ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/4812/22
Провадження № 2/362/673/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.03.23 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участю секретаря Берковської Д.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без фіксування технічними засобами на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій формі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення повнолітньої доньки, ОСОБА_3 , 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання.

В обґрунтування позову посилається на те, з 09.08.2003 року між сторонами було зареєстровано шлюб, який рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23.11.2018 року було розірвано.

Від спільного шлюбу мають повнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час навчається на 3 курсі Відокремленого структурного підрозділу «Васильківський фаховий коледж Національного авіаційного університету І рівня акредитації, спеціальність «менеджмент», денна форма навчання на контрактній основі.

Вартість навчання згідно з умовами договору надання освітніх послуг складає 44 000,00 грн. за весь строк навчання.

Донька проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. До повноліття доньки відповідач сплачував аліменти. Позивачка не в змозі самостійно утримувати їхню доньку, а донька у зв`язку із навчанням не може влаштуватися на роботу, а отже і забезпечити повноцінно своє навчання та утримання не в змозі. У зв`язку з цим позивачка з донькою опинилися у скрутному матеріальному становищі. Доньці необхідні кошти на оплату освітніх послуг, проїзду до навчання, купівлю літератури, методичного матеріалу, а також харчування, в зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги.

Відповідач є працездатним, не являється інвалідом, працює офіційно в ТОВ «Українсько-Словенське спільне підприємство «Київський обласний хлібопекарський комплекс», а тому зможе сплачувати аліменти у твердій грошовій формі на рівні 2 000,00 грн. щомісячно, починаючи з моменту подачі позовної заяви до закінчення донькою навчання, але не більше як досягнення нею 23 років.

Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, чим не виконує свій обов`язок як батька утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Відповідач сплачує аліменти на утримання їхнього спільного малолітнього сина від шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття.

Інших осіб на утриманні Відповідач не має. Отже, відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання їхньої доньки.

Тому враховуючи ці обставини, позивачка вважає, що він зможе сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки і такий розмір аліментів суттєво не вплине на матеріальне становище Відповідача.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.12.2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні (а.с. 20).

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, направила до суду клопотання про слухання справи у її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити (а.с. 30).

ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання, про слухання справи у його відсутності, просив позов задовольнити частково, з причини неможливості сплачувати аліменти в повній сумі (а.с.29).

Третя особа, ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилася, направила до суду клопотання про слухання справи у її відсутності, позов підтримала, просила його заволинити (а.с. 31).

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, враховуючи часткове визнання відповідачем позову, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 09.08.2003 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, який рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23.11.2018 року було розірвано (а.с.4).

У сторін від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася донька ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.3).

Згідно до довідки №378 від 14.11.2022 року видана ОСОБА_3 на підтвердження того, що вона у 2020 році вступила до Відокремленого структурного підрозділу «Васильківський фаховий коледж Національного авіаційного університету» І рівня акредитації і є студенткою 3 курсу денної форми навчання за спеціальністю «Менеджмент». Термін закінчення закладу освіти 30 червеня 2024 року (а.с. 5).

Відповідно Договору про надання освітніх послуг № 06 від 31.08.2020 року загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 44 000,00 грн. (а.с. 14).

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину ( стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Оскільки законодавець передбачив обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання до закінчення такого навчання або до досягнення дитиною двадцяти трьох років під умовою можливості надання такої допомоги, тобто обов`язок батьків утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, поставлений у залежність від матеріального стану батьків, то суд, враховуючи, що донька навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, та те, що на утриманні відповідача перебуває ще неповнолітній син, на якого відповідач сплачує аліменти, позивачем не надано доказів, які б свідчили про спроможність відповідача надавати їй допомогу на утримання повнолітньої доньки у розмірі 2 000 грн., приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі, в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 18.11.2022 року до закінчення навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , але не більше як досягнення нею 23 років.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про присудження аліментів з відповідача, починаючи з 18.11.2022 року.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

На підставі статей 133, 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 141, 181, 182, 191, 198, 199, 200 СК України, статтями 4, 12, 13, 19, 76, 77, 133, 141, 206, 259, 263-215, 224-265, 268, 279, 430 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з продовження навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 18 листопада 2022 року до закінчення навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , але не більше як до досягнення нею 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 992,40 грн. судового збору по справі.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми стягнення за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Текст рішення виготовлено 20.03.2023 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко