Ленінський районний суд м. Полтави
Справа № 553/1533/22
Провадження № 2/553/343/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2023 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Високих М.С., з участю секретаря судового засідання Кір`якової Я.Г., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулась до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому прохає збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 на її користь на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягувати аліменти в розмірі частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Заявлені вимоги мотивує тим, що має з відповідачем спільного сина ОСОБА_5 , на утримання якого відповідач зобов`язаний до сплати аліментів за рішенням суду в розмірі 1/6 частини заробітку. Дитина проживає з позивачкою, розмір аліментів, визначений рішенням суду від 22.07.2014 на сьогодні є значно меншим за прожитковий мінімум для дитини відповідного віку та в умовах постійного збільшення цін є недостатнім для матеріального утримання сина, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище.

Протягом 2014 -2018 років відповідач взагалі не сплачував аліменти, мав заборгованість, наразі відповідач перераховує аліменти в розмірі 1510 грн на місяць. Дитина навчається у школі, а тому потребує значно більшого догляду та матеріальних затрат, у зв`язку з чим збільшуються витрати на навчання, фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток дитини та забезпечення здоров`я і благополуччя дитини. Орієнтовний перелік витрат на утримання сина щомісячно сягає 6000 грн та включає витрати на харчування 1500 грн, одяг 1000 грн, гігієна, санітарія, ліки 600 грн, медичне обслуговування та стоматологія 1000 грн, житлово-комунальні послуги, мобільний зв`язок та інтернет 400 грн, книги та шкільне приладдя 500 грн, гуртки 300 грн, дозвілля та відпочинок 700 грн.

Відповідач залишив без уваги збільшення витрат на утримання сина та окрім перерахування аліментів в розмірі 1510 грн, участі в утриманні сина не бере, приховує дійсний розмір свого доходу, постійно працює у Польщі. Позивач не працевлаштована, власними силами забезпечує належне виховання та утримання сина, звернення до відповідача з приводу надання допомоги на утримання сина результатів не мали.

Посилаючись на значне покращення матеріального становища платника аліментів, розмір прожиткового мінімуму на дитину, дохід відповідача, позивач прохає збільшити аліменти, що стягуються з відповідача на утримання сина ОСОБА_5 .

Провадження у справі відкрито за ухвалою суду від 17.06.2022, з призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви та доданими до неї матеріалами було отримано відповідачем 15.10.2022, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.

27.10.2022 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому ОСОБА_4 прохає відхилити позовні вимоги ОСОБА_3 за безпідставністю.

За викладеними у відзиві запереченнями, відповідач вказує, що також має аліментні зобов`язання з утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини заробітку та сплачує аліменти за рішенням суду на утримання сина ОСОБА_5 , в розмірі 1/6 частини. Зазначає, що після розірвання шлюбу вони продовжували спільно проживати з позивачкою, виконавчий лист про стягнення аліментів нею було пред`явлено до примусового виконання 19.11.2018 і вже в липні 2019 року остання підтвердила відсутність будь-яких матеріальних претензій до нього.

23.12.2016 відповідач звільнився з останнього місця роботи ПАТ «МЕГАБАНК» та до цього часу не має постійного місця роботи, стабільного заробітку, не здійснює підприємницької діяльності, єдиним джерелом фінансування є часткові та не постійні підробітки. На даний час відповідач не має у власності рухомого чи нерухомого майна, окрім аліментних зобов`язань, несе витрати на оренду житла, придбання продуктів харчування, сезонного одягу, засобів гігієни, які є необхідними. Посилаючись на відсутність підстав для зміни розміру аліментів, не доведеність позивачем зміни матеріального стану сторін, та покладення обов`язку з утримання дитини на обох батьків, відповідач прохає у задоволенні позову відмовити повністю.

Також сторонами подано відповідь на відзив і заперечення.

Будучи належно повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони в судове засідання не прибули, звернувшись на адресу суду з письмовими поясненнями.

Позивач ОСОБА_3 у наданих письмових поясненнях позовні вимоги підтримала та зазначила, що в умовах воєнного стану разом із сім`єю виїхала до Німеччини, на даний час не працює, оскільки здійснює догляд за сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до досягнення трирічного віку, та непрацездатним батьком ОСОБА_8 , який виїхав разом із нею. Відповідач приховує свої дійсні заробітки, сплачує аліменти в розмірі 1510 грн щомісячно, чого не вистачає навіть на забезпечення половини місячної потреби у харчуванні дитини, такий розмір аліментів є недостатнім та не забезпечує гармонійний розвиток дитини. Стан здоров`я сина відповідає віку.

Відповідач ОСОБА_4 надав письмові пояснення, в яких прохав справу розглядати за його відсутності, позов залишити без задоволення за необґрунтованістю та недоведеністю заявлених вимог. Вказав, що звертаючись до суду позивачем не доведено погіршення свого матеріального становища чи стану здоров`я, натомість його матеріальний стан погіршився, в минулому разом із позивачкою вони їздили до Польщі, з метою заробітку, проте були вимушені повернутись, через захворювання він не має змоги виконувати певні види робіт, що звужує коло можливої роботи та свідчить про погіршення стану здоров`я.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю, посилаючись на викладені у заявах по суті справи обставини.

Представник відповідача в суді просив відмовити у задоволенні позову з підстав наведених у відзиві та запереченні та врахувати надані відповідачем пояснення.

З`ясувавши позиції сторін, заслухавши пояснення їх представників, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, а також їх взаємний зв`язок в сукупності, судом встановлено наступне.

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , батьками ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_10 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 22.07.2014 з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_10 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.07.2014 і до досягнення аліментів.

За довідкою-розрахунком від 19.11.2018, заборгованість ОСОБА_4 зі сплати аліментів станом на лютий 2018 року становила 28101,21 грн.

Згідно з інформацією про виконавче провадження, виконавче провадження з виконання виконавчого листа від 04.08.2014 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_10 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , відкрито ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 06.12.2018, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 розірвано.

Після укладення шлюбу з ОСОБА_11 , ОСОБА_10 прийняла прізвище чоловіка « ОСОБА_12 » та вони мають спільного сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (актовий запис про шлюб №20 від 18.01.2019 складений Шевченківським районним у місті Полтаві відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області) та копією свідоцтва про народження G 640/2020 від 05.03.2020.

У відповідності до виписки по надходженням на картку ОСОБА_3 (а.с.14), 25.05.2022, 07.04.2022, 15.03.2022, 21.02.2022 на картку позивача як аліментні платежі були внесені суми по 1510,00 грн та 26.01.2022 3020,00 грн.

За рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 25.03.2013, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_14 були стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини заробітку, та аліменти на утримання ОСОБА_14 у розмірі 1/8 частини заробітку до досягнення дитиною трирічного віку.

Заочним рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 23.09.2014, розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_16 на утримання сина ОСОБА_6 було зменшено до 1/6 частини, на утримання ОСОБА_14 до 1/10 частини.

Згідно з витягом з трудової книжки на ім`я ОСОБА_4 , останній перебував у трудових відносинах з ПАТ «Мегабанк» та був звільнений з роботи 23.12.2016 за власним бажанням.

За заявами ОСОБА_3 посвідченими 16.07.2019 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Гофман Е.Л., остання підтвердила погашення ОСОБА_4 заборгованості в сумі 30031,71 грн за виконавчим листом №553/3166/14-ц виданим Ленінським районним судом м. Полтави 04.08.2014 та надала згоду на перерахування ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 на відповідний розрахунковий рахунок, відкритий в АТ КБ «Приватбанк».

Згідно з наданими відповідачем відомостями про стан його здоров`я, за результатами магнітно-резонансної томографії від 17.07.2019, останньому рекомендовано консультації з лікарями.

Згідно з копіями посвідчень та довідки МСЕК, ОСОБА_8 є пенсійно забезпеченою особою, має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та йому встановлено другу групу інвалідності за загальним захворюванням безстроково.

Відповідно до листа Управління соціального захисту населення від 26.10.2022 адресованого ОСОБА_17 , останній було призначено виплату компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги відповідно до Постанови КМУ №558 від 29.04.2004, яка втратила чинність та роз`яснено можливість подання документів для призначення і виплати компенсації.

Згідно з розрахунками заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом №553/3166/14-ц виданим про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_9 , заборгованість ОСОБА_4 зі сплати аліментів станом на 31.12.2019 становить 25643,21 грн, станом на 31.12.2020 22035,21 грн, станом на 31.12.2021 22735,21 грн, станом на 30.11.2022 26606,04 грн.

Відповідно до повідомлення державного виконавця на ім`я адвоката Шквир С.В. від 26.01.2023, на виконанні у Пирятинському відділі ДВС у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління МЮ знаходиться виконавче провадження №57720133 з примусового виконання виконавчого листа №553/3166/14-ц виданого Ленінським районним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/6 частини, станом на 01.01.2023 заборгованість зі сплати аліментів відсутня.

В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що ОСОБА_4 сплачувались аліменти в розмірі 1510 грн без врахування збільшення розміру прожиткового мінімуму, в подальшому внесено на рахунок органу державної виконавчої служби 2170 грн, державним виконавцем було здійснено перерахунок заборгованості та надано відповідні розрахунки.

Згідно із наданими розрахунками, за вказаним виконавчим листом станом на 31.12.2019 наявна переплата 1505,11 грн, станом на 31.12.2020 5113,11 грн, станом на 31.12.2021 4413,11 грн, станом на 30.11.2022 542,28 грн.

Встановивши фактичні обставини справи, суд наголошує, що спірні правовідносини регулюються нормами сімейного законодавства.

Так, положеннями ст. 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.7 та ч.8 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

За змістом ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною 2 ст. 141 СК України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини ( крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу).

Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При цьому, ст. 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

При цьому, слід ураховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір.

При цьому, згідно частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Положеннями ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Таким чином, відповідно до положень ст. 192 СК України особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося її матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Із аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів слід з`ясовувати, чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст.89 ЦПК України).

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, позивач повинна надати докази, що підтверджують наявність юридичних складових - певних умов, які дають підстави для збільшення розміру аліментних зобов`язань.

Звертаючись із позовом ОСОБА_3 прохала збільшити розмір аліментів, визначений рішенням суду, посилаючись на значне покращення матеріального становища платника аліментів, який приховує свої дійсні доходи, зміну її сімейного та матеріального стану, оскільки вона не працює у зв`язку із здійсненням догляду за дитиною до досягнення трирічного віку та непрацездатним батьком, який виїхав разом із нею до Німеччини, в умовах воєнного стану, а також просила врахувати, що присуджений розмір аліментів на сьогодні є значно меншим за прожитковий мінімум для дитини відповідного віку та в умовах постійного збільшення цін є недостатнім для матеріального утримання сина, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище.

Виходячи з пояснень сторін та наданих доказів судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають спільного сина ОСОБА_5 , на утримання якого за рішенням суду відповідач зобов`язаний до сплати аліментів в розмірі 1/6 частини заробітку.

Після розірвання шлюбу з ОСОБА_4 , позивач уклала шлюб з ОСОБА_7 та має з ним спільного сина ОСОБА_18 .

Відповідач за рішенням суду також зобов`язаний до сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_6 у розмірі 1/6 частини заробітку.

У відповідності до наданих органом державної виконавчої служби документів, відповідач сплачував аліменти на користь позивача в розмірі 1510 грн, що також узгоджується із наданою позивачем випискою з її карткового рахунку.

У відповідності до Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» установлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років визначено з 1 січня на рівні 2833 грн.

Наразі спільний син сторін проживає разом із матір`ю ОСОБА_3 , що не заперечувалось відповідачем.

За посиланням сторін ні позивач, ані відповідач на сьогодні не є офіційно працевлаштованими.

Виходячи з досліджених доказів, суд вважає, що в даному випадку позивачем не було доведено зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін та інших істотних обставин, які можуть вплинути на розмір аліментів.

При цьому суд зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Водночас, у разі неможливості самостійного надання доказів, сторона вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

З огляду на положення змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, суд лише сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Так, як у позивача, так і у відповідача на утриманні знаходяться діти від інших шлюбів, обставини щодо здійснення позивачем догляду за непрацездатним батьком, розмір витрат, які вона несе на утримання сина, отримання відповідачем доходу у Польщі перед судом не доведені.

Стверджуючи про неможливість працевлаштування у зв`язку із здійсненням догляду за непрацездатним батьком, позивачем було надано копії посвідчень на ім`я ОСОБА_19 , копію довідки МСЕК та лист Управління соціального захисту населення, водночас вказані документи взагалі не доводять ступеня спорідненості осіб, проживання ОСОБА_19 разом із позивачкою та його виїзд за межі України.

Надані позивачем копії квитанцій про придбання продуктів харчування та ліків, за відсутності відомостей про особу платника, призначення лікування тощо, також судом не беруться до розгляду.

Водночас, суд не бере до розгляду надану відповідачем інформаційну довідку з реєстру нерухомості за відсутністю в ній реквізитів пошуку, як таку що не містить інформації щодо предмета доказування.

Також посилаючись на погіршення стану здоров`я, відповідачем були подані медичні документи за 2019 рокі, між тим, враховуючи не надання відомостей про проходження лікування наразі, з огляду на збіг часу, суд не приймає їх до уваги, як і копію анкети про пошук роботи.

Виходячи із змісту ст. 192 СК України, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося її матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

Таким чином, оскільки позивачем не доведено обставин, які б слугували підставою збільшення розміру аліментів, суд доходить висновку про залишення позову без задоволення.

Питання про судові витрати вирішено у відповідності до ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач:ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави М.С. Високих