Справа № 456/5490/21
Провадження № 6/456/12/2023
УХВАЛА

Іменем України

03 квітня 2023 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Яніва Н. М. ,

за участю секретаря Сунак Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Стрий подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Львів Комерц Буд», ОСОБА_2 про застосування наслідків нікчемного правочину,

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позицій сторін.

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. звернувся до суду з поданнями про заміну сторони виконавчого провадження у яких просить замінити сторону у виконавчому провадженні № 70792308 та № 70792554 по виконанню рішення суду по справі № 456/5490/21 за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «Львів Комерц Буд», ОСОБА_2 про застосування наслідків нікчемного правочину, а саме замінити боржника з примусового виконання виконавчого листа №456/5490/21 виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області 11.01.2023 про стягнення з ТзОВ «Львів Комерц Буд» на користь ОСОБА_1 заборгованості у сумі 8999,76 грн., а також з примусового виконання виконавчого листа№456/5490/21 про стягнення з ТзОВ «Львів Комерц Буд» на користь ОСОБА_1 заборгованості у сумі 30 000 євро на двох боржників ТОВ «Львів Комерц Буд» як основного боржника та ТОВ «Львів Ком Буд» як субсидіарного боржника.

Вказані подання обґрунтовує тим, що у нього на виконанні перебувають два виконавчі провадження, зокрема виконавче провадження № 70792308 з примусового виконання виконавчого листа № 456/5490/21 виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області 11.01.2023 про стягнення з ТзОВ «Львів Комерц Буд» на користь ОСОБА_1 заборгованості у сумі 8999,76 грн., а також виконавче провадження № 70792554 з примусового виконання виконавчого листа № 456/5490/21 виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області 11.01.2023 про стягнення з ТзОВ «Львів Комерц Буд» на користь ОСОБА_1 заборгованості у сумі 30 000 євро.

18.01.2023 ним винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, постанову про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 899,77 грн., постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 267,61 грн. та постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження у сумі 835,39 грн., яку скеровано боржнику для виконання, стягувачу до відома.

Також 18.01.2023 ним винесено постанову про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 119 069,10 грн., постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 267,61 грн., постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження у сумі 835,39 грн..

Станом на 27.02.2023 на рахунки приватного виконавця не надходило жодних коштів для погашення заборгованості по ВП № 70792308 та ВП № 70792554.

24.02.2023 на його адресу надійшла заява стягувача ОСОБА_1 , яка повідомила, що їй стало відомо, що у результаті виділу з ТОВ «Львів Комерц Буд» було створене ТОВ «Львів Ком Буд», а тому просила звернутись у суд з поданнями про заміну боржника на двох боржників.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб підприємців та громадських формувань ТОВ «Львів Ком Буд» є правонаступником боржника ТОВ «Львів Комерц Буд». У п.1.2. Статуту ТОВ «Львів Ком Буд» зазначено, що у результаті виділу з ТОВ «Львів Комерц Буд» було створено ТОВ «Львів Ком Буд».

Частиною 3 ст. 109 ЦК України передбачено, що юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ, які згідно з розподільчим балансом не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Юридична особа, з якої був здійснений виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями, які згідно з розподільчим балансом перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Якщо юридичних осіб, що утворилися внаслідок виділу, дві або більше, субсидіарну відповідальність вони несуть спільно з юридичною особою, з якої був здійснений виділ, солідарно.

Після заміни первісного боржника у виконавчому провадженні двома боржниками основним і субсидіарним - виконавчі дії з виконання рішення мають вчинятись щодо обох цих боржників.

Представник боржника ТОВ «Львів Комерц Буд» Морякова Т.І. скористалась правом на подання відзиву, згідно якого просила відмовити приватному виконавцю Пиць А.А. у задоволенні поданих ним двох подань про заміну сторони виконавчого провадженні у справі № 456/5490/21 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Львів Комерц Буд» та ОСОБА_2 про застосування наслідків нікчемного правочину.

Зокрема як на підставу викладених заперечень покликалась на те, що, оскільки виділення ТОВ «Львів Ком Буд» з ТОВ «Львів Комерц Буд» відбулось задовго до дати виникнення у ТОВ «Львів Комерц Буд» зобов`язань перед ОСОБА_1 , тому субсидіарний обов`язок у новоствореної юридичної особи не виник.

Так, рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09.06.2022 у справі № 456/5490/21 позов ОСОБА_1 до ТОВ «Львів Комерц Буд» та ОСОБА_2 задоволено частково. Застосовано наслідки нікчемності попереднього договору купівлі продажу нерухомого майна (нежитлового приміщення апартаментів) №78 від 05.09.2019 укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Львів Комерц Буд» і стягнуто з ТОВ «Львів Комерц Буд» на користь ОСОБА_1 суму коштів, отриманих на підставі нікчемного правочину у розмірі 30 000 євро. В задоволені решти позову відмовлено. Наведене рішення суд набрало законної сили після його перегляду у апеляційному порядку з дати ухвалення Львівським апеляційним судом постанови від 07.11.2022р.

Про виникнення обов`язку у ТОВ «Львів Комерц Буд» перед ОСОБА_1 про сплату їй 30 000 євро та судового збору, саме з 07.11.2022 свідчить і те, що у випадку відсутності нотаріального посвідчення договору законодавством не встановлено особливих наслідків застосування реституції, а згідно ч.5 ст. 216 ЦК України вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь якою заінтересованою особою. Законодавством не передбачено негайного виконання зобов`язань з повернення отриманих коштів за нікчемним правочином, а отже прострочення боржника може мати місце лише після спливу семи днів з дати отримання від позивача вимоги про повернення коштів чи подання позову до суду. Однак, позивач не надсилала вимоги відповідачам по справі про повернення коштів, а з позовом звернулась 02.11.2021, тобто вже після здійснення виділу.

Про відсутність у сторін нікчемного правочину зобов`язальних відносин до 07.11.2022 свідчить і факт відмови судом у задоволенні позовної вимоги про стягнення 3% річних та втрат інфляції. Вважає, що правові наслідки виділу, що передбачені ч. 3 ст. 109 ЦК України не підлягають застосуванню до ТОВ «Львів Ком Буд», оскільки виділ проведено 03.07.2020, а зобов`язання ТОВ «Львів Комерц Буд» перед ОСОБА_1 про сплату їй 30 000 євро та судового збору виникло після проведення виділу з 07.11.2022 на підставі рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09.06.2022 у справі № 456/5490/21. Застосування субсидіарної відповідальності (і заміна сторін у виконавчому провадженні) можлива лише по зобов`язаннях, які існували до виділу ТОВ «Львів Ком Буд» з іншого товариства ТОВ «Львів Комерц Буд», чого немає у даній праві.

Уповноважений представник ТОВ «Львів Ком Буд» подала до суду заперечення згідно яких просила відмовити у задоволенні подань приватного виконавця Пиць А.А. про заміну сторони виконавчого провадження покликаючись на те, що зобов`язання ТОВ «Львів Комерц Буд» перед ОСОБА_1 про сплату їй 30 000 євро та судового збору виникло на підставі рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09.06.2022 у справі № 456/5490/21 (набрало законної сили після перегляду в апеляції від 07.11.2022).

Виділ ТОВ «Львів Ком Буд» з ТОВ «Львів Комерц Буд» проведено у період з 03.07.2020 (прийняття рішення про виділ) по 04.09.2020 (дата реєстрації нового товариства).

Позивач після 03.07.2020 не зверталась до ТОВ «Львів Комерц Буд» з вимогами про сплату зобов`язань (кредиторськими вимогами), що також свідчить про відсутність на дату виділу у ТОВ «Львів Комерц Буд» зобов«язання перед ОСОБА_1 про сплату їй 30 000 євро, у зв`язку з чим підстав для застосування ч.3 ст.109 ЦК України немає.

Інших заяв по суті справи, виключно в яких у силу вимог ч. 1 ст.174 ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, не надходило.

Процесуальні рішення, постановлені по справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 березня 2023 року головуючим суддею у справі № 456/5490/21, провадження 6/456/12/2023 визначено суддю Янів Н.М. /а.с. 31/

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 березня 2023 року головуючим суддею у справі № 456/5490/21, провадження 6/456/11/2023 визначено суддю Янів Н.М. /а.с.127/

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06.03.2023 цивільну справу за заявою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Львів Комерц Буд», ОСОБА_2 про застосування наслідків нікчемного правочину (справа № 456/5490/21, провадження № 6/456/12/2023 призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 23.03.2023./а.с.32/

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06.03.2023 цивільну справу за заявою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Львів Комерц Буд», ОСОБА_2 про застосування наслідків нікчемного правочину (справа № 456/5490/21, провадження № 6/456/11/2023 призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 23.03.2023./а.с.128/

23.03.2023 у справі № 456/5490/21, провадження 6/456/12/2023 ухвалою суду до участі у справі у якості заінтересованої особи залучено ТОВ «Львів Ком Буд». Розгляд справи відкладено на 03.04.2023./а.с.93/

23.03.2023 у справі № 456/5490/21, провадження 6/456/11/2023 ухвалою суду до участі у справі у якості заінтересованої особи залучено ТОВ «Львів Ком Буд». Розгляд справи відкладено на 03.04.2023./а.с.172/

03.04.2023 ухвалою суду подання приватного виконавця виконавчого округу Пиць А.А. про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Львів Комерц Буд», ОСОБА_2 про застосування наслідків нікчемного правочину (справа № 456/5490/21, провадження № 6/456/11/2023) та подання приватного виконавця виконавчого округу Пиць А.А. про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Львів Комерц Буд», ОСОБА_2 про застосування наслідків нікчемного правочину (справа № 456/5490/21, провадження № 6/456/12/2023) об`єднано в одне провадження./а.с.187/

Розгляд справи по суті відбувся 03.04.2023.

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі.

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. просив суд задоволити подання про заміну сторони виконавчого провадження з підстав наведених у поданнях.

Представник стягувача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 просив суд задоволити подання приватного виконавця Пиць А.А. про заміну сторони виконавчого провадження. Зазначив, що зобов`язання з повернення коштів одержаних за нікчемним правочином виникають саме у момент укладення нікчемного правочину. Інших наслідків нікчемний правочин не породжує, окрім як повернення сторонами одна одній того що було одержано за нікчемним правочином. Відтак вважає подання підставним.

Уповноважений представник боржника ТОВ «Львів Комерц Буд»Шнир О.Б. у судовому засіданні заявлені вимоги заперечив повністю, просив суд відмовити у їх задоволенні, з підстав наведених у письмовому відзиві на подання. Також додатково вказав, що стягувач ОСОБА_1 укладала попередній договір купівлі - продажу як реальний, у подальшому після укладення даного договору не зверталась з вимогою ні до ТОВ «Львів Комерц Буд», ні до ОСОБА_4 про повернення вказаних коштів. Більш того ст.216 ЦК України не передбачає вимоги про негайне повернення одержаного за нікчемним правочином, а такому поверненню повинна передувати звернення особисто іншої сторони договору про повернення, у даному випадку коштів. Тому жодних зобов`язальних відносин з повернення коштів між сторонами не виникло. Такі виникли тільки з моменту набрання законної сили рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області, згідно якого застосовано наслідки нікчемного правочину та стягнуто з ТОВ «Львів Комерц Буд» на користь ОСОБА_1 суму коштів отриманих на підставі нікчемного правочину у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) євро.

Представник заінтересованої особи ТОВ «Львів Ком буд» у судове засідання не з`явилась, у поданому запереченні на подання просила суд відмовити у задоволення таких та проводити розгляд справи у відсутності представника ТОВ «Львів Ком Буд».

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши відсутність з боку сторін заяв про врегулювання спору, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і у задоволені подань слід відмовити повністю з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09.06.2022 частково задоволено позов ОСОБА_1 до ТОВ «Львів Комерц Буд», ОСОБА_2 про застосування наслідків нікчемного правочину. Застосувано наслідки нікчемності Попереднього договору купівлі продажу нерухомого майна (нежитлове приміщення апартаментів) № 78 від 05.09.2019 укладеного між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Львів Комерц Буд» та стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Львів Комерц Буд» на користь ОСОБА_1 суму коштів отриманих на підставі нікчемного правочину у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) євро.

В задоволені решти позову відмовлено. Також стягнуто з ТОВ «Львів Комерц Буд» на користь ОСОБА_1 8 999,76 грн. сплаченого судового збору.

Вказане рішення суду було оскаржено в апеляційному порядку та постановою Львівського апеляційного сулу від 07.11.2022 було залишено без змін та відповідно 07.11.2022 набрало законної сили.

11.01.2023 Стрийським міськрайонним судом Львівської області було видано два виконавчі листи, зокрема про стягнення з ТОВ «Львів Комерц Буд» на користь ОСОБА_1 8 999,76 грн. сплаченого судового збору та про застовування наслідків нікчемності Попереднього договору купівлі продажу нерухомого майна (нежитлове приміщення апартаментів) №78 від 05.09.2019 укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Львів Комерц Буд» та стягнути з ТОВ «Львів Комерц Буд» на користь ОСОБА_1 суму коштів отриманих на підставі нікчемного правочину у розмірі 30 000 євро./а.с.20, 135/

На підставі заяви стягувача приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. 18.01.2023 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 70792308 та постанову про відкриття виконавчого провадження № 70792554. /а.с.22, 137/

18.01.2023 вказані постанови були скеровані для відома стягувачу та для виконання боржнику за вих № 3816, № 3822.

Окрім цього, 18.01.2023 у межах виконавчого провадження № 70792308 приватним виконавцем було винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 899,77 грн., постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 267,61 грн. та постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження у сумі 835,39 грн., які скеровані стягувачу до відома боржнику для виконання вих. № 3815, 3817 /а.с. 24,26,28/

Також, у межах виконавчого провадження № 70792554 приватним виконавцем винесено 18.01.2023 постанови про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 119 069,10 грн.. постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 267,61 грн. та постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження у сумі 835,39 грн, які також були скеровані стягувачу до відома та божнику для виконання за вих. № 3821, 3823. /а.с.139,141,143/

У відповідності до копії рішення № 06 Єдиного учасника ТОВ «Львів Комерц Буд» від 03.07.2020, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, зараєстрованого у реєстрі за № 1499, прийнято рішення про здійснення виділу з ТОВ «Львів Комерц Буд» нової юридичної особи у формі ТОВ «Львів Комерц Буд»./а.с.79/

Згідно рішення № 07 одноособового учасника ТОВ «Львів Комерц Буд» від 04.09.2020 прийнято рішення про затвердження ТОВ «Львів Комерц Буд» розподільчого балансу та визначити порядок передачі частини майна, прав та обов`язків ТОВ «Львів Ком Буд». Зменшити розмір статутного капіталу ТОВ «Львів Комерц Буд» до 5 000 грн. у зв`язку з виділом із нього ТОВ «Львів Ком Буд» зі статутним капіталом у 5 000 грн. та іншими показниками активів та пасивів відповідно до розподільчого балансу. /а.с.81/

Рішення №1 засновника ТОВ «Львів Ком Буд» від 04.09.2020, яке свторено у результаті виділу з ТОВ «Львів Комерц Буд» Варик О.В., визначено місцезнаходження ТОВ «Львів Ком Буд» - 80001, Львівська область, м.Сокаль, вул. Шептицького,42. Затверджено статутний капітал ТОВ «Львів Ком Буд» у розмірі 5000 грн../а.с.83/

Згідно розподільчого балансу підприємства, що реорганізовується шляхом виділу на 01.09.2020 затвердженого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Юзва Н.Б., зареєстрованого у реєстрі за № 2307-2308 довгострокове зобов`язання, цільове фінансування та забезпечення (код рядка 1695) до виділення 13 270 684,87 грн., після виділення 1 10 044 000 грн, після виділення 2 3 226 684,87 грн..

Також зідно рядка 1300 розподільчого балансу вбачається, що до виділення баланс ТОВ «Льві Комерц Буд» (необоротні та оборотні активи) становили 13 271 684, 87 грн, після виділення - 10 040 000 грн. та баланс ТОВ «Львів ком Буд» після створення 3 231 684,87 грн./а.с.84/

У відповідності до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, а також копії Статуту ТОВ «Львів Ком Буд» затвердженого рішенням засновника ТОВ «Львів Ком Буд» №1 від 04.09.2020 посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, зареєстрованого за № 2313, вбачається, що 04.09.2020 проведена державна реєстрація створення юридичної особи ТОВ «Львів Ком Буд» у результаті виділу з ТОВ «Львів Комерц Буд». /а.с.5-34/

Зареєстрована юридична особа є правонаступником ТОВ «Львів Комерц Буд».

При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) вважається сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст. 15 Закону № 1404-VIII сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 15 Закону № 1404-VIII у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Також відповідно до ч.1,2 ст. 334 ГПК України у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником; заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Отже, виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка його завершує. Ця стадія розпочинається з набрання судовим рішенням законної сили або за інших умов, установлених законом. Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво.

За приписами ст. 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Процесуальне законодавство містить норму тільки щодо заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником, яка розрахована на випадок, коли сторона виконавчого провадження вибуває з відповідних матеріальних правовідносин, до яких натомість вступає правонаступник цієї сторони. При цьому процесуальним законодавством не враховано, що у певних випадках до матеріальних правовідносин може вступити й інша особа як боржник, хоч сторона виконавчого провадження з цих правовідносин і не вибуває (відповідний правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 905/1956/15).

Відповідно до ч.1 ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Правонаступництвом є перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. Процесуальне правонаступництво фактично слідує за матеріальним. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Статтею 109 ЦК України передбачено виділ як різновид створення юридичної особи, при якому припинення існуючої юридичної особи, з якої здійснюється виділ, не відбувається. Відповідно до ч.1 ст. 109 ЦК України виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб.

Згідно із ч.3 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» виділ вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі, про юридичну особу, з якої здійснено виділ, щодо юридичної особи - правонаступника.

Отже, виділ не є різновидом припинення юридичної особи, це один зі способів створення юридичної особи. Основною відмінністю виділу є те, що в результаті виділу створюється нова юридична особа, яка наділяється існуючою юридичною особою певним майном. При цьому попередня юридична особа не припиняється.

Відповідно до ч.3 ст. 109 ЦК України юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ, які згідно з розподільчим балансом не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Юридична особа, з якої був здійснений виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями, які згідно з розподільчим балансом перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Якщо юридичних осіб, що утворилися внаслідок виділу, дві або більше, субсидіарну відповідальність вони несуть спільно з юридичною особою, з якої був здійснений виділ, солідарно.

Якщо після виділу неможливо точно встановити обов`язки особи за окремим зобов`язанням, що існувало у юридичної особи до виділу, юридична особа, з якої здійснено виділ, та юридичні особи, що були створені внаслідок виділу, несуть солідарну відповідальність перед кредитором за таким зобов`язанням (ч.4 ст. 109 ЦК України).

Зі змісту положень ч.ч.3, 4 ст. 109 ЦК України убачається, що субсидіарна відповідальність нової юридичної особи, створеної шляхом виділу з основного боржника, може наставати щодо зобов`язань, які виникли до виділу та створення нової юридичної особи.

Подібні положення містяться в ч.5 статті 55 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», де визначено, що товариство, створене внаслідок виділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями товариства, з якого здійснено виділ, які згідно з розподільним балансом не перейшли до товариства, створеного внаслідок виділу (тобто за зобов`язаннями, які виникли у товариства, з якого здійснюється виділ, перед виділом, але не перейшли до товариства, що виділилося) Товариство, з якого здійснено виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями, які згідно з розподільним балансом перейшли до товариства, створеного внаслідок виділу.

Отже, оскільки внаслідок виділу зберігається і юридична особа, з якої було здійснено виділ, і створюється нова юридична особа, в законі закріплено положення про взаємну субсидіарну відповідальність зазначених юридичних осіб за зобов`язаннями, боржником за якими була юридична особа, з якої здійснено виділ, та які існували перед виділом.

Згідно із ч.1,2 ст.619 ЦК України договором або законом може бути передбачена поряд з відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи. До пред`явлення вимоги особі, яка несе субсидіарну відповідальність, кредитор повинен пред`явити вимогу до основного боржника. Якщо основний боржник відмовився задовольнити вимогу кредитора або кредитор не одержав від нього в розумний строк відповіді на пред`явлену вимогу, кредитор може пред`явити вимогу в повному обсязі до особи, яка несе субсидіарну відповідальність.

Особа, яка несе субсидіарну відповідальність, повинна до задоволення вимоги, пред`явленої їй кредитором, повідомити про це основного боржника, а в разі пред`явлення позову - подати клопотання про залучення основного боржника до участі у справі. У разі недотримання цих вимог особою, яка несе субсидіарну відповідальність, основний боржник має право висунути проти регресної вимоги особи, яка несе субсидіарну відповідальність, заперечення, які він мав проти кредитора (частина четверта статті 619 ЦК України).

Отже, кредитор може пред`явити вимогу в досудовому порядку або звернутися до суду з окремим позовом до субсидіарного боржника в порядку позовного провадження.

У таких випадках субсидіарний боржник є не правонаступником основного боржника, а особою, яка є додатково відповідальною за зобов`язанням основного боржника в силу прямого припису закону.

У цивільно-правовому зобов`язанні може виникати, зокрема, солідарна та субсидіарна відповідальність. Відповідно до частини першої статті 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Субсидіарна ж відповідальність має додатковий характер, який полягає, зокрема, в тому, що в разі, якщо вимога кредитора в повному обсязі задоволена основним боржником, додатковий боржник до відповідальності не притягується. Тому під час виконання зобов`язань важливо визначити вид відповідальності; від цього залежить порядок пред`явлення вимоги кредитора, а також порядок виконання зобов`язання боржником.

Щодо ж до захисту прав кредитора, то умови та порядок такого захисту, зокрема, при виділі з товариства були передбачені статтею 55 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (у редакції, чинній на час виникнення спору).

Протягом 30 днів з дати прийняття рішення про припинення товариства шляхом поділу, перетворення, або про виділ, а в разі припинення шляхом злиття або приєднання - з дати прийняття рішення про це останнім з товариств, що беруть участь у злитті або приєднанні, товариство, що планує виділ, та кожне товариство, що бере участь у припиненні відповідно, зобов`язане письмово повідомити про це всіх відомих йому (їм) кредиторів. Повідомлення про припинення товариства та строк для заявлення кредиторами своїх вимог оприлюднюються на порталі електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань автоматично у режимі реального часу за допомогою програмних засобів Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Також передбачено алгоритм подальших дії кредитора такого товариства.

З викладеного можна прийти до висновку, що законодавець врегулював питання забезпечення прав позивача (стягувача) як кредитора товариства у випадку виділу з такого, пов`язавши можливість здійснення процедури виділу із задоволенням вимог кредитора.

Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи.

Відповідно до статей 12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності - достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Обґрунтовуючи підстави подань про заміну сторони виконавчого провадження заявник - приватний виконавець Пиць А.А. покликається на те, що юридична особа ТОВ «Львів Ком Буд» утворилось шляхом виділу з ТОВ «Львів Комерц Буд», а тому в силу ч. 3 ст. 109 ЦК України така є субсидіарним боржником у виконавчому провадженні з виконання виконавчих листів виданих Стрийським міськрайонним судом у справі № 456/5490/21 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Львів Комерц Буд», ОСОБА_2 про застосування наслідків нікчемного правочину.

Також заявник у поданнях відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, посилається на постанову Великої Палати Верховоного Суду у справі № 922/4519/14 від 16.06.2020.

Водночас, представник боржника ТОВ «Львів Комерц Буд, представник заінтересованої особи ТОВ «Львів Ком Буд» заперечуючи проти задоволення подань приватного виконавця, покликаються на те, що правові наслідки виділу, що передбачені ч.3 ст. 109 ЦК України не підлягають застосуванню до ТОВ «Львів Ком Буд», оскільки виділ проведено 03.07.2020, а зобов`язання ТОВ «Львів Комерц Буд» перед ОСОБА_1 про сплату їй 30 000 євро та судового збору виникло з 07.11.2022 на підставі рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09.06.2022 у справі №456/5490/21. Позивач не зверталась до ТОВ «Львів Комерц Буд» з вимогами про сплату зобов`язань (кредиторськими вимогами), що також свідчить про відсутність на дату виділу у ТОВ «Льві Комерц Буд» зобов`язання перед ОСОБА_1 про сплату їй 30 00 євро.

Про застосування субсидіарної відповідальності лише по зобов`язаннях, які існували до виділу, свідчать положення ч.4 ст. 109 ЦК України, відповідно до якої, якщо після виділу неможливо точно встановити обов`язки особи за окремими зобов`язаннями, що існувало у юридичної особи до виділу, юридична особа, з якої здійснено виділ та юридичні особи були створені внаслідок виділу, несуть солідарну відповідальність перед кредитором за такими зобов`язаннями.

Також у своїх запереченнях зазначили, що наведені положення про застосування субсидіарної відповідальності і заміну сторін у виконавчому провадженні лише по зобов`язаннях, які існували до виділу наведені у п. 6.29 постанови Великої Палати Верховного суду від 26.06.2019 у справі № 905/1956/15, а також у п. 6.22 постанови Великої палати Верховного суду від 16.06.2020 р. у справі № 922/4519/14.

Тому, вважають, що застосування субсидіарної відповідальності (і заміна сторін у виконавчому провадженні) можливе лише по зобов`язаннях, які існували до виділу ТОВ «Львів Ком Буд» з іншого товариства чого немає у даній справі.

Надаючи оцінку аргументам сторін, суд вважає аргументи приватного виконавця помилковими та такими, що не підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, а аргументи представника боржника ТОВ «Львів Комерц Буд» та представника заінтересованої особи «Львів Ком Буд» належним чином обґрунтованими та мотивованими.

Так, судом встановлено, що рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09.06.2022 набрало законної сили після його перегляду Львівським апеляційним судом 07.11.2022 і даний факт учасниками справи не заперечувався.

Вказаним рішенням суду застосовано наслідки нікчемності Попереднього договору купівлі продажу нерухомого майна (нежитлового приміщення апартаментів) № 78 від 05.09.2019 укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Львів Комерц Буд» та стягнуто з ТОВ «Львів Комерц Буд» на користь ОСОБА_1 суму коштів отриманих на підставі нікчемного правочину у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) євро. В задоволені решти позову відмовлено. Стягнуто з ТОВ «Львів Комерц Буд» на користь ОСОБА_1 8 999,76 грн. сплаченого судового збору.

Тобто, з моменту набранням рішенням суду законної сили 07.11.2022 у відповідача виник обов`язок перед позивачем ОСОБА_1 про сплату їй 30 000 євро та сплачених судових витрат у розмірі 8 999,76 грн..

Також судом з достовірність вставнолено, що 04.09.2020 було завершено здійснення виділу ТОВ «Львів Ком Буд» (код ЄРДПОУ 43799208) з ТОВ «Львів Комерц Буд», а саме зареєстровано зміни до відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі про юридичну особу, з якої здійснено виділ, щодо юридичної особи правонаступника.

У відповідності до п. 6.23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 922/4519/14 Велика Палата Верховного Суду уточнила правову позицію, викладену в постанові від 26 червня 2019 року у справі 905/1956/15, вказавши, що визначальним чинником для заміни первісного боржника у виконавчому провадженні двома боржниками і відповідно визначення виду відповідальності (основної чи субсидіарної) є саме створення нової юридичної особи шляхом виділу з основного боржника з розподілом зобов`язань за розподільчим балансом між юридичною особою, з якої здійснено виділ, та новоствореною особою.

При цьому, суд звертає увагу, що для заміни первісного боржника у виконавчому провадженні двома боржниками та відповідно визначення виду відповідальності (основної чи субсидіарної) з огляду на положення ст.109 ЦК України визначальною у порядку першого речення частини третьої цієї статті є сама обставина створення нової юридичної особи шляхом виділу з основного боржника, а в порядку другого речення цієї ж норми, навпаки, розподіл зобов`язань за розподільчим балансом між юридичною особою, з якої здійснено виділ, та новоствореною особою.

З аналізу норм ч. 3 та ч. 4 ст. 109 ЦК України, ст. 55 ЗУ України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» суд приходить до переконання, що субсидіарна відповідальність нової юридичної особи, створеної шляхом виділу з основного боржника, може наставати щодо зобов`язань, які виникли до виділу та створення нової юридичної особи. Вказана правова позиція викладена і у Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/2615/18 від 20.04.2022, яку суд у відповідності до ч.4 ст. 263 ЦПК враховує при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин. (п.6.14).

Отже, оскільки внаслідок виділу зберігається і юридична особа, з якої було здійснено виділ, і створюється нова юридична особа, в законі закріплено положення про взаємну субсидіарну відповідальність зазначених юридичних осіб за зобов`язаннями, боржником за якими була юридична особа, з якої здійснено виділ, та які існували перед виділом.

Таким чином у даних спірних правовідносинах, які склались між сторонами визначальним для визначення наявності існування субсидіарного божника крім обставини про створення нової юридичної особи шляхом виділу з основного боржника є важливим також встановлення моменту виникнення між позивачем та відповідачем зобов`язальних відносин, у даному випадку про стягнення суми коштів отриманих на підставі нікчемного правочину у розмірі 30 000 євро.

Так, у відповідності до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою.

Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Суд звертає увагу на той факт, що ст. 216 ЦК України не встановлює строку для виконання особою зобов`язання з повернення другій стороні у натурі всього, що вона одержала на виконання недійсного (нікчемного) правочину, так як і не встановлює обов`язок негайного виконання зобов`язання.

Згідно ч.2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

На переконання суду за вказаним договором кошти повинні були бути повернуті на першу вимогу ОСОБА_1 .. Однак матеріали справи не містять доказів того, що стягувач звертались з вимогою до ТОВ «Львів Комерц Буд» про повернення коштів одержаних за нікчемним правочином до моменту здійснення виділу ТОВ «Львів Ком Буд», такі докази відсутні і у матеріалах цивільної справи № 456/5490/21, провадження 2/456/65/2022, а звернулась у суд з позовом тільки 02.11.2021.

Про той факт, що зобов`язання з повернення коштів не виникло з моменту укладення договору, який був нікчемний, свідчить також і факт відмови рішенням Стрийського міськрайонного суду від 09.06.2022 у задоволенні позову у частині стягнення на користь ОСОБА_1 інфляційних втрат у розмірі 119 570 грн та трьох відсотків річних від суми боргу у розмірі 53 576, 51 грн., з тих підстав, що між сторонами зобов`язальних відносин не виникло. Тобто, оскільки з вимогою про повернення коштів ОСОБА_1 до відповідача у позасудовому порядку не зверталась, відповідно не виникло прострочення грошового зобов`язання про повернення коштів одержаних за нікчемним правочином.

Таким чином, саме з моменту набранням законної сили 07.11.2022 рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області у результаті застосування судом реституції у ТОВ «Львів Комерц Буд» виникло зобов`язання перед ОСОБА_1 з повернення коштів та сплати сплаченого судового збору.

Тобто, на момент здійснення виділу ТОВ «Львів Ком Буд» з ТОВ «Львів Комерц Буд» яке мало місце 04.09.2020, зобов`язання з повернення ОСОБА_1 коштів у ТОВ «Львів Комерц Буд», ще не існувало.

Судове рішення, яким застосовано наслідки нікчемності Попереднього договору купівлі продажу нерухомого майна від 05.09.2019 укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Львів Комерц Буд» та стягнуто (тобто зобов`язано сплатити) з ТОВ «Львів Комерц Буд» як з основного боржника на користь ОСОБА_1 суму коштів отриманих на підставі нікчемного правочину у розмірі 30 000 євро, прийняте вже після завершення процедури виділу новоствореної юридичної особи - ТОВ «Львів Ком Буд».

Окрім цього, на момент подання позову до суду 02.11.2021 позивач ОСОБА_1 , не вказувала ТОВ «Львів Ком Буд», як відповідача у порядку ч.2 ст.619 ЦК України, і при розгляді справи питання ні про правонаступництво, ні про відповідальність новоствореної юридичної особи не піднімала.

Тому, суд вважає, що матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували обставини наявності субсидіарної відповідальності ТОВ «Львів Ком Буд» щодо виконання обов`язку по сплаті ТОВ «Львів Комерц Буд» на користь ОСОБА_1 суми заборгованості у розмірі 30 000 євро та сплачених судових витрат у розмірі 8999,76 грн., у зв`язку із чим відсутні підстави для задоволення подань приватного виконавця про заміну основного боржника у виконавчому документі на двох боржників ТОВ «Львів Комерц Буд» як основного боржника та ТОВ «Львів Ком Буд» як субсидіарного.

Водночас судовим рішенням, щодо основного боржника ТОВ «Львів Комерц Буд» не позбавлялася можливості звернутися до суду з окремим позовом до ТОВ «Львів Ком Буд» як до субсидіарного боржника за зобов`язаннями, які виникли у ТОВ «Львів Комерц Буд» до завершення процедури виділу.

Твердження приватного виконавця про те, що шляхом виділення з ТОВ «Львів Комерц Буд» ТОВ «Львів Ком Буду» боржник мав на меті ухилитись від виконання своїх зобов`язань, шляхом зменшення та вибуття основної кількості прав зокрема й нерухомого майна, не відповідають дійсності та спростовуються наявним у матеріалах справи копією розподільчого балансу з якого вбачається, що до виділення у ТОВ «Львів Комерц Буд» були наявнінеоборотні та оборотні активи на загальну суму 13 271 684, 87 грн., після виділення залишилось - 10 040 000 грн. та баланс ТОВ «Львів ком Буд» після створення 3 231 684,87 грн. Тобто за ТОВ «Львів Комерц Буд» на момент завершення виділу залишались необоротні активи на які могли бути зверненні стягнення.

Також, суд звертає увагу і на той факт, що правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 905/1956/15 та постанові від 16 червня 2020 року у справі № 922/4519/14, на які покликаються приватний виконавець мотивуючи необхідність задоволення поданих ним клопотань стосуються обставин заміни первісного боржника у виконавчому провадженні двома боржниками - основним і субсидіарним у разі створення нової юридичної особи шляхом виділу з основного боржника після ухвалення остаточного судового рішення, щодо зобов`язань останнього, які виникли до завершення процедури виділу, чим відрізняються від тих обставин, які склались у даній справі.

Висновки суду за результатами розгляду поданнь.

На підставі вищенаведеного, оцінивши наявні у матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про відмову у задоволені подань приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Львів Комерц Буд», ОСОБА_2 про застосування наслідків нікчемного правочину, а саме про заміну боржника у виконавчому провадженні №70792308 з примусового виконання виконавчого листа №456/5490/21, виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області 11.01.2023 про стягнення з ТОВ «Львів Комерц Буд» на користь ОСОБА_1 заборгованості у сумі 8999,76 грн. та у виконавчому провадженні №70792554 з примусового виконання виконавчого листа №456/5490/21, виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської обалсті 11.01.2023 про стягнення з ТОВ «Львів Комерц Буд» на користь ОСОБА_1 заборгованості у сумі 30 000 євро на двох боржників ТОВ «Львів Комерц Буд», як основного боржника та ТОВ «Львів Ком Буд» як субсидіарного боржника, у зв`язку з безпідставністю.

Керуючись ст. 109 ЦК України, ст.ст. 259, 264-265, 442 ЦПК України, -

постановив:

У задоволені подань приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Львів Комерц Буд», ОСОБА_2 про застосування наслідків нікчемного правочину відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 7.04.2023

Головуючий суддя Н. М. Янів