Ухвала

20 березня 2023 року

м. Київ

справа № 523/19284/21

провадження № 61-698ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Таштановою Оленою Георгіївною, на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 липня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Інвестиційний Банк», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання договору іпотеки недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19 липня 2022 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Інвестиційний Банк» (далі - АТ «Перший Інвестиційний Банк»), третя особа - ОСОБА_2 , про визнання договору іпотеки недійсним відмовлено.

У січні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Таштановою О. Г., на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 липня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки сформована у системі «Електронний суд» 13 січня 2023 року.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30 січня 2023 року визнано наведені заявником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними, а касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Таштановою О. Г., залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків. Запропоновано заявнику подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та надати докази поважності причин його пропуску; уточнити касаційну скаргу, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та направити на адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Судустрок заявник направив матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30 січня 2023 року, вважаючи, що вимоги ухвали виконано.

До суду касаційної інстанції надійшла уточнена редакція касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 липня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що постанову Одеського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року його представник - адвокат Таштанова О. Г. отримала 14 грудня 2022 року на електронну пошту, що підтверджується наданими доказами. Зазначає, що апеляційна скарга у справі була подана його представником - адвокатом Таштановою О. Г. та як електронну пошту та адреси для листування позивача були вказані контактні дані адвоката Таштанової О. Г.

Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження ОСОБА_1 пропущено з поважних причин, його можливо поновити.

Однак, вимоги ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30 січня 2023 року виконано заявником не у повному обсязі, оскільки у касаційній скарзі на порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України не зазначено підстав (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав).

Абзацом першим частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

В уточненій редакції касаційної скарги, поданої на виконання ухвали Касаційного цивільного судуу складі Верховного Суду від 30 січня 2023 року, ОСОБА_1 , посилаючись на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, повторно зазначає ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 жовтня 2014 року у справі № 6-26251св14, від 25 травня 2016 року у справі № 667/3659/15-ц, в яких, на його думку, викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований апеляційним судом в оскаржуваному судовому рішенні.

Проте, суд касаційної інстанції повторно звертає увагу заявника на те, що посилання у касаційній скарзі виключно на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у яких викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах (а не Верховного Суду), не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Наведені в уточненій касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку, що касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 жовтня 2014 року у справі № 6-26251св14, від 25 травня 2016 року у справі № 667/3659/15-ц, на які заявник посилається як на підставу касаційного оскарження, не є постановами Верховного Суду, в яких викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, а тому посилання виключно на ухвали Вищого спеціалізованого суду України не може бути підставою касаційного оскарження судових рішень.

Крім того, в уточненій редакції касаційної скарги, поданої на виконання ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30 січня 2023 року, ОСОБА_1 посилається на пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України, та просить відступити від висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 29 січня 2020 року у справі № 726/2129/16-ц, від 06 квітня 2020 року у справі № 293/780/18 та від 17 червня 2021 року у справі № 756/14941/18-ц.

Разом з тим, у постанові Одеського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року відсутнє посилання на застосування судом апеляційної інстанції висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі № 726/2129/16-ц, від 06 квітня 2020 року у справі № 293/780/18 та від 17 червня 2021 року у справі № 756/14941/18-ц, на що в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30 січня 2023 року було звернуто увагу заявника.

Посилаючись на підставу касаційного оскарження на пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України, заявник має вказати від якого саме висновку Верховного Суду, застосованого судом апеляційної інстанції, необхідно відступити та у який спосіб, в якій постанові викладений цей висновок та чим обґрунтована необхідність такого відступу.

Виключно посилання у касаційній скарзі на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права без зазначення на обґрунтування випадків (випадка), перелічених у пунктах 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Оскільки у відведений судом строк, станом на 20 березня 2023 року, вимоги ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30 січня 2023 року заявником не виконано, що перешкоджає Касаційному цивільному суду у складі Верховного Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, тому касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Таштановою О. Г., на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 липня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року слід вважати неподаною та повернути.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (частина сьома статті 185 ЦПК України).

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження судового рішення.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Таштановою Оленою Георгіївною, на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 липня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Інвестиційний Банк», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання договору іпотеки недійсним вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець