14.04.2023 Єдиний унікальний номер 205/2640/23
Єдиний унікальний номер 205/2640/23
Провадження № 2/205/1519/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2023 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17 березня 2023 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи: Департамент адмінпослуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2023 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі без повідомлення (виклику) сторін.

Позивач у своєму позові посилається на те, що на підставі свідоцтва про право власності від 29 грудня 2015 року, посвідченого Другою дніпропетровською держнотконторою і зареєстрованого в реєстрі за № 3-1445, вона є власником частини домоволодіння АДРЕСА_1 . Інша частина домоволодіння належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 грудня 2015 року, посвідченого Другою дніпропетровською держнотконторою і зареєстрованого в реєстрі за № 3-1446. У спірному домоволодінні, що належить позивачеві, зареєстровано відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , але фактично останні у будинку не проживають з 01 вересня 2021 року, їх речі у будинку відсутні, комунальні послуги відповідачі не сплачують, поточний ремонт не здійснюють. Позивач у своїх позовних вимогах просила суд визнати ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням домоволодінням АДРЕСА_1 .

Відповідачам ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про прийняття цивільної справи до провадження суду з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. У своїй заяві ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , проти задоволення позовних вимог не заперечували, просили їх задовольнити.

Третій особі Департаменту адмінпослуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про прийняття цивільної справи до провадження суду з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. У відзиві на позовну заяву третя особа зазначила, що посилання позивача в позові на положення ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» як на підставу зняття з реєстрації місця проживання особи є недійсним, оскільки набув чинності Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування). Станом на теперішній час підставою для зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду та заяви власника житлового приміщення. Просили ухвалити рішення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Третім особам ОСОБА_5 , ОСОБА_4 і ОСОБА_6 у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про прийняття цивільної справи до провадження суду з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. У встановлений строк письмових пояснень щодо позову суду подано не було.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 29 грудня 2015 року, посвідченого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою і зареєстрованого в реєстрі за № 3-1445, ОСОБА_1 є власником частини домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с. 7).

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 грудня 2015 року, посвідченого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою і зареєстрованого в реєстрі за № 3-1446, ОСОБА_1 є власником іншої частини домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Право власності у встановленому законом порядку 29 грудня 2015 року було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 9).

Згідно з довідкою № 163, виданою Департаментом адмінпослуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 28 лютого 2023 року, у спірному житловому приміщенні, окрім позивач та третіх осіб ОСОБА_5 , ОСОБА_4 і ОСОБА_6 , зареєстровано відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 16).

Згідно з актом обстеження домоволодіння АДРЕСА_1 , складеним 02 березня 2023 року комісією у складі ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , затвердженого головою квартального комітету № 1, відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_2 не проживають у спірному домоволодінні з 01 вересня 2021 року, їх особисті речі у будинку відсутні (а.с. 17).

На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Враховуючи вищевказане, а також те, що відповідачі не є власниками (співвласниками) домоволодіння АДРЕСА_1 , не проживають у ньому, їх речей у будинку, належному позивачеві, немає, комунальні послуги не сплачують, участь в утриманні домоволодіння не приймають, суд доходить висновку, що відповідачі втратили право користування спірним житловим приміщенням, а відтак і про достатність правових підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 1 073 грн. 60 коп., який з урахуванням того, що позовні вимоги задоволено, підлягає стягненню з відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_2 на користь позивача у рівних частках.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 29, ч. 2 ст. 405 ЦК України, ч. 1 ст. 141, ст. ст. 263, 264, ч.ч. 1-5 ст. 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: