізацію предмета іпотеки.

Так, Іпотекодержатель нерухомого майна, право якого зареєстроване в установленому законом порядку, має право на звернення з позовом про скасування заборони на нерухоме майно, якщо вважає, що такими діями порушені його права, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 338/1118/16-ц.

Забороною відчуження нерухомого майна, на користь особи, що не є іпотекодержателем, порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

З урахуванням вищенаведених обставин справи, апеляційний суд погоджується із висновком районного суду про скасування арешту та заборони відчуження, накладені постановою державного виконавця ВДВС Комінтернівського РУЮ Коробкова В. О. від 06 липня 2012 року ВП № 3305203, (тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 12708023, об`єкт обтяження: житловий будинок, адреса: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 ІПН: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Приморським

РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, 12 листопада 2008 року) , скасування арешту та заборони відчуження, накладені постановою державного виконавця ВДВС Комінтернівського РУЮ Коробкова В. О. від 06 липня 2012 року ВП № 3305203, (тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 12708069, об`єкт обтяження: земельна ділянка, кадастровий номер :02:001:0362, адреса: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Приморським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, 12 листопада 2008 року), скасування арешту та заборони відчуження, накладені ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 27 червня 2012 року в справі № 1515/2521/12, в частині накладеного арешту на житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ., оскільки він є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи.

У доводах апеляційної скарги, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 посилається на те, що у справі немає жодного доказу домовленості між ним та банком щодо реалізації предмету іпотеки шляхом добровільного продажу.

Однак, вказані вищевказані доводи апелянта є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов`язання, іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки щодо зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Положеннями частини третьої статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» визначено такі випадки можливого звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Арешт з майна може бути знятий виконавцем за рішенням суду (стаття 60 Закону України «Про виконавче провадження»).

У разі накладення державним виконавцем арешту на майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, заставодержатель цього майна має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Таким чином враховуючи вищенаведені норми закону, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин та правильно застосував норми права, які підлягали застосуванню до цих правовідносин, у зв`язку із чим дійшов вірного висновку про задоволення позову в цій частині.

Інші доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 в цій частині заявлених вимог висновку суду першої інстанції не спростовують і зведені лише до незгоди з висновком районного суду без наведення будь-яких обставин, які б дійсно ставили під сумнів набутий судом висновок або свідчили б про невірну оцінку судом доказів, внаслідок чого не можуть бути достатньою обставиною для скасування або зміни судового рішення в цій частині.

Разом з тим, апеляційний суд не може погодитися із висновком суду в частині:

- скасування арешту та заборони відчуження, накладені постановою державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 18 лютого 2013 року ВП № 36723831, зареєстрована державним реєстратором Антоненко О. С. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12 липня 2013 року № 3926844, опис предмету обтяження: все нерухоме майно).

- скасування арешту та заборони відчуження, накладені постановою державного виконавця Другого Приморського ВДВС Одеського МУЮ Моргун О. В. від 20 грудня 2012 року № В-15/1127/35752344 (тип обтяження: арешт нерухомого майна № 13409276; об`єкт обтяження: все нерухоме майно).

Так, як вже встановлено судом, відповідно до п. 1.3 Іпотечного договору від 28.04.2011 року, ОСОБА_1 надав ПАТ АБ «Порто Франко» в іпотеку наступне нерухоме майно:

- земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , 0,027 га;

- земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , 0,0492 га;

- житловий будинок під АДРЕСА_1 , загальною площею 293,4 кв.м., житловою площею 67,1 кв.м.

Вищевказана іпотека була зареєстрована в Державному реєстру іпотек за № 11126134 від 28.04.2011 року, та 26.01.2015 року цей запис перенесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з присвоєнням нового номеру запису про іпотеку 8499480, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 36792071 від 25.04.2015 року.

Разом з тим, апеляційним судом встановлено, що під час попереднього розгляду зазначеної справи судами першої та апеляційної інстанції не було витребувано та досліджено матеріали виконавчих проваджень та ухвали суду, які є необхідними для повного, об`єктивного розгляду скарги та перевірки її доводів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Враховуючи вищевикладене та з метою повного з`ясування обставин у даній справі, перевірки доводів апеляційної скарги та правильного вирішення справи по суті, ухвалою Одеського апеляційного суду від 09.11.2021 року було витребувано:

1. з Відділу державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції належним чином завірені копії:

- ВП №3305203, в якому міститься постанова від 06 липня 2012 року державного виконавця Коробкова В.О. відділу державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції про накладення арешту (тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 12708023, об`єкт обтяження: житловий будинок, адреса: АДРЕСА_1 , який належить

ОСОБА_1 ІПН: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Приморським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, 12 листопада 2008 року);

- ВП № 3305203, в якому міститься постанова від 06 липня 2012 року державного виконавця Коробкова В.О. відділу державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції про накладення арешту (тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 12708069, об`єкт обтяження: земельна ділянка, кадастровий номер :02:001:0362, адреса: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Приморським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, 12 листопада 2008 року);

2. з Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції належним чином завірені копії:

- ВП № 36723831, в якому міститься постанова від 18 лютого 2013 року державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, зареєстрована державним реєстратором Антоненко О.С. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12 липня 2013 року № 3926844, опис предмету обтяження: все нерухоме майно);

- В-15/1127/35752344, в якому міститься постанова від 20 лютого 2012 року державного виконавця Моргун О.В. Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, (тип обтяження: арешт нерухомого майна № 13409276; об`єкт обтяження: все нерухоме майно);

3. з Комінтернівського районного суду Одеської області цивільну справу № 1515/2521/12 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, сплату відсотків за прострочення грошового зобов`язання та стягнення моральної шкоди (Том ІІ: а.с. 26-28).

На виконання вищевказаної ухвали суду, на адресу апеляційного суду 04.01.2022 року надійшла відповідь з Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), у якій відділ державної служби зазначає, що вищевказані виконавчі провадження були знищені у зв`язку із закінченням строку їх зберігання, відповідно до вимог Правил, Другим Приморським відділом ДВС було вжито заходи щодо відновлення матеріалів виконавчих проваджень за допомогою відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження (далі АСВП), а саме за допомогою Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень (далі ЄДРВП), що є окремим спецрозділом, який є архівною складовою частиною АСВП та містить відомості про виконавчі провадження, зареєстровані до запровадження АСВП, тобто містять відомості стосовно виконавчих проваджень, що перебували на виконанні до 2016 року, у зв`язку із чим відділ направляє до суду належним чином засвідчені копії ВП спецрозділ від 21.12.2021 року: ВП №36723831, ВП №35752344 (Том ІІ: а.с. 32-39).

Ретельно перевіривши та дослідивши надані відділом документи, апеляційним судом встановлено, що у Спецрозділі та АСВП відносно ВП 36723831 на примусовому виконанні у Другому Приморському ВДВС Одеського МУЮ перебувало виконавче провадження ВП№ 36723831 по виконанню виконавчого листа від 29.12.2012 виданого Фрунзенським районним судом м.Харькова, про стягнення з ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ПАТ "Торгова компанія Барвінок" грошової суми у розмірі 176306,99 грн, в рамках якого винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.02.2013, звернено стягнення на майно боржника від 18.02.2013 в подальшому відповідне виконавче провадження направлено з метою подальшого виконання до ВДВС Комінтернівського РУЮ на підставі п. 10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 1999 року зі змінами).

Тобто з копії вищевказаної постанови державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 18 лютого 2013 року ВП № 36723831, вбачається, що у графі «Підстава» зазначено: «Для забезпечення зберігання майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації, необхідно накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ІНН НОМЕР_1 ), а саме: все рухоме та нерухоме майно.

Разом з тим, у вищевказаній постанові не зазначене на яке саме конкретне майно (рухоме та нерухоме) накладено арешт, тобто не зазначено ідентифікації кожного об`єкту рухомого та нерухомого майна.

З урахуванням наведеного та враховуючи те, що за Іпотечним договором від 28.04.2011 року ОСОБА_1 було передане конкретне майно, а саме земельну ділянку, загальною площею 0,027 га, розташована по АДРЕСА_2 ; земельну ділянку, площею 0, 0492 га, розташована по АДРЕСА_1 та житловий будинок, адреса: АДРЕСА_1 , апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції помилково скасував повністю арешт та заборону відчуження, накладені постановою державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 18 лютого 2013 року ВП № 36723831, на все нерухоме майно ОСОБА_1 .

На вищевказане районний суд уваги не звернув та дійшов до помилкового висновку про задоволення позову ПАТ АБ «ПОРТО-ФРАНКО» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ «ПОРТО-ФРАНКО» Красюка І.І. в цій частині в повному обсязі.

При цьому що стосується скасування судом арешту та заборону відчуження, накладені постановою державного виконавця Другого Приморського ВДВС Одеського МУЮ Моргун О. В. від 20 грудня 2012 року № В-15/1127/35752344 (тип обтяження: арешт нерухомого майна № 13409276; об`єкт обтяження: все нерухоме майно), то слід зазначити наступне.

Так, як вбачається зі змісту уточненої позовної заяви, позивач посилається на постанову державного виконавця Другого Приморського ВДВС Одеського МУЮ Моргун О.В. від 20 грудня 2012 року № В-15/1127/35752344., яка відсутня в матеріалах справи.

При цьому, згідно вищезгаданої відповіді Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), наданої на запит апеляційного суду від 09.11.2021 року, відділ зазначив, що відносно ВП35752344 ВП 36723831, встановлено, що на примусовому виконанні у Другому Приморському ВДВС Одеського МУЮ перебувало виконавче провадження ВП № 36723831 по виконанню виконавчого листа від 15.10.2012 виданого Малиновським районним судом м. Одеси, про стягнення з ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ПАТ ВіЕйБі Банк" грошової суми у розмірі 189960,11 грн, в рамках якого винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 20.12.2012, винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 1999 року зі змінами).

Тобто в рамках вищевказаного ВП відсутня інформація щодо наявності будь-яких обтяжень на належне на праві власності ОСОБА_1 нерухоме майно, в тому числі на земельну ділянку, загальною площею 0,027 га, розташована по АДРЕСА_2 ; земельну ділянку, площею 0, 0492 га, розташована по АДРЕСА_1 та на житловий будинок, адреса: АДРЕСА_1 ,

Більш того , згідно наданого витягу з ВП спецпідрозділ вбачається, що належне боржнику ОСОБА_1 майно, на яке можливо звернути стягнення- відсутнє , оскільки житловий будинок під АДРЕСА_1 , який зареєстрований за останнім, знаходиться в іпотеці в ПАТ АБ «Порто Франко».

Згідно ч.1,3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що позивачем не доведено наявність обставин, з якими він пов`язує порушення його прав та інтересів, тому підстави для задоволення його позовних вимог в частині скасування арешту та заборону відчуження, накладені постановою державного виконавця Другого Приморського ВДВС Одеського МУЮ Моргун О. В. від 20 грудня 2012 року № В-15/1127/35752344 (тип обтяження: арешт нерухомого майна № 13409276; об`єкт обтяження: все нерухоме майно) - відсутні.

Водночас, враховуючи те, що постановою Верховного Суду 07 серпня 2019 року рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 14 грудня

2015 року в частині позову публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Порто-Франко» до другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, відділу державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_1 про скасування арешту з заставного майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 04 лютого 2015 року в кримінальній справі № 761/2817/15-к в інтересах Головного слідчого управління Служби безпеки України на житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 та рішення Апеляційного суду Одеської області від 11 серпня 2016 року скасовано і провадження у справі в цій частині закрито, тому апеляційним судом законність і обґрунтованість рішення суду в цій частині не перевіряється.

З урахуванням вищенаведеного, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про зміну рішення суду в частині скасування арешту та заборони відчуження, накладені постановою державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 18 лютого 2013 року ВП № 36723831, зареєстрована державним реєстратором Антоненко О. С. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12 липня 2013 року № 3926844, опис предмету обтяження: все нерухоме майно); в частині скасування арешту та заборони відчуження, накладені постановою державного виконавця Другого Приморського ВДВС Одеського МУЮ Моргун О. В. від 20 грудня 2012 року № В-15/1127/35752344 (тип обтяження: арешт нерухомого майна № 13409276; об`єкт обтяження: все нерухоме майно)- рішення суду підлягає скасуванню.

В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 14 грудня 2015 року в частині:

-Скасування арешту та заборону відчуження, накладені постановою державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 18 лютого 2013 року ВП № 36723831, зареєстрована державним реєстратором Антоненко О. С. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12 липня 2013 року № 3926844, опис предмету обтяження: все нерухоме майно) - змінити, виклавши резолютивну частину рішення суду в цій частині в наступній редакції: «Скасувати арешт та заборону відчуження, накладені постановою державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 18 лютого 2013 року ВП № 36723831, зареєстрована державним реєстратором Антоненко О. С. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12 липня 2013 року № 3926844, опис предмету обтяження: все нерухоме майно) в частині накладення арешту та заборони відчуження щодо:

-- земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , 0,027 га;

-- земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , 0,0492 га;

-- житлового будинку під АДРЕСА_1 , загальною площею 293,4 кв.м., житловою площею 67,1 кв.м.;

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 14 грудня 2015 року в частині:

-Скасування арешту та заборони відчуження, накладені постановою державного виконавця Другого Приморського ВДВС Одеського МУЮ Моргун О. В. від 20 грудня 2012 року № В-15/1127/35752344 (тип обтяження: арешт нерухомого майна № 13409276; об`єкт обтяження: все нерухоме майно) скасувати та в цій частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «ПОРТО-ФРАНКО» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ «ПОРТО-ФРАНКО» Красюк Ігоря Івановича- відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 07.04.2023 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: О.С. Комлева

Є.С. Сєвєрова