Справа № 161/4063/22
Провадження № 2/161/7/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Гриня О. М.,

за участю секретаря судового засідання Остимчук О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої у результаті дорожньо-транспортної пригоди, моральної шкоди, страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачів ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої у результаті дорожньо-транспортної пригоди, моральної шкоди, страхового відшкодування.

Позов обґрунтовує тим, що 01 грудня 2021 року по вул. Ковельська в м. Луцьк ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21051, номерний знак НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 10.4 Правил дорожнього руху, здійснював розворот, не зайнявши крайнього лівого положення, не надав переваги в русі автомобілю Mercedes-Benz S500, номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого допустив зіткнення з ним. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 січня 2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та застосовано до нього адміністративне стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП у виді штрафу.

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» на підставі страхового полісу №203507552, відповідно до якого ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду заподіяну майну становить 130 000 гривень, франшиза 1000 гривень.

Позивач зазначає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди йому, як власнику автомобіля Mercedes-Benz S500, номерний знак НОМЕР_2 , заподіяна матеріальна шкода. Після дорожньо-транспортної пригоди, 03 грудня 2021 року, він в установленому законом порядку звернувся до ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.

Відповідно до звіту про оцінку транспортного засобу Mercedes-Benz S500, номерний знак НОМЕР_2 , виконаного 20 грудня 2021 року оцінювачем ОСОБА_3 , станом на 06 грудня 2021 року ринкова вартість автомобіля Mercedes-Benz S500, номерний знак НОМЕР_2 , становить 196529,94 гривень, вартість відновлювального ремонту цього транспортного засобу з урахуванням зносу становить 159 820,54 гривень, вартість матеріального збитку 196 529,94 гривень. Крім того, згідно з висновками оцінювача ринкова вартість аварійно пошкодженого транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди становить 36 709,40 гривень.

Таким чином, позивач вказує, що вартість відновлювального ремонту його автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди перевищує ринкову вартість самого автомобіля до ДТП.

21 грудня 2021 року він звернувся до ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» із заявою про страхове відшкодування, долучивши до неї необхідний пакет документів, однак на таку заяву страхова компанія жодним чином не відреагувала, що зумовлює необхідність звернення до суду з цим позовом.

Також позивач зазначає, що він поніс витрати на оплату вартості роботи оцінювача ОСОБА_3 в розмірі 3 500 гривень та витрати на евакуацію автомобіля в розмірі 1 000 гривень.

Таким чином, враховуючи ліміт відповідальності відповідача ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.», страхове відшкодування, яке має сплатити страхова компанія, є недостатнім для повного відшкодування матеріальної шкоди позивачу, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої є відповідач ОСОБА_2 .

Обґрунтовуючи вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_2 моральної шкоди, позивач зазначає, що завдана йому моральна шкода полягає в переживаннях щодо неможливості використання свого майна, яке було знищене внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини ОСОБА_2 . Цей транспортний засіб був єдиним в його сім`ї, а також використовувався ним в службових цілях. Після дорожньо-транспортної пригоди йому довелось докладати додаткових зусиль для організації побуту, роботи, що викликало моральні переживання та нервові зриви. Розмір завданої йому моральної шкоди позивач оцінює в 20 000 гривень.

На підставі наведеного та з урахуванням клопотання про уточнення позовних вимог від 21 липня 2022 року позивач заявляє такі позовні вимоги: стягнути з ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» в користь ОСОБА_1 129 000 гривень страхового відшкодування та 1000 гривень витрат на евакуацію транспортного засобу; стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 27 820,54 гривень матеріальної шкоди та 20 000 гривень моральної шкоди.

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 квітня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

23 серпня 2022 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву. Обґрунтовуючи свою позицію, відповідач ОСОБА_2 зазначає, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу та ринкова вартість автомобіля, зазначені позивачем, є завищеними. Разом з тим, ринкова вартість аварійно пошкодженого транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди є заниженою. А тому, відповідач вважає доцільним для об`єктивного розгляду справи призначити судову транспортно-товарознавчу експертизу. Крім того, відповідач ОСОБА_2 заперечує вимоги про стягнення моральної шкоди, оскільки, на його думку, позивач не надав доказів заподіяння йому моральної шкоди та доказів використання автомобіля в службових цілях. Заявлений розмір моральної шкоди є неспівмірним з тими моральними стражданнями, про які зазначає в позовній заяві ОСОБА_1 . Також ОСОБА_2 просить врахувати, що внаслідок ДТП він на короткий час втратив свідомість, в зв`язку з чим 06 грудня 2021 року звернувся до медичного закладу охорони здоров`я та був госпіталізований з діагнозом тромбоз лівої плечової вени. Довідкою від 24 січня 2004 року підтверджується, що він є особою з інвалідність ІІ групи. Враховуючи наведене, відповідач ОСОБА_2 просить в задоволенні позову відмовити (а. с. 149-150).

Станом на день розгляду справи відзив на позовну заяву від відповідача ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» на адресу суду не надійшов.

Ухвалою суду від 01 вересня 2022 року за клопотанням відповідача ОСОБА_2 у справі призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. На час проведення експертизи провадження у справі було зупинено (а. с. 160-162).

20 грудня 2022 року на адресу суду надійшов висновок експерта № СЕ-19/103-22/8444-АВ від 16 грудня 2022 року, в зв`язку з чим ухвалою суду від 26 грудня 2022 року провадження у справі було поновлено, призначено підготовче засідання (а. с. 191).

У підготовчому засіданні 23 лютого 2023 року з врахуванням висновку експерта від 16 грудня 2022 року представник позивача адвокат Щербюк О. Ю. збільшив позовні вимоги до відповідача ОСОБА_2 та просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 449,60 гривень, з яких 30 449,60 гривень матеріальна шкода та 20 000 гривень моральна шкода. Розмір матеріальної шкоди визначений як різниця між фактичним розміром завданої шкоди (у висновку судової експертизи), страховим відшкодуванням, вартістю аварійно-пошкодженого транспортного засобу. В решті позовні вимоги представник позивача просить залишити незмінними.

У підготовчому засіданні 23 лютого 2023 року відповідач ОСОБА_2 позов у частині вимог про відшкодування позивачу матеріальної шкоди в розмірі 30 449,60 гривень визнав.

Ухвалою суду, постановленою без виходу нарадчої кімнати та занесеною секретарем судового засідання до протоколу підготовчого засідання від 23 лютого 2023 року, закінчено підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача Щербюк О. Ю. у судове засідання не з`явився, заявою від 16 березня 2023 року просить розгляд справи здійснювати без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Міщук І. В. у судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. 13 березня 2023 року на електронну адресу суду надійшло клопотання представника відповідача адвоката Міщук І. В. про відкладення розгляду справи у зв`язку з її перебуванням у відпустці. Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, оскільки дата судового засідання була погоджена з адвокатом Міщук І. В. в підготовчому засіданні 23 лютого 2023 року. Враховуючи відсутність доказів поважності причин неявки в судове засідання відповідача ОСОБА_2 та його представника адвоката Міщук І. В., беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення у цій справі за відсутності учасників процесу та на підставі наявних у справі письмових доказів.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд установив, що 01 грудня 2021 року по вул. Ковельська в м. Луцьк ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21051, номерний знак НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 10.4 Правил дорожнього руху, здійснював розворот, не зайнявши крайнього лівого положення, не надав переваги в русі автомобілю Mercedes-Benz S500, номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого допустив зіткнення з ним. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження (а. с. 9-11).

Також установлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля марки Mercedes-Benz S500, номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а. с. 12).

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 січня 2022 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень (а. с. 9-11).

Обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, щодо винуватості ОСОБА_2 в скоєнні ДТП, не потребують доказування, оскільки встановлені постановою суду в справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили.

В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої є відповідач ОСОБА_2 , автомобіль позивача зазнав механічних ушкоджень. Відповідно до звіту про оцінку транспортного засобу Mercedes-Benz S500, номерний знак НОМЕР_2 , виконаного 20 грудня 2021 року оцінювачем ОСОБА_3 , станом на 06 грудня 2021 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, в результаті його пошкодження в ДТП, складає 196 529,94 гривень. Крім того, згідно з висновками оцінювача ринкова вартість аварійно пошкодженого транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди становить 36 709,40 гривень (а. с. 20-26, 58-62).

Суд установив, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на час настання вказаної дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.». З копії полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 203507552 вбачається, що ліміт відповідальності страховика за шкоду, завдану майну потерпілого становить 130 000 гривень; за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю потерпілого 260 000 гривень; франшиза 1000 гривень; строк дії полісу з 10 квітня 2021 року по 09 квітня 2022 року включно (а. с. 13).

Після дорожньо-транспортної пригоди, 03 грудня 2021 року ОСОБА_1 в установленому законом порядку звернувся до ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а. с. 14).

21 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» із заявою про страхове відшкодування (а. с. 16).

Станом на день розгляду справи страхове відшкодування позивачу не виплачено.

Згідно з п. 9 ст. 7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відноситься до обов`язкових видів страхування, що здійснюються в Україні.

Згідно зі ст. 1 Закону «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон 1961-IV від 01.07.2004 року).

Відповідно до статті 9 Закону 1961-IV страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.

Відповідно до ст. 22 Закону 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно роз`яснень, викладених у постанові Верховного Суду (пункти 68-74) від 04 липня 2018 року (справа №755/18006/15-ц) стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Таким чином, у спірних правовідносинах суду належить встановити розмір матеріальної шкоди, яка завдана позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та перевірити чи не перевищує вона ліміту відповідальності страховика.

За змістом ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З мотивів, які наведені в ухвалі суду від 01 вересня 2022 року, судом у цій справі призначено судову автотоварознавчу експертизу з метою встановлення розміру матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mercedes-Benz S500, номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 01 грудня 2021 року (а. с. 160-162).

Відповідно до висновку експерта Волинського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/103-22/8444-АВ від 16 грудня 2022 року ринкова вартість транспортного засобу Mercedes-Benz S500, номерний знак НОМЕР_2 , до ДТП (до 01 грудня 2021 року) без урахування пошкоджень, отриманих в результаті ДТП з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників, що підлягають заміні, складає 196 159,00 гривень; вартість відновлювального ремонту автомобіля Mercedes-Benz S500, номерний знак НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників, що підлягають заміні, складає 223 444,28 гривень; вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Mercedes-Benz S500, номерний знак НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження в ДТП, складає 196 159,00 гривень. У вказаному висновку експерт зазначає про неможливість надати відповідь на питання про ринкову вартість аварійно пошкодженого транспортного засобу, оскільки на час проведення експертизи автомобіль Mercedes-Benz S500, номерний знак НОМЕР_2 , відремонтований (а. с. 175-180).

Визначаючи розмір матеріальної шкоди, суд враховує висновок судової автотоварознавчої експертизи № СЕ-19/103-22/8444-АВ від 16 грудня 2022 року, оскільки такий є належним, допустимим та достовірним доказом. Підстав ставити під сумнів правильність висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи, у суду немає, оскільки зазначені в ньому висновки в повній мірі відповідають обставинам справи та наявним письмовим доказам щодо виявлених механічних пошкоджень досліджуваного транспортного засобу.

Таким чином, розмір майнової шкоди, завданої позивачу пошкодженням автомобіля у дорожньо-транспортній пригоді, становить 196 159,00 гривень.

Враховуючи ліміт відповідальності страховика ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 203507552 (130 000 гривень), розмір франшизи (1000 гривень), установлено, що сума страхового відшкодування, яку належить стягнути з ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» на користь ОСОБА_1 становить 129 000,00 гривень.

Враховуючи положення ст. 1194 ЦК України, з метою повного відшкодування позивачу матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, беручи до уваги межі заявлених позовних вимог та визнання в цій частині позову відповідачем, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 30 449,60 гривень матеріальної шкоди.

Разом з тим, не підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення з ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» витрат на евакуацію транспортного засобу в розмірі 1000 гривень. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» матеріальна шкода, пов`язана з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди є складовою шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого. Як уже встановлено судом, ліміт відповідальності страховика ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» за шкоду, завдану майну потерпілого становить 130 000 гривень. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, що визначено ст. 9 Закон 1961-IV. А тому, максимально можлива сума страхового відшкодування у спірних правовідносинах становить 129 000 гривень. З наведених мотивів суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» витрат на евакуацію транспортного засобу.

Щодо стягнення моральної шкоди суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами ст.1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність.

Завдання моральної шкоди явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи. Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 серпня 2022 року в справі № 607/11755/20 (провадження № 61-13672св21).

Суд ураховує, що позивач не підтвердив доказами обсяг заподіяних йому моральних страждань, а також належним чином не обґрунтував заявлений розмір моральної шкоди.

Разом з тим, суд зазначає, що пошкодження майна позивача у дорожньо-транспортній пригоді безумовно негативно вплинуло на його моральний стан та призвело до душевних страждань. А тому, беручи до уваги, що винуватцем дорожньо-транспортної пригоди є відповідач ОСОБА_2 , внаслідок пошкодження автомобіля звичний життєвий уклад позивача порушився, він був вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, а також враховуючи засади розумності та справедливості, конкретні обставини та наслідки дорожньо-транспортної пригоди, тривалість моральних страждань позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 компенсації за завдану моральну шкоду в розмірі 2000 гривень.

Підсумовуючи наведене, визначившись з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» на користь ОСОБА_1 129 000 гривень страхового відшкодування (майнової шкоди), а також стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 30 449,60 гривень матеріальної шкоди і 2000 гривень моральної шкоди.

Розподіл судових витрат.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України).

Суд установив, що 15 грудня 2021 року між ОСОБА_1 та адвокатом Щербюком О. Ю. укладено договір про надання правничої допомоги (далі по тексту - Договір). Предметом цього договору є надання адвокатом клієнту правничої допомоги у справі про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що трапилась 01 грудня 2021 року, моральної шкоди, страхового відшкодування (а. с. 207).

У розділі 4 Договору адвокат та клієнт узгодили порядок здійснення розрахунків між собою. Так, п. 4.1 Договору визначено, що розмір винагороди адвоката за надання правничої допомоги становить 10 000 гривень. Розрахунки за виконану роботу здійснюються клієнтом у безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на рахунок адвоката у такому порядку: 50 % протягом 10 робочих днів з дня підписання акту приймання-передачі наданих послуг та 50 % протягом десяти робочих днів з дня набрання рішення законної сили (п. 4.2 Договору).

На підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг, виконаних робіт та їх вартості стороною позивача надано Акт приймання-передачі наданих послуг від 09 березня 2023 року та Звіт про надану правничу допомогу від 09 березня 2023 року, відповідно до яких адвокат Щербюк О. Ю. надав позивачу такі послуги на виконання Договору: надання консультації, роз`яснень (900,00 гривень), складання позовної заяви (5400,00 гривень), здійснення представництва у суді (3700 гривень). Вартість послуг адвоката 10 000 гривень (а. с. 209, 210).

Квитанцією № 11858342 від 10 березня 2023 року підтверджується, що ОСОБА_1 сплатив адвокату Щербюку О. Ю. частину гонорару у розмірі 5 000 гривень, що відповідає умовам Договору (а. с. 205).

Таким чином, витрати за надану професійну правничу допомогу, які поніс ОСОБА_4 є реальними, доведеними, тобто є такими, що підтверджені належними доказами, співмірними зі складністю справи та обсягом проведеної адвокатом роботою, а тому підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог.

Установлено, що позивач, звертаючись до суду з цим позовом, заявив вимогу про стягнення матеріальної шкоди з відповідача ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» в розмірі 130 000 гривень; вимогу про стягнення з відповідача ОСОБА_2 матеріальної шкоди в розмірі 30 449,60 гривень та 20 000 гривень моральної шкоди. Ціна заявленого позову становить 180 449,60 гривень, а тому вимоги до страхової компанії - це 72,04 % від ціни позову, а вимоги до ОСОБА_2 27,96 %.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» на користь ОСОБА_1 129 000 гривень страхового відшкодування (майнової шкоди), стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 30 449,60 гривень матеріальної шкоди і 2000 гривень моральної шкоди.

Таким чином, задоволена частина вимог позивача становить 89,47 % від ціни позову, з яких 79,9 % - задоволені вимоги до відповідача ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» та 20,1 % - задоволені вимоги до відповідача ОСОБА_2 .

Наведене дає підстави для висновку, що з відповідача ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» на користь позивача підлягає стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7990 гривень, а відповідача ОСОБА_2 2 010 гривень.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів (ч. 6 ст. 139 ЦПК України).

За замовленням позивача суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 20 грудня 2021 року було підготовлено звіти про оцінку транспортного засобу Mercedes-Benz S500, номерний знак НОМЕР_2 . На підтвердження понесених витрат на підготовку висновку спеціаліста стороною позивача надано суду копію рахунку № ГВ/1864 від 20 грудня 2021 року, акт виконаних робіт від 20 грудня 2021 року (а. с. 97) та копію квитанції від 23 грудня 2021 року про оплату послуг спеціаліста на суму 3500 гривень (а. с. 98). Вказаними письмовими доказами підтверджується, що позивач поніс витрати на підготовку висновку спеціаліста в розмірі 3 500 гривень.

Тож, такі витрати позивача також підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України. Виходячи з раніше визначеної судом пропорції розподілу судових витрат у цій справи, суд дійшов висновку, що з відповідача ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» слід стягнути в користь позивача 2 509,58 гривень витрат, пов`язаних із підготовкою висновку спеціаліста, а з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути в користь позивача 631,32 гривні таких витрат.

Установлено, що позивач при зверненні до суду з цим позовом судовий збір не сплачував, оскільки звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», що підтверджується відповідним посвідченням (а. с. 8).

Копією посвідчення серії НОМЕР_4 підтверджується, що відповідач ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи, а тому він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ураховуючи заявлені позовні вимоги та ціну позову, судовий збір за позовом становить 1 804,50 гривень.

Наведене дає підстави для висновку про стягнення з відповідача ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» на користь держави 1 289,98 гривень судового збору, а судовий збір в розмірі 514,52 гривень підлягає компенсації за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 81, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» в користь ОСОБА_1 129 000 (сто двадцять дев`ять тисяч) страхового відшкодування.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 30 449 (тридцять тисяч чотириста сорок дев`ять) гривень 60 копійок матеріальної шкоди та 2 000 (дві тисячі) моральної шкоди, заданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» в користь ОСОБА_1 7990 (сім тисяч дев`ятсот дев`яносто) гривень витрат на професійну правничу допомогу, 2 509 (дві тисячі п`ятсот дев`ять) гривень 58 копійок витрат, пов`язаних із підготовкою висновку спеціаліста.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 2010 (дві тисячі десять) гривень витрат на професійну правничу допомогу та 631 (шістсот тринадцять одну) гривню 32 копійки витрат, пов`язаних із підготовкою висновку спеціаліста.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» в користь держави 1 289 (одна тисяча двісті вісімдесят дев`ять) гривень 98 копійок судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 );

Відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» (місцезнаходження: 04210, м. Київ, пр. Героїв Сталінграда, 4/6А; Код в );

Відповідач: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_6 );

Повне рішення суду складено 17 березня 2023 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду О. М. Гринь