Справа № 159/936/23
Провадження № 2/159/459/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

розглянувши в м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення боргу, відсотків та штрафних санкцій за договором позики, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу, відсотків та штрафних санкцій за договором позики.

Позов обґрунтовано тим, що 06.03.2020 року між сторонами було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач позичив гроші у позивача в сумі 8 500 доларів США, які відповідач мав до 01.06.2020 року.

Договір позики був укладений в письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов відповідачем була представлена розписка, яка посвідчує передачу йому позивачем визначеної грошової суми 8500 доларів США.

Станом на час звернення до суду, відповідачем зобов`язання за укладеним договором позики не виконані та грошові кошти в сумі 8500 доларів США не повернуті.

Позивач вказує, що він має право на одержання процентів від суми позики на рівні облікової ставки Національного банку України за період з 06.03.2020 року по 01.06.2020 року: з 06.03.2020 року по 12.03.2020 року - на рівні 11% річних; з 13.06.2020 року по 23.04.2020 року - на рівні 10% річних; з 24.04.2020 року по 01.06.2020 року - на рівні 8% річних.

Крім цього, позивач вважає, що відповідач зобов`язаний повернути суму боргу з врахуванням 3% річних за період з 02.06.2020 року по 13.02.2023 року в сумі 688,92 доларів США.

Покликаючись на викладені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 9428,31 доларів США, з них: 8500,00 доларів США сума основного боргу; 239,39 доларів США відсотки за період з 01.03.2020 року по 01.06.2020 року; 688,92 доларів США 3% річних від суми позики за період з 02.06.2020 року по 13.02.2023 року. Крім цього, позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14.03.2023 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

У строк встановлений судом, відповідач відзив на пред`явлений позов не подав. Таким чином, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, прийшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач подав докази, які підтверджують існування між сторонами договірних відносин, докази невиконання умов договору позики відповідачем.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно вимог ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України, за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Згідно вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до письмової розписки від 06.3.2020 року, відповідач ОСОБА_2 позичив в ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 8500 доларів США.

Вказану суму позичених коштів відповідач зобов`язувався повернути до 01.06.2020 року.

Таким чином, сума основного боргу відповідача перед позивачем за договором позики від 06.03.2020 року становить 8500 доларів США.

Як встановлено судом, відповідач своїх зобов`язань по договору позики в повному об`ємі не виконав. Причини невиконання таких зобов`язань правового значення для справи не мають.

Таким чином, зважаючи на викладене, суд прийшов до висновку про те, що з відповідача слід стягнути на користь позивача борг в сумі 8500 доларів США за укладеним між ними договором позики.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками.

Відповідачу в позику було передано грошові кошти, які не визначені родовими ознаками, сума яких на день передачі становила суму, розмір якої перевищував п`ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян ( 8500$ х 24,7413 грн. = 210 301,05 грн.).

Позика надавалася на цілі, не пов`язані із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін.

Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача проценти від суми позики на рівні облікової ставки Національного банку України: з 06.03.2020 року по 12.03.2020 року - на рівні 11% річних; з 13.06.2020 року по 23.04.2020 року - на рівні 10% річних; з 24.04.2020 по 01.06.2020 року - на рівні 8% річних.

Таким чином, відсотки за період з 01.03.2020 року по 01.06.2020 року становлять 239,39 доларів США.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розділу 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Виходячи з викладеного, суму 3 % річних слід нараховувати з 02.06.2020 року по 24.02.2022 року, виходячи із суми 8500 доларів США, що становить 441,82 доларів США.

Будь-яких доказів на спростування вказаних вище обставин відповідач не подав.

Таким чином суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за договором позики в сумі 9181,21 доларів США грн. (з урахуванням відсотків та 3% річних).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, в силу вимог ст. 141 ЦПК України, до стягнення з відповідача в користь позивача підлягає 3357,44 грн. понесених судових витрат по сплаті судового збору при зверненні до суду (9181,21х36,5686х1%).

Крім цього, з відповідача підлягають стягненню витрати позивача на професійну правничу допомогу, з урахуванням критерію розумної необхідності таких витрат та їх співмірності, в сумі 5368,00 грн., які належним чином документально підтверджені договором про надання правової допомоги від 10.02.2023 року, актом приймання-передачі наданих послуг від 13.02.2023 року, прибутковим касовим ордером № 16 від 13.02.2023 року про оплату правничих послуг.

Таким чином, з відповідача в користь позивача належить стягнути 8725,44 грн. судових витрат.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України, на підставі ст.ст. 525, 526, 527, 530, 610, 611, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення боргу, відсотків та штрафних санкцій за договором позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 22.07.2010 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, РНОКПП НОМЕР_2 ) в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) 9181 (дев`ять тисяч сто вісімдесят один) долар США 21 (двадцять один) цент боргу за договором позики від 06.03.2020 року та судові витрати по справі в сумі 8725 (вісім тисяч сімсот двадцять п`ять) грн. 44 коп.

В задоволені решти вимог позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:П. Ю. БОЙЧУК