ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/6313/22
Провадження № 2/201/948/2023
РІШЕННЯ

іменем України

24 лютого 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Федоріщева С.С.,

за участі секретаря судового засідання Максимової О.В.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
06 вересня 2022 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла вищевказана позовна заява.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначив, що 07 листопада 2019 року на засіданні житлової комісії Дніпропетровського ОТЦК було прийнято рішення про надання позивачу зі складом сім`ї три особи дружина, донька в порядку черговості, в постійне користування двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Вищезазначене рішення було оформлено відповідним протоколом та затверджене наказом військового комісара Дніпропетровського ОТЦК і на підставі «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройній Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» направлено для подальшого узгодження всіх процедурних питань до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро. 22 січня 2020 року з листа відповідача за № 525/20/311 позивачу стало відомо, що з надуманих підстав, посилаючись на перевірку його облікової житлової справи у Головному квартирно-експлуатаційному управлінні ЗСУ на підставі рішення відповідача від 20 грудня 2019 року за № 552/4098 позивача було знято з квартирної черги, та анульований протокол житлової комісії Дніпропетровський ОТЦК яким йому було виділено вищевказану двокімнатну квартиру. При цьому протокол рішення Головного квартирно-експлуатаційного управління ЗСУ про відмову мені в наданні квартири для постійного проживання, як це прямо передбачено п.5 глави VII «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380 (із змінами) позивачу відповідач не надав, а двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , було надано голові житлової комісії Дніпропетровський ОТЦК ОСОБА_4 . Не погодившись з рішенням відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом порушеного права. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 19 липня 2021 року по справі №204/1463/20, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 січня 2021, яке набрало законної сили, дії відповідача щодо прийняття рішення від 20 грудня 2019 року за № 552/4098 яким позивача було знято з квартирної черги, та анульовано протокол житлової комісії Дніпропетровський ОТЦК щодо виділення йому двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , визнані незаконними.

На теперішній час незважаючи на всі мої дії позивача, а саме: забезпечення позову шляхом заборони житловій комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти будь які дії щодо розподілення та надання в постійне користування двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , до розгляду справи по суті (в подальшому скасовано постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 липня 2021 року) для позивача в результаті незаконного рішення відповідача настали негативні наслідки, та було порушено його право на отримання вищезазначеної квартири яке відновити не можливо. Отже відповідач своїми умисними та незаконними діями завдав позивачу моральну (немайнову) шкоду, яку останній оцінює в розмірі 505 500,00 грн.

26 вересня 2022 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в яких останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування поданого відзиву представник відповідача зазначив, що у ході перевірки в ГоловКЕУ облікової справи позивача було виявлено недоліки та порушення вимог Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей жилими приміщеннями, які унеможливлювали прийняття рішення про надання йому житла, а тому потребували усунення. ГоловКЕУ, виявивши недоліки у справі позивача, повернуло справу назад з пропозицією усунення недоліків та подальшою постановкою в нову чергу на отримання житла за новим місцем проходження служби у м. Дніпро, а не зняття з черги взагалі. У листі до житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 20 грудня 2019 року КЕВ м. Дніпро звернувся з проханням усунути недоліки та надати необхідні документи до Житлової групи КЕВ м. Дніпро, але вже з новою датою постановки на чергу (з моменту постійного перебування ОСОБА_1 в м. Дніпро). На засіданні житлової комісії Дніпропетровського гарнізону в протоколі № 57 від 27 грудня 2019 року вказано, що Голова комісії доповів, які квартирні справи не пройшли перевірку в житловому відділі ГоловКЕУ, серед яких була у справа підполковника ОСОБА_1 та запропонував відмінити попередні рішення житлової комісії Дніпропетровського гарнізону про надання позивачу житла. Відповідно до п. 1.7 протоколу № 57 Дніпропетровського гарнізону, квартиру за адресою: АДРЕСА_1 було розподілено підполковнику ОСОБА_4 . Враховуючи наведене, представник відповідача зазначає, що всі вимоги і звинувачення по відношенню до КЕВ м. Дніпро безпідставні, необґрунтовані та неправомірні, оскільки КЕВ м. Дніпро не розподіляє квартири та не відміняє розподілення. Всі рішення стосовно надання житла чи відміна рішення про надання військовослужбовцям приймає виключно житлова комісія військової частини, в якій військовослужбовці проходять військову службу та перебувають на черзі, до складу якої входять лише військовослужбовці. КЕВ м. Дніпро лише посередник між військовими частинами та Центральним управлінням інженерно-інфраструктурного забезпечення Командування сил логістики ЗСУ, а тому не може вирішувати самостійно питання стосовно житла і тим більше приймати одноосібно рішення про відмову у наданні житла, оскільки це знаходиться поза межами їх компетенції та суперечить чинному законодавству України. Крім того, позивач станом на день подання відзиву стоїть у черзі на житло від військової частини НОМЕР_1 з датою постановки у чергу від 05 серпня 1999 року.

10 листопада 2022 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій останній заперечував проти обставин, викладених у відзиві та підтримав заявлені позовні вимоги.

25 листопада 2022 року від представника відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких останній заперечував проти обставин, викладених у відповіді на відзив та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 06 вересня 2022 року указана позовна заява передана для розгляду судді Федоріщеву С.С.

Ухвалою судді від 07 вересня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог.

У відповідності до ч.1 ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснюється повним фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Фактичні обставини, встановлені судом.
Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 07 листопада 2019 року на засіданні житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 протоколом № 9, було прийнято рішення яким постановили: Надати 2-х кімнатну квартиру АДРЕСА_2 для постійного проживання підполковнику ОСОБА_1 зі складом сім`ї 3 особи: він ОСОБА_1 1977р.н., дружина ОСОБА_5 , 1981 р.н., донька ОСОБА_6 , 2007 р.н. Вказаний протокол від 07.11.2019 року був затверджений наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 12.11.2019 року №566.

23 грудня 2019 року протоколом №10 житловою комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 було скасовано попереднє рішення житлової комісії від 07.11.2019 року п. 4.3. протоколу №9 щодо надання 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_3 . відповідно до п. 17 розділу VI наказу Міністра оборони України від 31.07.2018 №380, виключено з обліку осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 та виключено зі списків осіб, які користуються правом першочергового отримання жилих приміщень у зв`язку з переміщенням по військовій службі до іншої військової частини підполковника ОСОБА_1 , зі складом сім`ї 3 особи: він ОСОБА_1 1977 р.н., дружина ОСОБА_5 1981 р.н., донька ОСОБА_6 .

Не погодившись із вищевказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив суд визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) від 23 грудня 2019 року, оформлене протоколом № 10, в частині виключення з обліку осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 та виключення зі списків осіб, які користуються правом першочергового отримання жилих приміщень у зв`язку з переміщенням по військовій службі до іншої військової частини підполковника ОСОБА_1 , зі складом сім`ї 3 особи: він ОСОБА_1 1977 р.н., дружина ОСОБА_5 1981 р.н., донька ОСОБА_6 ; Зобов`язати житлову комісію ІНФОРМАЦІЯ_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) поновити підполковника ОСОБА_1 , зі складом сім`ї 3 особи: ОСОБА_1 1977 р.н., дружина ОСОБА_5 1981 р.н., донька ОСОБА_6 на квартирному обліку військовослужбовців та осіб, які користуються правом першочергового отримання житла з 05 серпня 1999 року; Визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) від 23 грудня 2019 року, оформлене протоколом № 10, в частині відміни попереднього рішення житлової комісії від 07.11.2019 року п. 4.3. протоколу №9 щодо надання 2-х кімнатної квартири у АДРЕСА_4 .; Визнати незаконним рішення Квартирно - експулатаційного відділу м. Дніпро () від 20 грудня 2019 року, оформлене листом вих. №525/4098 щодо підполковника ОСОБА_1 , яким запропоновано об`єднаній військовій комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 передати особову справу підполковника ОСОБА_1 для постановки на квартирний облік в об`єднану житлову комісію військової частини НОМЕР_1 згідно керівних документів з новою датою реєстрації.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 19 липня 2021 року у цивільній справі № 204/1463/20, яке було залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 січня 2022 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до Житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 в особі ІНФОРМАЦІЯ_3 , Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро про визнання незаконним та скасування рішень було задоволено повністю. Визнано незаконним та скасовано рішення Житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) від 23 грудня 2019 року, оформлене протоколом № 10, в частині виключення з обліку осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 та виключення зі списків осіб, які користуються правом першочергового отримання жилих приміщень у зв`язку з переміщенням по військовій службі до іншої військової частини підполковника ОСОБА_1 , зі складом сім`ї 3 особи: він - ОСОБА_1 1977 р.н., дружина ОСОБА_5 1981 р.н., донька ОСОБА_6 . Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) поновити підполковника ОСОБА_1 , зі складом сім`ї 3 особи: ОСОБА_1 1977 р.н., дружина ОСОБА_5 1981 р.н., донька ОСОБА_6 на квартирному обліку військовослужбовців та осіб, які користуються правом першочергового отримання житла з 05 серпня 1999 року. Визнано незаконним та скасувати рішення Житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) від 23 грудня 2019 року, оформлене протоколом № 10, в частині відміни попереднього рішення житлової комісії від 07.11.2019 року п. 4.3. протоколу №9 щодо надання 2-х кімнатної квартири у АДРЕСА_4 . Визнано незаконним рішення Квартирно - експулатаційного відділу м. Дніпро () від 20 грудня 2019 року, оформлене листом вих. №525/4098 щодо підполковника ОСОБА_1 , яким запропоновано об`єднаній військовій комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 передати особову справу підполковника ОСОБА_1 для постановки на квартирний облік в об`єднану житлову комісію військової частини НОМЕР_1 згідно керівних документів з новою датою реєстрації. Стягнуто з Квартирно - експлуатаційного відділу м. Дніпро () та ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп. з кожного.

Вказане рішення набрало законної сили 12 січня 2022 року.

Позивач зазначає, що в результаті незаконного рішення відповідача настали негативні наслідки, та було порушено його право на отримання квартири, яке відновити не можливо. Отже відповідач своїми умисними та незаконними діями завдав позивачу моральну (немайнову) шкоду, яку останній оцінює в розмірі 505 500,00 грн.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Конституція України зокрема ч 2 ст.47 гарантує право на отримання житла, яке надається державою.

Положеннями абз.4 пункту 1 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначені умови для надання військовослужбовцям та членам їх сім`ї постійного житла.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У справі "Юрій Іванов проти України" ( Yurii Ivanov vs. Ukraine"(n.64 заява N 40450/04, від 15 жовтня 2009) Європейський суд з прав людини зазначив, що засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Отже, адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту.

За загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом моральною шкодою; вина особи, яка завдала.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 19 липня 2021 року у цивільній справі № 204/1463/20, яке було залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 січня 2022 року, було визнано незаконними та скасовано рішення, якими позивача було позбавлено права на першочергове отримання квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи наведене, суд не може взяти до уваги твердження представника відповідача про правомірність прийнятих КЕВ м. Дніпра рішень, оскільки протилежне встановлено судами першої та другої інстанції при розгляді цивільної справи № 204/1463/20.

Як зазначає позивач, незаконними діями відповідача позивачу було завдано моральну шкоду яка виразилась у душевних стражданнях моїх та членів моєї сім`ї, в зв`язку з незаконним позбавленням його вже розподіленої квартири, тобто у фактичному позбавлені позивача права власності на цю квартиру, яке не підлягає відновленню. В вимушених істотних змінах нормального способу життя, в триваючих душевних стражданнях в зв`язку з втратою сподівань на отримання житла в недалекому майбутньому, в порушенні стосунків з оточуючими людьми та членами його сім`ї, в зневірені в справедливість та законність, в триваючих зусиллях та неможливості відновлення попереднього стану, який існував до прийняття незаконного рішення відповідачем про зняття позивача з квартирної черги та анулювання рішення про надання йому квартири, в почутті безперспективності витрачених зусиль і часу, в зневірі в законності дій відповідача, змушенні витрачати значну частину часу на захист своїх інтересів як перед відповідачем так і перед судом.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи; моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб; розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення; при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування; моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У даному випадку моральна шкода, завдана ОСОБА_1 , полягала у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього та членів його сім`ї (п. 2 ст. 23 ЦК України).

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Таким чином, виходячи із засад розумності та справедливості та положень ст. 1167 ЦК України, суд вважає за необхідне та можливе відшкодувати ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 505 500,00 грн. (розрахунок моральної шкоди викладений позивачем у позовній заяві та перевірений судом), що є обґрунтованою компенсацією (справедливою сатисфакцією) за душевні страждання, яких він зазнав у зв`язку з порушенням відповідачем права на забезпечення ОСОБА_1 та членів його сім`ї житлом.

Та, як зазначається у рішеннях Європейського суду з прав людини від 25 липня 2001 року у справі «Перна проти Італії», від 09 лютого 2007 року «Білуха проти України», - в окремих випадках визнання судом порушення саме по собі становить достатньо справедливу сатисфакцію за моральну шкоду, завдану особі.

В силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 7 582,50 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-78 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро () на користь ОСОБА_1 505 500,00 грн. (п`ятсот п`ять тисяч гривень) в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним рішенням Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро щодо виключення ОСОБА_1 з квартирної черги, та позбавлення його права на отримання двокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро () на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 7 582,50 грн. (сім тисяч п`ятсот вісімдесят дві гривні 50 копійок).

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30 діб до Дніпровського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 27 лютого 2023 року.

Суддя С.С. Федоріщев