Справа № 464/935/23 Головуючий у 1 інстанції: Горбань О.Ю.
Провадження № 22-ц/811/1107/23 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: Х.Б. Назар

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Івзо Плюс» на ухвалу Сихівського районного суду міста Львова від 21 лютого 2023 року у справі за заявою Львівської міської ради про застосування заходів забезпечення позову,-

в с т а н о в и в:

20 лютого 2023 року Львівська міська рада звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Просила суд заборонити вчиняти сторонами, а також іншим органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних і міських рад, Київської, Севастопольської міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам державної реєстрації прав; територіальним органам Міністерства юстиції України), будь-які реєстраційні дії щодо 1/10 частки нежитлового приміщення літ. «Б-1» загальною площею 22,7 кв. м по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 060) та нежитлового приміщення літ «Б-1» площею 22,7 кв.м по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 36371713).

Ухвалою Сихівського районного суду міста Львова від 21 лютого 2023 року заяву Львівської міської ради про забезпечення позову задоволено.

Заборонено Приватному підприємству «Івзо Плюс», ОСОБА_1 , органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних і міських рад, Київської, Севастопольської міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам державної реєстрації прав; територіальним органам Міністерства юстиції України) вчиняти будь-які реєстраційні дій щодо 1/10 частки нежитлового приміщення літ. «Б-1» на АДРЕСА_1 загальною площею 22,7 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 060) та нежитлового приміщення літ «Б-1» площею 22,7 кв.м на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 36371713).

Ухвалу суду оскаржило Приватне підприємство «Івзо Плюс».

Вважає, що ухвала суду є незаконною, необґрунтованою, та такою що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Покликається на норми п.7 ч. 1 ст.255 ЦПК України та вказує, що суд не дослідив статус відповідача ПП «КГК», яке близько 10 років, як припинене. Скаржник зазначає, що ПП «Івзо Плюс» є добросовісним набувачем нерухомого майна та відкрито користується ним. Вважає, що Львівською міською радою при поданні заяви про забезпечення позову не доведено наявності передбачених ч.2 ст.149 ЦПК України підстав для вжиття таких заходів. Звертає увагу суду на те, що в обґрунтування вимог заяви про забезпечення позову Львівська міська рада покликається на постанову Львівського апеляційного суду від 24 листопада 2022 року, яка скасована постановою Верховного Суду від 22 березня 2023 року, тому відсутні підстави такого забезпечення. Крім того вважає, що при розгляді даної справи повинно бути враховане рішення ЄСПЛ від 20.10.2011 року в справі «Рисовський проти України» що принципу застосування ст.1 Першого протоколу до конвенції, зокрема щодо необхідності додержання принципу « належного врядування» при втручанні держави в право особи на мирне володіння своїм майно.

Просить ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

У судове засідання, призначене на 25 липня 2023 року, особи, які беруть участь у справі, не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Представник Львівської міської ради подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, проте зазначені причини неявки суд визнав неповажними, тому розгляд справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України слід проводити без участі учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання звукозаписувальним технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема забороною вчиняти певні дії.

Частиною 4 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25.05.2016, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Таким чином забезпечення позову покликане забезпечити належне виконання можливого рішення суду про задоволення позову, тобто вплинути на можливе утруднення його виконання чи сприяти уникненню можливості його невиконання. Вказані заходи не стосуються інших можливих подальших наслідків, що можуть виникнути внаслідок задоволення позовних вимог.

При цьому, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Судом встановлено, що право власності на 1/10 нежитлового приміщення літ. «Б-1» на АДРЕСА_1 загальною площею 22,7 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 060) та нежитлове приміщення літ «Б-1» площею 22,7 кв.м. на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 36371713) зареєстровано за ОСОБА_1 та ПП «Івзо Плюс», а власником земельної ділянки, на якій знаходяться вказані тимчасові споруди є територіальна громада м. Львова в особі Львівської міської ради.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, поданої до подання позовної заяви, у такій Львівська міська рада покликалася на те, що земельна ділянка на АДРЕСА_1 є власністю територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради. На вказані вище приміщення ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 24.02.2012 року визнано право власності за ПП «КГК», та які одразу після прийняття постанови Львівським апеляційним судом від 24.11.2022 року про скасування ухвали Миколаївського районного суду Львівської області 26.12.2022 року були відчужені.

На даний час право власності на вказані приміщення зареєстровано за ОСОБА_1 та ПП «Івзо Плюс».

Постановою Львівського апеляційного суду від 24.02.2012 встановлено, що вказані приміщення є тимчасовими спорудами, право власності на які не підлягає державній реєстрації. Крім того, відсутня будь-яка інформація про передачу у власність чи надання в користування фізичним чи юридичним особам земельної ділянки для обслуговування об`єкта нерухомого майна - нежитлового приміщення літ «Б-1» площею 22,7 кв.м на АДРЕСА_1 . Договори оренди земельних ділянок, на яких розміщені тимчасові споруди, також не укладались. Реєстрація вказаних нежитлових приміщень порушує права, майнові інтереси законного власника земельної ділянки територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради, яка позбавлена можливості використовувати та розпоряджатися належною їй земельною ділянкою.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо об`єкту нерухомого майна унеможливлять розпорядження спірним майном та утруднять виконання рішення суду в майбутньому та прийшов до висновків про задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки обґрунтованою є необхідність застосування видів забезпечення, які вказані в заяві.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується повністю, оскільки в строки, передбачені ч. 4 ст.152 ЦК України позивач подав до суду позовну заяву та ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 20 квітня 2023 року відкрито провадження у справі за позовом Львівської міської ради до Приватного підприємства «Івзо Плюс», Приватного підприємства «КГК», ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації та зобов`язання до вчинення дій, зі змісту якого вбачається, що між сторонами існує спір щодо нерухомого майна, право власності на яке зареєстроване за відповідачами, оскільки позивач ставить під сумнів законність набуття такого права відповідачами.

Оскільки ПП «Івзо Плюс» та ОСОБА_1 , як власники майна, разом з іншими органами та суб`єктами, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав мають змогу вчиняти юридично значимі дії щодо спірного майна, колегія суддів погоджується з висновком районного суду, що існує загроза щодо відчуження даного нерухомого майна, а оскільки таке є предметом спору у цій справі, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити в майбутньому виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог.

Оскільки вид забезпечення позову, який просить застосувати Львівська міська рада, відповідає положенням ст. 150 ЦПК України, є співмірним з позовними вимогами, стосується спірного майна, не порушує права інших осіб, наявні потенційні загрози для виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову, враховуючи, що заявником обґрунтовано наведено припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про забезпечення позову та призвести до порушення прав та законних інтересів позивача.

Доводи скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено - 07 серпня 2023 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Івзо Плюс» залишити без задоволення.

Ухвалу Сихівського районного суду міста Львова від 21 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 07 серпня 2023 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра