Справа № 175/654/22
Провадження № 2/175/216/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2023 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

з участю секретаря Лещенко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа: приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Чаладзе Гія Отарійович про визнання договору дарування недійсним, скасування права власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа: приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Чаладзе Гія Отарійович про визнання договору дарування недійсним, скасування права власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом та просив суд постановити рішення, яким визнати недійсним договір дарування квартири від 08 липня 2016 року зареєстрований в реєстрі за №584, щодо дарування квартири АДРЕСА_1 Дніпропетровської області, загальною площею 62,2 кв.м., житловою площею - 43,2 кв.м., що в цілому складається з: житлової кімнати площею 12,4 кв.м., житлової кімнати площею 17,1 кв.м., житлової кімнати площею 13,7 кв.м, кухні площею 7,4 кв.м, вбиральні площею 1,1 кв.м, коридору площею 5,6 кв.м, ванної кімнати площею 2.0 кв.м, вбудованої шафи площею 0,2 кв.м, балкону площею 0,9 кв.м, лоджії площею 1.8 кв.м., укладений між ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Чаладзе Гія Отарійовичем; скасувати рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Чаладзе Гія Отарійовича від 13 липня 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30429006 від 13 липня 2016 року на підставі якого за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на квартири АДРЕСА_1 Дніпропетровської області реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14; визнати за ОСОБА_1 , право власності, як спадкоємця першої черги за законом на 1/6 частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 62,2 кв.м., житловою площею - 43,2 кв.м., що складається з: житлової кімнати площею 12,4 кв.м., житлової кімнати площею 17,1 кв.м., житлової кімнати площею 13,7 кв.м, кухні площею 7,4 кв.м, вбиральні площею 1,1 кв.м, коридору площею 5,6 кв.м, ванної кімнати площею 2.0 кв.м, вбудованої шафи площею 0,2 кв.м, балкону площею 0,9 кв.м, лоджії площею 1.8 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14, після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача ОСОБА_1 за ордером на надання правової допомоги ОСОБА_5 (а.с.162) позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідачки ОСОБА_2 за ордером на надання правової допомоги ОСОБА_6 (а.с.105) заперечувала щодо задоволення позовних вимог, надано відзив(а.с.174-175).

Відповідач ОСОБА_3 про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення(а.с.93, 167), поштовим поверненням(а.с.97), однак у судове засідання не з`явилася, про причини неявки до суду не повідомила.

Відповідач Слобожанська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області надали заяву про розгляд справи без їх участі(а.с.99).

Третя особа приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Чаладзе Гія Отарійович надав заяву про розгляд справи без його участі(а.с.183).

Вислухавши представників сторін, повно та всебічно вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, ознайомившись з відзивом на позов, суд прийшов до наступного.

Встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 1978 року по 11 грудня 1998 року. Під час перебування у шлюбі у подружжя народилося троє дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_2 .

З червня 1985 року ОСОБА_4 вступив до членів ЖБК-2 і 04 січня 1986 року отримав від ЖБК-2 квартиру АДРЕСА_1 . Остаточна сума пайового внеску була внесена подружжям 12 листопада 1991 року, коли вони ще перебували в шлюбі. Документально пайовий внесок не переоформлювався на ОСОБА_8 . Таким чином, подружжя ОСОБА_9 перебуваючи в зареєстрованому шлюбі вступили до ЖБК-2 Дніпропетровського району Дніпропетровської області, членом якого був ОСОБА_4 . В період шлюбу подружжя ОСОБА_9 за спільні кошти внесли пайовий внесок в повному обсязі.

На підставі рішення виконкому Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області за №2 від 21.01.2004 року, ОСОБА_3 06 лютого 2004 року було видане Свідоцтво на право власності на кв. АДРЕСА_1 (а.с.116).

Вищевикладене сторонами по справі не оспорюється та встановлено рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2007 року(а.с.24-25).

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2007 року, залишеним в силі ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2008 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_10 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні квартирою відмовлено; визнано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , видане Ювілейною селищною радою Дніпропетровського району Дніпропетровською області 21 січня 2004 року на ім`я ОСОБА_3 . недійсним на 1/2 частину квартири; визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (а.с.24-27).

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_3 , діючої в також інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_11 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя задоволено частково; розділено квартиру АДРЕСА_1 згідно з другим варіантом висновку судової будівельно-технічної експертизи №328-10 від 29 квітня 2010 року(а.с.28-29).

08 липня 2016 року ОСОБА_3 звернулася до приватного нотаріуса Дніпропетровського районного нотаріального округу Чаладзе Г.О. з метою відчуження квартири АДРЕСА_1 , про що надала нотаріусу заяву згідно якої сповістила нотаріуса, що на момент придбання квартири АДРЕСА_1 вона, ОСОБА_3 , в шлюбі не перебувала та не перебуває до часу звернення до нотаріуса та ні з ким не проживала і не проживає однією сім`єю без укладення шлюбу та повідомила, що вищевказана квартира є її особистою приватною власністю і не перебуває у спільній сумісній власності, шлюбний договір нею не укладався, правовий режим відчужуваного майна не змінювався, права малолітніх та неповнолітніх осіб не порушувалися, що підтвердила особистим підписом(а.с.115).

В якості правовстановлюючих документів ОСОБА_3 було надано нотаріусу Свідоцтво про право власності серії НОМЕР_3 від 21 січня 2004 року виданого на підставі рішення виконкому Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області(а.с.116).

Також на підтвердження свого права власності ОСОБА_3 було надано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії СВА №399812 від 06 лютого 2004 року(а.с.117).

На підставі зазначених документів, 08 липня 2016 року приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Чаладзе Г.О. було посвідчено Договір дарування квартири АДРЕСА_1 та зареєстровано в реєстрі за №584, згідно якого квартира АДРЕСА_1 вибула у власність ОСОБА_2 (а.с.114).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 (а.с.16).

07 лютого 2019 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Спіренкової Н.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак постановою приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Спіренкової Н.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частку квартири , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 відмовлено, оскільки відсутні відомості щодо реєстрації права власності за померлим зазначеної квартири(а.с.18).

У зв`язку з вищевикладеним позивач вимушений звернутися до суду за захистом його порушених прав.

Відповідно до вимог ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Відповідно до статті 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Згідно частини 1 статті 718 ЦК України дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі.

Як передбачено частиною 2 статті 719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття. Прийняття обдаровуваним документів, що посвідчують право власності на дарунок, тобто державного акту на право власності на земельну ділянку, вважається прийняттям дарунка (ч. 1, 4 ст. 722 ЦКУ).

Відповідно до вимог ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно вимог ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно із частинами другою та третьою статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 22 квітня 2021 року у справі № 908/794/19 (905/1646/17) звернув увагу на те, що для вирішення питання про визнання недійсним правочину, оспорюваного заінтересованою особою, правове значення має встановлення впливу наслідків вчинення такого правочину на права та законні інтереси цієї особи. У такому випадку важливим є врахування того, що таке звернення заінтересованої особи до суду із позовом про визнання недійсним договору є направленим на усунення несприятливих наслідків цієї особи (недопущення їх у майбутньому), пов`язаних із вчиненням такого правочину. Тому у разі оскарження правочину заінтересованою особою необхідним є надання оцінки дій сторін цього договору в контексті критеріїв добросовісності, справедливості, недопустимості зловживання правами.

У відповідності до ст. 1216 1218 ЦК України Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Підсумовуючи вищенаведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів сторони по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідачам було достеменно відомо щодо наявності рішення щодо визнання за ОСОБА_4 1/2 частини квартири, яка стала предметом відчуження за оспорюваним договором дарування та скасування свідоцтва про право власності на квартиру на підставі якого нотаріусом було посвідчено договір дарування.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема і питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 повинно бути стягнено судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позову.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України ст. 15, 16, 203, 215, 216, 626, 717, 718, 719, 1216-1218, 1258, 1261 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 76, 89, 130, 133, 141, 263-266 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа: приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Чаладзе Гія Отарійович про визнання договору дарування недійсним, скасування права власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати недійсним договір дарування квартири від 08 липня 2016 року зареєстрований в реєстрі за №584, щодо дарування квартири АДРЕСА_1 Дніпропетровської області, загальною площею 62,2 кв.м., житловою площею - 43,2 кв.м., що в цілому складається з: житлової кімнати площею 12,4 кв.м., житлової кімнати площею 17,1 кв.м., житлової кімнати площею 13,7 кв.м, кухні площею 7,4 кв.м, вбиральні площею 1,1 кв.м, коридору площею 5,6 кв.м, ванної кімнати площею 2.0 кв.м, вбудованої шафи площею 0,2 кв.м, балкону площею 0,9 кв.м, лоджії площею 1.8 кв.м., укладений між ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Чаладзе Гія Отарійовичем; скасувати рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Чаладзе Гія Отарійовича від 13 липня 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30429006 від 13 липня 2016 року на підставі якого за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) зареєстровано право власності на квартири АДРЕСА_1 Дніпропетровської області реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14; визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності, як спадкоємця першої черги за законом на 1/6 частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 62,2 кв.м., житловою площею - 43,2 кв.м., що складається з: житлової кімнати площею 12,4 кв.м., житлової кімнати площею 17,1 кв.м., житлової кімнати площею 13,7 кв.м, кухні площею 7,4 кв.м, вбиральні площею 1,1 кв.м, коридору площею 5,6 кв.м, ванної кімнати площею 2.0 кв.м, вбудованої шафи площею 0,2 кв.м, балкону площею 0,9 кв.м, лоджії площею 1.8 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14, після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 сплачений судовий збір у розмірі 1 776 грн. 10 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 сплачений судовий збір у розмірі 1 776 грн. 10 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Озерянська Ж.М.