Справа № 523/1756/22
Провадження №2-п/523/66/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2023 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Далеко К.О.

за участю секретаря судового засідання - Дмітрієвої В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17 в м. Одесі, заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Писаренко О.О. про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2022 року по цивільній справі №523/1756/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

18.05.2023 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Писаренко О.О. звернувся до суду із заявою про поновлення процесуального строку на подання заяви про перегляд заочного рішення від 13.09.2022 року, скасування заочного рішення суду від 13.09.2022 року, призначення справи до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування поданої заяви, адвокат Писаренко О.О. зазначив наступне:

1)позивачем зазначено в позові адресу проживання відповідача: АДРЕСА_1 , до якої він не має жодного відношення. Це підтверджується наявними у справі даними Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Одеській області, за якими відповідач в м. Одеса та Одеська область не значиться. Наразі відповідач проживає у Польщі. Внаслідок цього, відповідач ухвал, судових повісток та повідомлень не отримував, не зміг реалізувати своє право на подачу відзиву на позов.

2)фактичними підставами для перегляду рішення є: відсутність у позивача права вимагати повернення позики; невідповідність стягненої суми фактично наданій позиці 7000 доларів США; значно менша сума боргу на користь реального позикодавця на момент ухвалення рішення, через неврахування ряду платежів відповідача на повернення позики, здійснених впродовж липня-листопада 2020 року.

3)повне рішення суду відповідачу не вручено. Зі змістом рішення суду відповідач ознайомився з Єдиного державного реєстру судових рішень 11.05.2023 року, відтак є всі правові підстави для поновлення строку на подання заяви на перегляд рішення суду.

Ухвалою судді від 23.05.2023 року прийнято заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Писаренко О.О. про перегляд заочного рішення судудо свого провадження, призначено судове засідання.

У судове засідання заявник (відповідач) ОСОБА_1 та його представник адвокат Писаренко О.О не з`явились, останній подав заяву про розгляд заяви про перегляд заочного рішення суду за його відсутності.

Позивач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, його представник адвокат Верхола І.О. подав заяву, згідно якої просив розглянути заяву про перегляд заочного рішення суду за його відсутності, та відмовити у її задоволенні. Додатково зазначив, що жодний з долучених до неї доказів не містить відомостей про повернення боргу саме ОСОБА_2 . Додані банківські квитанції свідчать про перерахування коштів іншій особі на прізвище ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.2 ст. 286 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення повинна бути розглянута протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження.

Відповідно до ч.1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Виходячи зі змісту ч.2 ст. 286 та ч.1 ст. 287 ЦПК України, враховуючи належне повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду справи, наявність заяв від представників сторін про розгляд заяви про перегляд заочного рішення суду за їх відсутності, встановлену законодавством вимогу розгляду заяви про перегляд заочного рішення протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження, оскільки неявка сторін не перешкоджає розгляду заяви, суд вважає за можливе здійснити розгляд заяви про перегляд заочного рішення суду без участі сторін, на підставі наявних матеріалів справи.

Судом не здійснювалось фіксування судового засідання технічним записом, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку що заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Писаренко О.О. про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2022 року по цивільній справі №523/1756/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики, підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2- 4 статті 284 ЦПК України, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_1 рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2022 року. Копія рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2022 року була направлена ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, конверт із копією рішення суду та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення повернувся із відміткою «за закінчення терміну зберігання».

Так само, матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_1 ухвали про відкриття провадження у справі від 11.05.2022 року, судової повістки про розгляд справи, що могло би свідчити про обізнаність останнього із наявністю у провадженні суду цивільної справи № 523/1756/22, та давало би підстави стверджувати про його бездіяльність. Справа була розглянута судом 13.09.2022 року за обставин неявки жодного до судового засідання відповідача ОСОБА_1

19.05.2023 року до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Писаренко О.О. про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2022 року по цивільній справі №523/1756/22.

За загальним правилом, поважними причинами визнаються такі причини або обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух, а право на право на доступ до суду, закріплене у Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак, суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець.

Крім того, подібне обмеження не буде відповідати зазначеній Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (зокрема, справи «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року).

У справі «Делькорт проти Бельгії», рішення від 07.01.1970, ЄСПЛ зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У рішенні «Белеш та інші проти Чеської Республіки» (п. п. 50-51 і 69), ЄСПЛ зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6 Конвенції, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав.

Відповідно до практики ЄСПЛ «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з п. 1 ст. Конвенції, а відмова суду вирішувати фактичні обставини справи, які є значущими у вирішенні спору може спричинити порушення ст. 6 Конвенції («Терра Вонінген Б.В. проти Нідерландів» п. 53-55).

Виходячи із наведеного, суд вважає що існують достатні правові підстави для поновлення ОСОБА_1 пропущеного строку на подання заяви про перегляд рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2022 року, оскільки повне заочне рішення суду від 13 вересня 2022 року не було йому вручене у день його проголошення, відсутні докази отримання ним оскаржуваного рішення суду, заяву про перегляд заочного рішення суду Суворовського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2022 року подано відповідачем у двадцяти денний строк, встановлений ч.3 ст. 284 ЦПК України, доказів іншого матеріали справи не містять.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Зі змісту ст. 288 ЦПК України випливає, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2022 року: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 30.12.2019 року в розмірі 256 099,50 (двісті п`ятдесят шість тисяч дев`яносто дев`ять гривень) 50 копійок, а також судовий збір в розмірі 2 561,00 (дві тисячі п`ятсот шістдесят одна гривня) 00 копійок.

Відповідач ОСОБА_1 не з`явився у судові засідання, повідомлявся про дату, час та місце розгляду судової справи, в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а також шляхом направлення судових повістки за адресами: АДРЕСА_1 та с. Недогарки, Кременчуцький район, Полтавська область.

Причиною повідомлення відповідача ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, стала відповідь Відділу адресно-довідкової роботи Головного Управління державної міграційної служби України в Одеській області, станом на 24.05.2022 року, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим/знятим з реєстрації по Одесі та Одеській області не значиться.

Причиною повідомлення відповідача ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи за адресою: АДРЕСА_2 , стала довідка ТОВ «КОМПЛЕКС» від 16.05.2022 року №475/д, згідно якої він проживав фактично без реєстрації в кімнаті 110 гуртожитку №72 в м. Одесі, починаючи з 01 жовтня 2020 року по 15 грудня 2021 року.

Причиною повідомлення відповідача ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи за адресою: с. Недогарки, Кременчуцький район, Полтавська область стало те, що саме ця адреса його останнього місця реєстрації зазначена в розписці від 30.12.2019 року.

Тобто, суд намагався всіма можливими способами повідомити ОСОБА_1 про розгляд справи.

Суду не було відомо про перебування ОСОБА_1 за межами України.

За наведених обставин, приймаючи до уваги введення в країні воєнного стану, докази місцезнаходження ОСОБА_1 в Польщі, суд дійшов висновків про те, що відповідач ОСОБА_1 не з`явився у судове засідання, не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву, з поважних причин.

Одночасно, доводи та докази на які посилається адвокат Писаренко О.О. у заяві про перегляд заочного рішення суду від 13.09.2022 року, про: відсутність у позивача права вимагати повернення позики; невідповідність стягненої суми фактично наданій позиці 7000 доларів США; значно менша сума боргу на користь реального позикодавця на момент ухвалення рішення, через неврахування ряду платежів відповідача на повернення позики, здійснених впродовж липня-листопада 2020 року, мають істотне значення для правильного вирішення справи, а тому підлягають перевірці судом. У тому числі перевірці та правовому аналізу підлягають надані суду представником відповідача квитанції, нібито про сплату боргу за розпискою.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ч.5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (п. 36). На це «право на суд», в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі «Салонтаджі - Дробняк проти Сербії» (п. 132).

На підставі наведеного, суд дійшов висновків що існують правові підстави для поновлення ОСОБА_1 строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, скасування заочного рішення суду та призначення справи до нового розгляду, за правилами загального позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 280 - 289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Писаренко О.О. про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2022 року по цивільній справі №523/1756/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2022 року по цивільній справі №523/1756/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики.

Скасувати заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2022 року по цивільній справі №523/1756/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики

Призначити справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

Призначити у справі підготовче засідання на 18 жовтня 2023 року на 09год 30хв, в залі судових засідань №17, в приміщенні Суворовського районного суду м. Одеси.

Надіслати учасникам справи копію ухвали про скасування заочного рішення суду.

Встановити строк для подання відповідачем відзиву на позов не пізніше 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення йому ухвали про скасування заочного рішення суду. Копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням(наданням) відзиву до суду.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У строк, встановлений для подання відзиву, відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://sv.od.court.gov.ua.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала суду оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Ухвала суду складена та підписана 20.07.2023 року.

Суддя: К.О. Далеко