Провадження №2/522/1408/23
УХВАЛА

про закриття провадження

08 лютого 2023 року

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Кулябко О.В.,

розглянувши у порядку загальногопозовногопровадженняцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа: Головне управління державної казначейської служби України в Одеській області, про відшкодування шкоди, заподіяної незаконними діями органу державної влади,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м.Одеси 19.08.2022 року надійшов позов ОСОБА_1 Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа: Головне управління державної казначейської служби України в Одеській області, про відшкодування шкоди, заподіяної незаконними діями органу державної влади шляхом не проведення перерахунку та виплати пенсії у розмірі 230 000 грн.

Зазначав, що від знецінення суми боргу по соціальних виплатах від інфляції йому завдана матеріальна шкода. Крім того, вказував, що тривалим невиконанням відповідачем грошового зобов`язання за рішенням суду порушено його нормальний соціально-побутовий ритм життя. Тому є підстави для відшкодування моральної шкоди, яку він оцінює у 12 000 грн.

До цього часу ГУ ПФУ в Одеській області не проведено перерахунок моєї пенсії.

Враховуючи довідку №22/6-5356 від 07.09.2021 року упущена вигода (недоплачена пенсія) становить:

1.6036 X 24 = 144 864 гривень

Де 6036 - недоплачена пенсія (9065 - 3029 = 6036 грн.)

9065 - пенсія згідно довідки №22/6-5356від 07.09.2021 р. (розмір грошового забезпечення складає = 17104, 67 ;згідно протоколу пенсія складає 53% грошового забезпечення,17104, 67x53%=9065)

3029 - пенсія згідно протоколу від 01.01.2019, 01.01.2020, 01.01.2021 , 06.07.2021р

24 - кількість місяців - від 01.12.2019 року по 01.12.2021 року

2. 3611 X8 =28 888 грн.

Де 3611 недоплачена пенсія (9065-5453.90 = 3611 грн.)

9065 - пенсія згідно довідки № 22/6-5356від 07.09.2021 р. (розмір грошового забезпечення складає 17104,67 ;згідно протоколу пенсія складає 53% грошового забезпечення, 17104.67?53%=9065)

5453.90 - пенсія згідно протоколу від 09.08.2022 .

8 - кількість місяців (2022 рік)

3. Постанова КМ України № 103 від 21.02.2018 року 3. У постанові Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (Офіційний вісник України, 2017 р., № 77, ст. 2374; 2018 р., № 4, ст. 165):

???1) пункт 4 викласти в такій редакції: "4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.";

???2) у пункті 10 цифри і слова "1 січня 2019 року" замінити цифрами і словами "1 березня 2018року"

Так згідно протоколу від 09.08.2022 року індексація базового ОСНП

(3029,74*0.140)424.16 грн.

Згідно протоколу від 11.01.2022 Щомісячна доплата до 2000 відповідно до ПКМУ

№ 713 від 14.07.2021 (від суми ОСНП 3029,74 на 01.03.2018) 2000грн.

Індексація від 01.03.2018 р.до 14.07.2021 не проводилась (40 місяців).

(6036 *0.140 ) X 40 = 33 801,6 грн.

Де 6036*0.140 - індексація за неоплаченою пенсією 40 - місяців

Від 14.07.2021 року індексація від суми ОСНП 3029,74 ( 424.16 грн.)

При застосуванні OCHII 6036 (845 грн)

845,04 - 424,16 = 420.88 грн.

420.88 X 25 = 10 522 грн.

Де 420.88 - недоплачена індексація , 25 - кількість місяців.

10 522 + 33 801,6 = 44 323 грн. (недоплачена індексація)

Матеріальна шкода ( упущена вигода) становить : 144 800 + 28 888 + 44 323 =218 075(двісті вісімнадцять тисяч сімдесят п`ять) гривень.

??Ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування. Отже суд має брати до уваги як форму вини завдавала шкоди (умисел або необережність), так і наявність вини самого потерпілого (ПФУ умисно не виконує свої службові обов`язки та приписи ст. 19 Конституції України). Моральну шкоду оцінюю у 12 000 гривень. Завдані збитки становлять 218 000 + 12 000 = 230 000 (двісті тридцять тисяч)гривень.

Матеріали позову суддя отримала 19.08.2022 року.

В обґрунтуванні позовних вимог зазначено, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду справа № 420/7854/21 від 12.07.2021 року Департаментом персоналу МВС України 15.09.2021 рокудо Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області направлено довідку № 22/6-5356 від 07.09.2021 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії на ОСОБА_1 з 01.12.2019 року як перерахунку основного розміру його пенсії та подальшого зберігання в пенсійній справі.

Також він двічі звертався до ГУ ПФУ в Одеській області із повідомленням про зміни у грошовому забезпеченні для перерахунку пенсії, котрі були проігноровані, а саме, відмовлено у перерахунку пенсії.

Ухвалою суду від 24.08.2022 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 19.09.2022 року.

У підготовче засідання призначене на 19.09.2022 року сторони не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Від позивача до суду надійшло клопотання про проведення розгляду справи у режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 30.08.2022 року клопотання позивача було задоволено. 19.09.2022 року представник ГУПФ України на електронну адресу суду надав заяву, в якій просив справу розглядати за відсутністю представника Управління. Розгляд справи відкладено на 17.10.2022 року.

У підготовче засідання призначене на 17.10.2022 року сторони не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Від позивача до суду надійшло клопотання про проведення розгляду справи у режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 30.08.2022 року клопотання позивача було задоволено. 17.10.2022 року представник ГУПФ України на електронну адресу суду надав заяву, в якій просив справу розглядати за відсутністю представника Управління.

Ухвалою суду від 18.10.2022 року підготовче засідання по цивільній справі закрито та справа призначена до судового розгляду по суті на 24.11.2022 року.

До суду 21.10.2022 року від ГУ ПФУ в Одеській області надійшли пояснення по справі. В обґрунтування яких зазначено, що Головним управлінням на підставі рішенняОдеськогоокружногоадміністративного суду від 13.05.2022 року по справі N 420/2827/22, яке набрало законної сили 14.06.2022 року, ОСОБА_1 14.09.2022 року проведено перерахунок пенсії з 01.12.2019 року на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення N° 22/6-5356 від 07.09.2021, виданої Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ України.

Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2022 року становитиме 10 334,65 грн.

Сума доплати за період з 01.12.2019 року по 30.09.2022 року з урахуванням фактично виплачених сум склала 181 130,23 грн. та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації.

Бюджет Пенсійного фонду України на 2022 рік на сьогодні не затверджено. Сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду буде визначена у бюджеті Пенсійного фонду України на 2022 рік після його затвердження.

Враховуючи вищезазначене, відповідач зазначає, що погашення заборгованості, нарахованої на виконання рішення суду, здійснюватиметься в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

Таким чином, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головнеуправління. Виплата нарахованої доплати пенсії за період з 01.12.2019 року по 30.09.2022 року в сумі 181 130,23 грн буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України.

Також відповідач зауважує, що безпідставною є позовна вимога в частині стягнення з Головного управління шкоди в розмірі 230 000 грн, оскільки пенсія обчислена, перерахована та виплачується відповідно до норм чинного пенсійногозаконодавства.

Разом з тим, позивачем не надано жодних доказів заподіяння йому або членам його сім`ї душевних страждань діями відповідача по справі, які є предметом даного спору та які позивач вважає протиправними, зокрема, доказів погіршення здоров`я або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, що настали внаслідок незаконних дій або бездіяльності відповідача.

А тому, враховуючи відсутність обґрунтування заявлених позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, позовні вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди, не підлягаютьзадоволенню.

В поясненнях також зазначено, що необґрунтованою є позовна вимога щодо стягнення з Головного управління самостійно розрахованої суми шкоди в сумі 230 000 грн., судом не може встановлюватись конкретна сума, оскільки втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади буде виходить за межі завдань цивільного судочинства.

Відтак, суди не вправі втручатися в діяльність державних органів, що застосовують надані їм у межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження в будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами. Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань цивільного судочинства.

Прийняття до уваги необґрунтовано розрахованої позивачем суми та задоволення наведеної вище позовної вимоги свідчитиме про вихід суду за межі завдань цивільного судочинства та повноважень при прийнятті судового рішення.

У зв`язку з чим відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та просить врахувати вищезазначені пояснення.

У судове засідання призначене на 24.11.2022 року сторони не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, 19.10.2022 року позивач ОСОБА_1 на електронну адресу суду надав заяву, в якій просив справу розглядати за відсутності позивача. Розгляд справи відкладено на 12.01.2023 року.

У судове засідання призначене на 12.01.2023 року сторони не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, 12.01.2023 року від відповідача ГУ ПФУ в Одеській області надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника ГУ ПФУ в Одеській області, позивач ОСОБА_1 на електронну адресу суду надав заяву, в якій просив справу розглядати за відсутності позивача. Розгляд справи відкладено на 06.02.2023 року.

У судове засідання призначене на 06.02.2023 року сторони не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, у матеріалах справи містітьсяклопотання від відповідача ГУ ПФУ в Одеській області про розгляд справи за відсутності представника ГУ ПФУ в Одеській області, позивач ОСОБА_1 на електронну адресу суду надав заяву, в якій просив справу розглядати за відсутності позивача.

Жодних, не розглянутих клопотань, від сторін суду не заявлено.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складення судового рішення 08.02.2023 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що провадження по справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду справа № 420/2827/22 від 13.05.2022 року позов ОСОБА_1 задоволено та:

-визнано протиправними дії Головного Управління пенсійного Фонду України Одеській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 року на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення від 07.09.2021 року № 622/6-5356 виданої Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справа України .

-зобов`язано Головне Управління пенсійного Фонду України в Одеській здійснити з 01.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення від 07.09.2021 року № 622/6-5356 виданої Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ України з урахуванням раніше виплачених сум.

ОСОБА_1 16.11.2021 року та 07.12.2021 року звернувся з письмовими заявами до ГУ ПФУ в Одеській області, в якій просив здійснити перерахунок його пенсії (пенсійна справа N/A-16800 (MBC) з урахуванням вимог Кабінету міністрів України №988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та довідки про розмір грошового забезпечення перерахунку пенсії №22/6-5356 від 07.09.2021 року.

На звернення ОСОБА_1 від 16.11.2021 року та 07.12.2021 року ГУ ПФУ в Одеській області від 19.11.2021 року та 15.12.2021 року направило листи, у яких зазначалося, що « частиною четвертою статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Умови та розміри перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ з 01.01.2016 були передбачені пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

Частковим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019, визнано протиправним та скасовано пункт 3 Постанови N 103. Постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 №1088 "Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян" зазначений пункт виключено.

Інших рішень Уряду про умови та розміри проведення перерахунку пенсій не приймалося.

Враховуючи викладене, для проведення Вам перерахунку пенсії на основі довідки про розмір грошового забезпечення від 07.09.2021 Л 22/6-5356 правових підстав не має.»

Відповідно до листа ГУ ПФУ в Одеській області від 01 серпня 2019 року № 13830/03.1-20 за період з 06 вересня 2017 року до 04 червня 2019 року нараховано заборгованість у розмірі 393 070,93 грн, виплату якої буде здійснено відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649.

Як вбачається з протоколів ГУ ПФУ в Одеській області за пенсійною справою :

-N/A-16800 (МВС) від 09.08.2022 року ОСОБА_1 призначено загальний розмір пенсії за справою щомісячно в сумі 5 453,90 грн з 01.09.1999 року довічно;

-N/A-16800 (МВС) від 11.01.2022 року ОСОБА_1 призначено загальний розмір пенсії за справою щомісячно в сумі 5 029,74 грн з 01.09.1999 року довічно;

-N/A-16800 (МВС) від 06.07.2021 року ОСОБА_1 призначено загальний розмір пенсії за справою щомісячно в сумі 3 029,974 грн з 01.09.1999 року довічно;

-N/A-16800 (МВС) від 01.01.2021 року ОСОБА_1 призначено загальний розмір пенсії за справою щомісячно в сумі 3 029,974 грн з 01.09.1999 року довічно;

-N/A-16800 (МВС) від 01.01.2020 року ОСОБА_1 призначено загальний розмір пенсії за справою щомісячно в сумі 3 029,974 грн з 01.09.1999 року довічно;

-N/A-16800 (МВС) від 03.05.2019 року ОСОБА_1 призначено загальний розмір пенсії за справою щомісячно в сумі 3 029,974 грн з 01.09.1999 року довічно;

-N/A-16800 (МВС) від 01.01.2018 року ОСОБА_1 призначено загальний розмір пенсії за справою щомісячно в сумі 3 029,974 грн з 01.09.1999 року довічно.

Мотиви, з яких виходить Суд, та застосован інорми права.

За змістом частини третьої статті 11 та частини першо їстатті 13 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

У частині першій статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичнийс пір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правовавизначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Судова юрисдикція це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Для вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення складу учасників справи. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із прав та/або інтересів, за захистом яких звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, їх змісту та правової природи

Приватно-правові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватно-правовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних особистих прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є зазвичай фізична особа (стаття 19 ЦПК України).

Натомість публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих правовідносин з їх специфічними суб`єктами та їх підпорядкованістю.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають, зокрема, у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій; на публічно-правові спори, у тому числі на спори фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності (частина перша, пункт 1 частини другої статті 19 КАС України).

Тому загальними критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чиіншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути і пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Подібні висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 296/10217/15-ц (провадження№ 14-727цс19), від 22 вересня 2020 року у справі № 918/631/19 (провадження № 12-42гс20).

Відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету МіністрівУ країни від 23 липня 2014 року № 280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

У пункті 7 частини першої статті 4 КАС Українив изначено, що суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ним публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 263 КАС України справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Таким чином, на правовідносини з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 638/1620/20 (провадження № 61-3182св21).

Зміст поняття «публічно-владні управлінські функції» полягає в наявності у суб`єкта суспільно необхідних для невизначеного або певного кола осіб повноважень застосовувати надану йому владу, за допомогою якої впливати на розвиток правовідносин, а «управлінські функції» - це основні напрямки діяльності органу влади, його посадової чи службової особи або іншого уповноваженого суб`єкта, спрямовані на управління діяльністю підлеглого суб`єкта.

Відтак до справ адміністративної юрисдикції віднесені, зокрема,публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення та/або спір, який виник між двома чи більше суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у правовідносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень тощо.

Подібні висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 520/5442/18 (провадження № 14-440цс19), від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (провадження№ 14-397цс19).

З указаного вбачається, що визначальною ознакою для правильного визначення юрисдикції спору є характер правовідносин, з яких виник спір: зміст прав та обов`язків його учасників, правовий статус сторін правовідносин та їх матеріально-правове регулювання тощо.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 335/5689/20 (провадження № 61-5353св21).

Захист та/або відновлення будь-якого права судом здійснюється шляхом ухвалення судового рішення як акта правосуддя.

Однак судове рішення, незважаючи на те, що має ознаки нормативності, не породжує жоднихп равовідносин чи прав та/або обов`язків, а лише є шляхом застосування відповідного способу захисту права, визначеного законом або договором, трансформує права та/або зобов`язання учасників правовідносин в іншу, прийнятну для позивача форму.

Зокрема, наявність судового рішення про відновлення прав на грошові суми (соціальні виплати), не нараховані та/або не виплачені як доходи, не змінює правової природи правовідносин учасників цього спору, оскільки за своєю юридичною природою рішення суду не породжує нових прав та/або зобов`язань, а як спосіб захисту порушеного права на їх отримання лише трансформує та/або підтверджує існуючі зобов`язання з їх виплати у спосіб, обраний позивачем.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 01 липня 2021 року у справі № 335/6726/20 (провадження № 61-5027св21).

Отже, спори, які виникають у судах у зв`язку з невиконанням суб`єктом владних повноважень своїх функцій (щодо його незаконних дій та/або зобов`язання до виконання таких повноважень), та ухвалення за результатами розгляду цих спорів судових рішень не змінює правову природу та характер правовідносин, які виникли між сторонами, а тому спори щодо порушення своїх зобов`язань суб`єктом владних повноважень, зокрема щодо перерахування, нарахування, виплати грошових сум, у тому числ іпісля судового рішення або на його виконання, повинні розглядатись судами за юрисдикцією, визначеною відповідно до характеру цих правовідносин.

Подібні висновки висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).

Отже, враховуючи акцесорний характер визначених статтею 625 ЦК України зобов`язань, спори про відшкодування передбачених вказаною статтею грошових сум, з огляду на їх похідний характер від основного спору, підлягають розгляду за правилами тієї юрисдикції, за правилами якої підлягає розгляду основний спір. Юрисдикція спору про стягнення моральної шкоди у зв`язку із порушенням порядку здійснення повноважень органом влади визначається за правовою природою правовідносин, а також виходячи з того, чи пред`явлена вимога про стягнення моральноїш коди в одному провадженні з вимогою про вирішенн япублічно-правового спору.

Подібні висновки викладеноу постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 лютого 2021 року у справі № 520/17342/18 (провадження№ 14-158цс20) та від 04 березня 2020 року у справі № 757/63985/16 (провадження № 14-556цс19).

Аналіз положень частини п`ятої статті 21 КАС України та частини першої статті 19 КАС України у їх поєднані дозволяє зробити висновок, що юрисдикція спору про стягнення моральної шкоди із суб`єкта владних повноважень визначається як за правовою природою правовідносин, зокрема публічно-правових, так і у зв`язку з тим, чи пред`явлено позов про стягнення моральної шкоди в одному проваджені з вимогою про вирішення публічно-правового спору.

Ураховуючи те, що спір щодо нарахування, сплати та перерахунку соціальних виплат підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, спір за позовними вимогами про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних на підставі статті 625 ЦК України з одночасним відшкодуванням моральної шкоди також підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Подібнівисновкивикладено у постанові Верховного Суду від 28 травня2021 року у справі № 638/1620/20 (провадження № 61-3182св21).

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

В обґрунтування заявлених у справі вимог позивач посилався на рішенням Одеського окружного адміністративного суду справа № 420/2827/22 від 13.05.2022 року, ухвалене за правилами адміністративної юрисдикції, якими зобов`язано відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 року на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення від 07.09.2021 року № 622/6-5356 виданої Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ України з урахуванням раніше виплачених сум.

Встановивши, що позивач звернувся до суду з вимогами про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з невиконанням в повному обсязі рішенням Одеського окружного адміністративного суду справа № 420/2827/22 від 13.05.2022 року, яке набрало законної сили, суд доходить до висновку про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, оскільки спір за вимогами ОСОБА_1 про стягнення шкоди у вигляді невиплаченої пенсії на підставі рішення суду і відшкодування моральної шкоди виник внаслідок несвоєчасного виконання судового рішення в адміністративній справі, яким зобов`язано орган Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугою років, яке було ухвалено адміністративним судом, тому вимоги позивачки підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Згідно п.1 ч.1 ст..255 ЦПК України суд закриває провадження у справі якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч.2 цієї статті про закриттяп ровадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Суд вбачає, що позивачем не було сплачено судовий збір при подання позову, а тому розподіл судових витрат не здійснюється

Відповідно до вимог ч.1ст. 256 ЦПК України- якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Суд роз`яснює позивачу на його право звернутися за захистом своїх порушеннях прав з позовом за правилами адміністративного судочинства до Одеського окружного адміністративного суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.124,125 Конституції України ,ст..ст. ст.ст.1, 3, 4, 10-13, 19, 43, 49, 89, 197-198, 247, п.1 ч.1 ст.255, ст. 256, 258, 260, 263, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа: Головне управління державної казначейської служби України в Одеській області, про відшкодування шкоди, заподіяної незаконними діями органу державної влади закрити.

Ухвала набирає законної силиі з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали суду складено 08 лютого 2023 року.

Суддя Л.В. Домусчі