Справа № 189/179/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.04.2023 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - Лукінова К.С.,

При секретарі Копиці С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної у наслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної у наслідок ДТП в якому просив стягнути з відповідача на його користь 46032,52 грн. матеріальної шкоди та 10000 грн. моральної шкоди, завданих в наслідок ДТП, а також судовий збір в сумі 1073 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн. В обґрунтування поданого позову зазначив, що 13.08.2022 року сталася ДТП за участю автомобіля SMA 7151 С51 д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 та автомобілем ВАЗ 211340-110 н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Згідно постанови Покровського районного суду Дніпропетровської області від 22.11.2022 року по справі № 189/1865/22 винуватцем ДТП визнано ОСОБА_2 . Цією постановою було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 13.08.2022 року о 16:00 годині в смт. Покровське по вул. Соборній керував автомобілем ВАЗ 211340-110 д.н. НОМЕР_2 , не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та здійснив зіткнення з автомобілем SMA 7151 С51 д/н НОМЕР_1 , який рухався попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали технічні ушкодження з матеріальними збитками. Крім того, водій ОСОБА_3 13.08.2022 року о 16.00 годині в смт. Покровське по вул. Соборній, керував автомобілем ВАЗ 211340-110 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в КНП «Покровська лікарня», результат огляду 2,30%. Згідно експертного дослідження 3500 вартість матеріального збитку заподіяного позивачу в наслідок пошкодження автомобіля SMA 7151 С51 д/н НОМЕР_1 склала 46032,52 грн., вартість експертного дослідження складає 2900 грн. Крім цього в результаті ДТП позивач вдарився о деталі кузова всередині автомобіля та переніс фізичний біль та сильний психологічний стрес, автомобілю позивача були спричинені механічні пошкодження, він був позбавлений можливості їздити на роботу на автомобілі, витрачав свій час на переміщення, був вимушений звернутися за правовою допомогою, переніс сильні душевні страждання, в зв`язку із чим йому було завдано відповідачем моральну шкоду, яку позивач оцінює в 10000 грн. Крім цього позивачем понесені витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн. та сплачено судовий збір в сумі 1073 грн. Спираючись на норми ст.ст. 1187, 1166, 22Ц ЦК України просив задовольнити його позовні вимоги.

В судове засідання сторони не з`явились, представник позивача направила заяву про розгляд справи в її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнає частково, а саме суму матеріальної шкоди та судовий збір. Позов в частині моральної шкоди та витрат на правову допомогу не визнає через його необґрунтованість.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено:

Згідно копії постанови Покровського районного суду Дніпропетровської області від 22.11.2022 року у справі № 189/1865/22 визнано ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. З цієї постанови видно, що ОСОБА_2 13.08.2022 року о 16:00 годині в смт. Покровське по вул. Соборній керував автомобілем ВАЗ 211340-110 д.н. НОМЕР_2 , не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та здійснив зіткнення з автомобілем SMA 7151 С51 д/н НОМЕР_1 , який рухався попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали технічні ушкодження з матеріальними збитками. Крім того, водій ОСОБА_3 13.08.2022 року о 16.00 годині в смт. Покровське по вул. Соборній, керував автомобілем ВАЗ 211340-110 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в КНП «Покровська лікарня», результат огляду 2,30%.

Згідно копії полісу № АТ/2054428 від 06.02.2022 року ОСОБА_1 застрахував автомобіль SMA 7151 С51 д/н НОМЕР_1 .

Згідно копій акту огляду реалізованого ТЗ, технічного стану та договору комісії від 06.10.2022 року, а також свідоцтва про реєстрацію ТЗ, видно, що ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_4 через комісіонера ФОП ОСОБА_5 автомобіль SMA 7151 С51 д/н НОМЕР_1 після настання події ДТП.

Станом на дату розгляду справи судом за свідоцтвом про реєстрацію ТЗ власником ТЗ SMA 7151 С51 д/н НОМЕР_1 є ОСОБА_4 .

Згідно висновку експертного транспортно-товарознавчого дослідження №3502 від 20.10.2022 року видно, що вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля SMA 7151 С51 д/н НОМЕР_1 внаслідок його пошкодження від ДТП в цінах станом на час виконання цієї експертизи складає 46032,52 грн.

Згідно копії квитанції до прибуткового касового ордера № 3502 від 14.10.2022 року платником за проведення експертизи є ОСОБА_4 .

Суд дійшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог, виходячи з такого.

Судом встановлено, що власником автомобіля станом на дату спричинення шкоди та на дату розгляду справи судом є ОСОБА_4 . Договір купівлі-продажу автомобіля та решта документів не підтверджують того факту, що власником автомобіля станом на дату завдання шкоди в результаті ДТП був та є ОСОБА_1 . Посилання на укладення договору страхування на автомобіль SMA 7151 С51 д/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 не є належним доказом того, що станом на дату ДТП саме він був власником автомобіля. Крім того, за договором купівлі-продажу автомобіля не вбачається передання продавцем покупцеві права вимоги про відшкодування шкоди за ДТП (цих матеріалів суду не надано).

Право власності на транспортний засіб виникає з моменту його державної реєстрації, а не з моменту передачі автомобіля за договором купівлі-продажу, такого висновку дійшов КЦС ВС у своїй постанові від 30 жовтня 2019 року по справі № 683/2694/16-ц.

Відповідно до ч. 1 ст. 328, ч. 4 ст. 334 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабміну № 1388 передбачено обов`язок власників ТЗ та осіб, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представників, зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом 10 діб після придбання, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Слід зауважити, що положеннями статті 34 Закону України «Про дорожній рух» та вказаного вище Порядку № 8 регулюються та встановлюються обов`язки власників транспортних засобів та осіб, які використовують їх на законних підставах, зокрема, щодо зняття з реєстраційного обліку, реєстрації транспортного засобу тощо. Однак реєстрація транспортного засобу у відповідних реєстраційних органах не впливає на набуття особою права власності на нього. Нездійснення реєстрації (державної та/або відомчої) транспортного засобу не є підставою для оспорювання права власності набувача, зокрема за договором.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Правовий аналіз вказаних норм права свідчить про те, що правовстановлюючим документом, який підтверджує набуття права власності, є саме договір купівлі-продажу транспортного засобу.

Однак, як встановлено матеріалами справи, ДТП сталася 13.08.2022 року, а договір купівлі-продажу автомобіля відбувся лише 07.10.2022 року. Автомобіль було передано на комісію власником 06.10.2022 року. Тобто, з огляду на докази в їх сукупності є всі підстави вважати, що станом на дату ДТП позивач не був власником або особою, що має речове право на чуже майно - автомобіля та йому не могла бути завдана будь-яка шкода в зв`язку саме із здійсненням права власності на цей автомобіль.

Право на відшкодування майнової шкоди, завданої майну фізичних та юридичних осіб, має власник (частина третя статті 386 ЦК України) та/або особи, які мають речове право на чуже майно (статті 396 ЦК України).

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач не є особою, якій завдано збитків.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи те, що автомобіль SMA 7151 С51 д/н НОМЕР_1 станом на дату ДТП не був майном позивача, то в такому випадку за заподіяння шкоди цьому майну на користь позивача не може бути здійснено відшкодування.

Щодо відшкодування моральної шкоди, то суд виходить з такого.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

В якості підстав для відшкодування моральної шкоди позивач зазначає, що в результаті ДТП він відчув фізичний біль та психологічний стрес, але жодних належних та допустимих доказів цим обставинам не надає, таких як, наприклад, доказів виклику Швидкої допомоги, відвідування лікаря, медичні документи тощо.

Щодо моральної шкоди за спричинені механічні пошкодження автомобіля, то суд зауважує, що такої шкоди не могло бути завдано в даному випадку позивачеві, оскільки він не є особою, яка зазнала матеріальної шкоди внаслідок ДТП.

На підставі наведеного та керуючись

ст. ст.211,265-269 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної у наслідок ДТП - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: К.С. Лукінова

07.04.2023