ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/9816/20 Головуючий суддя І інстанції Губська Я.В.
Провадження № 22-ц/818/1433/23 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: надання послуг
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2023 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі суддів судової колегії судової палати у цивільних справах :

головуючого Яцини В.Б.,

суддів колегії Бурлака І.В., Пилипчук Н.П.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 07 червня 2023 року, по справі № 953/9816/20, за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду,

в с т а н о в и в:

21 листопада 2022 року Київським районним судом м.Харкова ухвалено заочне рішення у справі № 953/9816/20, яким позовні вимоги комунального підприємства «Харківські теплові мережі» - задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за опалення та гарячу воду станом на 01.05.2020 року за період з 01.09.2002 року по 30.04.2020 року у розмірі 106 797 грн. 71 коп., 3% річних у сумі 464 грн.. 71 коп. та інфляційні витрати у сумі 197 грн.. 38 коп.. а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 гривень 00 копійок.

17.04.2023 року від відповідача на адресу суду надійшла заява про виправлення описок у судовому рішенні по справі № 953/9816/20. В обґрунтування своєї заяви зазначає, що в рішенні суду наявні описки в найменуванні послуг, за які стягнуто суму заборгованості та інші.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 07 червня 2023 року було заяву відповідача ОСОБА_1 про виправлення описки у рішенні Київського районного суду м.Харкова від 21.11.2022 у справі № 953/9816/20 задоволено частково.

Виправлено абзац 13 мотивувальної частини рішення, замінивши слова «водопостачання та водовідведення» словами «опалення та постачання гарячої води».

В іншій частині вимог заяви ОСОБА_1 про виправлення описок в судовому вішенні відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати та задовольнити його заяву повністю. Винести окрему ухвали стосовно порушень його права на доступ до правосуддя з боку судді Губської Яни Віталіївни, які виразилися у затягуванні строків розгляду його заяви від 16.06.2023 р. та затягуванні строків видачі йому оскаржуваної ухвали, та стосовно необхідності усунення причин цих порушень.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції взагалі не були розглянуті вищезгадані п. п. 2, 3, 5 заяви відповідача від 17.04.2023 р. щодо наведення судом у рішенні очевидно неіснуючих або перекручених норм законодавства. Також, в оскаржуваній ухвалі повністю проігноровано вимогу заявника щодо вилучення з рішення посилання на неіснуючі норми законодавства та неіснуючі обставини, які не мають відношення до спірних правовідносин, а також усунути перекручення зазначених норм, які також мають місце у тексті рішення.

Зазначив, що суд першої інстанції не зміг взагалі навести жодних обґрунтувань проти законних вимог заявника.

Зауважив, що на порушення ст. 260 ЦПК України, судом не наведено (або повністю перекручено) зміст вимог заявника, що містяться в заяві від 17.04.2023 р. та не зазначено мотивів їх відхилення.

Вказав, що предмет позову та спірні правовідносини стосуються виключно послуг з теплопостачання, й жодної згадки щодо наявності серед позовних вимог стягнення боргів по сплаті за централізоване водопостачання або за водовідведення чи електричної енергії у рішенні не міститься. Частина 3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не має жодного відношення до регулювання спірних правовідносин.

Зазначив, що рішення містить велику кількість граматичних, стилістичних та синтаксичних помилок, суд здійснив неправильне відмінювання його прізвища, правильно » ОСОБА_1 ».

Частинами першою та другою статті 269 ЦПК України передбачено, що суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Заяву про виправлення описки призначено до розгляду без повідомлення учасників справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви судова колегія дійшла висновку, що заява ОСОБА_1 про виправлення описок задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Положення вказаної статті передбачають можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки. Виходячи із системного аналізу приписів Цивільного процесуального кодексу України описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Таким чином, описка трактується як явна неточність або незрозуміле формулювання.

Судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив судове рішення.

Описки це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Проте, якщо неправильне визначення стягнутої суми було наслідком, наприклад, застосування закону, який не підлягав застосуванню, то підстав для виправлення арифметичних помилок немає.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2020 року в справі № 300/765/15-ц (провадження № 61-7654св20) вказано, що судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. У резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення.

Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо. Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його прав осудності.

Зазначена правова позиція висловлена також у постанові Верховного Суду від 06 серпня 2021 року у справі № 2-3259/11 (провадження № 61-5640св21).

Отже, суд першої інстанції частково задовольняючи заяву дійшов вірного висновку, що неточності про які вказує заявник не є опискою в розумінні ст.269 ЦПК України, а докази що підтверджують вищевказане матеріали справи не містять.

Як вбачається з матеріалів справи, заяву ОСОБА_1 подано до суду 17.04.2023 (а.с.79-80).

Суддя Губська Я.В. подала запит до архіву суду щодо надання їй справи для розгляду заяви (а.с.81).

15.05.2023 року судді Губській Я.В. надана відповідь, що триває пошук справи у архіві суду (а.с.82).

07.06.2023 заяву ОСОБА_1 розглянуто суддею, а тому у даному випадку відсутні підстави для ухвалення окремої ухвали щодо перевищення строків розгляду справи суддею.

Оцінка доводів щодо умисного затягування суддею Губською Я.В. розгляду цієї справи по суті можлива лише під час розгляду апеляційної скарги на остаточне рішення по суті справи, а тому при розгляді апеляційної скарги на ухвалу про виправлення помилки (описки) - судом апеляційної інстанції не перевіряється, що грунтується на нормі ст. 367 ЦПК України щодо меж апеляційного розгляду справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про виправлення описки у рішенні суду першої інстанції та постановлення окремої ухвали щодо судді Губської Я.В..

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на правильність постановленої ухвали не впливають.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно достатті 375 ЦПК Україниє підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат не вбачається.

Керуючись ст.ст.367, 368, ст.374, ст.375, ст.ст.381 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 07 червня 2023 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 04 серпня 2023 року.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді І.В. Бурлака.

Н.П.Пилипчук.