Ухвала

06 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 227/4691/21

провадження № 61-3733ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Донецькій області на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 14 вересня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Головного управління Національної поліції України в Донецькій області про стягнення компенсації моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до держави Україна в особі Головного управління Національної поліції України в Донецькій області про стягнення компенсації моральної шкоди.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 14 вересня 2022 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 лютого 2023 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку державного бюджету України, через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 1 000 грн компенсації моральної шкоди. У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

16 березня 2023 року ГУ ПН України в Донецькій області через підсистему Електронний суд подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 14 вересня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 лютого 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 23 березня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 23 березня 2023 року ці недоліки було усунуто, зокрема, подано уточнену касаційну скаргу, у якій ГУ ПН України в Донецькій області просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В уточненій касаційній скарзі ГУ ПН України в Донецькій області підставою касаційного оскарження судового рішення зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного, зокрема, у постановах Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі № 753/22826/19 та від 01 лютого 2023 року у справі № 759/14039/19.

Касаційна скарга підлягає поверненню у цій частині з таких мотивів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку (пункт 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України).

Про повернення касаційної скарги постановляється ухвала (частина шоста статті 393 ЦПК України).

Оскаржена постанова Дніпровського апеляційного суду ухвалена 01 лютого 2023 року. Постанови Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі № 753/22826/19 та від 01 лютого 2023 року у справі № 759/14039/19, на які посилається у касаційній скарзі ГУ ПН України в Донецькій області, оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень після ухвалення оскарженого судового рішення. Тому посилання на указані постанови Верховного Суду не може бути підставою касаційного оскарження судового рішення і згідно пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України, касаційна скарга у цій частині підлягає поверненню.

Керуючись статтями 260, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Донецькій області на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 14 вересня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 лютого 2023 року в частині посилання у касаційній скарзі на постанови Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі № 753/22826/19 та від 01 лютого 2023 року у справі № 759/14039/19 повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат