У х в а л а

28 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 752/1421/21

провадження № 61-2145ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 січня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення боргу за договорами позики,

В с т а н о в и в:

16 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду

з касаційною скаргою на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 січня 2023 року.

У касаційній скарзі позивач просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 січня 2023 року, справу передати на новий розгляд.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких)

подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу

в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави для відкриття касаційного провадження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої

статті 389 ЦПК України.

Як на підставу касаційного оскарження судових рішень позивач посилається на те, що суди не врахували висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах: Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, від 08 листопада

2019 року у справі № 127/15672/16-ц; Верховного Суду від 14 березня

2018 року у справі № 464/5089/15; Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року у справі № 6-75цс15, від 08 червня 2016 року у справі

№ 6-3006цс15, від 14 червня 2017 року у справі № 644/6558/15-ц. Зазначав, що суди встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Оскільки із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається імовірність неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що неможливо встановити без дослідження матеріалів справи, а тому з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду даної касаційної скарги та належної перевірки її доводів, наявна необхідність відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів даної справи.

Касаційна скарга подана в передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У х в а л и в:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва

від 12 жовтня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду

від 17 січня 2023 року.

Витребувати з Голосіївського районного суду міста Києва матеріали цивільної справи № 752/1421/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення боргу за договорами позики.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук