справа № 939/2786/21 головуючий у суді І інстанції Герасименко М.М.
провадження № 22-ц/824/181/2023 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді -Березовенко Р.В.,
суддів:Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою «Універсал Банк», поданою представником - Македоном Олександром Андрійовичем, на рішення Бородянського районного суду Київської області від 17 лютого 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі анкети-заяви відповідача від 15 лютого 2019 року, між банком та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг «Monobank», за умовами якого банк за загальними умовами випуску та обслуговування платіжних карток (Monobank) відкрив останній поточний рахунок та встановив на цей рахунок кредитний ліміт у гривні на умовах платності і зворотності у розмірі 40 000,00 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитним коштами у розмірі 38,4 % річних, зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 76,8 % річних (6,4 % на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом). У разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою і на залишок такої заборгованості банк нараховує, а клієнт має сплатити штраф у розмірі згідно з тарифами, але не більше 50 % від суми одержаного кредиту, при цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001 % річних.

Відповідач умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконує і станом на 13 вересня 2021 року її заборгованість за тілом кредиту становить 47 829,19 гривень.

Просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у сумі 47 829,19 грн. та судові витрати.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 17 лютого 2022 року позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, ) заборгованість у розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень. У іншій частині в позові відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, «Універсал Банк», через представника - Македона Олександра Андрійовича подав апеляційну скаргу.

У апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що судом першої інстанції помилково застосована правова позиція Великої Палати Верховного Суду, ухвалена в постанові від 03 липня 2019 року в справі № 342/180/17, оскільки правовідносини в даних справах не є подібними. Також апелянт звертав увагу апеляційного суду на те, що у підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення, має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях. Наголошує, що між сторонами було досягнуто всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Вказує, що особливістю проекту monobank є укладення договорів в електронній формі та здійснення банківського обслуговування дистанційно без відділень.

Також апелянт зазначав, що ним було надано до суду роздруківку з мобільного застосунку Monobank, у якій відображена процедура входу у застосунок, з якої вбачається, що без погодження з Умовами та Правилами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту увійти в додаток неможливо. У свою чергу, без входу в додаток неможливим є користування карткою. Тобто позивач наголошує на тому, що лише шляхом попереднього погодження з Умовами і правилами надання банківських послуг можливий вхід у головне меню застосунку та подальше проведення банківських операцій. Окрім вищевикладеного, апелянт вказує на необхідність врахування презумпції правомірності правочину, закріплену ст. 204 ЦК України. Звертає увагу на те, що сторони домовилися, що банк має право на власний розсуд переглядати ліміт до використання в межах суми Ліміту кредитування, що зазначена в Договорі. Також зазначає, що в разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою. На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із Тарифами, але не більше 50 % від суми одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001% річних. Поряд з цим, апелянт зазначає, що відповідно до виписки про рух коштів, баланс на кінець періоду складає (мінус) - 7 829 грн 19 коп. Тобто заборгованість складає 47 829 грн. 19 коп. Пояснює, що ця заборгованість складається з повністю використаного боржником кредитоного ліміту та суми овердрафту (мінусу по картці). Апелянт вказує, що у зв`язку з тим, що відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської картки, розмір яких був значно меншим за поточні витрати на картковому рахунку на власний розсуд, виникла непогашена заборгованість.

Окрім того, апелянт наголошує про те, що відповідачем не було надано суду контррозрахунок суми заборгованості, який би суд міг належним чином оцінити чи інший доказ, наприклад, висновок експертизи, про невірність наданого банком розрахунку, відтак, відсутні законні підстави для того, щоб піддати сумніву нараховану позивачем суму боргу.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження відповідачу було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Однак відзив на апеляційну скаргу на адресу суду не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також, надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема, з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників. (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13ц).

Зважаючи на ціну позову 47 829,19 грн. та те, що дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, в якій відповідач просила відкрити поточний рахунок у гривні на її ім`я на суму, вказану у додатку, відповідно до Умов Договору та наведених нижче умов (а.с. 9).

На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит у сумі 40 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка (а.с. 108, 110, 111).

Відповідно до п. 2 вказаної анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг відповідач погодилася з тим що ця анкета - заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - Договір), укладання якого підтвердила і зобов`язалася виконувати його умови.

Відповідно до п. 3 цієї анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, відповідач підписанням цього договору підтвердила, що ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримала їх примірники у мобільному додатку, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, відповідач погодилася з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погодилася з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

Зі змісту вказаної вище анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг вбачається, що вона не містить умов щодо розміру, підстав та порядку нарахування процентів та пені.

Надані позивачем Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» визначають, у тому числі: пільговий період користування коштами, розмір кредитного ліміту, процентну ставку, строк кредитування, порядок повернення кредиту, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін.

За розрахунками банку у відповідача виникла заборгованість у розмірі 47829,19 грн, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) (а.с. 7-8, 101-107).

При цьому, з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, та руху коштів по рахунку відповідача, судом встановлено, що АТ «Універсал Банк» нараховувало відповідачу відсотки, комісію та пеню на підставі Умов і правил обслуговування фізичних осіб.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що як вбачається із довідки та виписки по картковому рахунку, кредитний ліміт відповідача за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 15 лютого 2019 року встановлений у розмірі 40 000 гривень (а.с. 101-107, 110). Виходячи з того, що судом оцінено як неналежний доказ надані позивачем Умови та Правила банківських послуг, відсутні підстави для задоволення вимог банку щодо збільшення розміру кредиту на підставі вищевказаних положень Умов.

При перевірці висновків суду першої інстанції, у контексті доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 1066, 1069 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач з метою отримання банківських послуг підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 15 лютого 2019 року (а.с.55).

Анкета-заява містить докладну інформацію щодо особи ОСОБА_1 , зокрема, дату її народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус, джерело та розмір доходу. В анкеті-заяві містяться відповідні сторінки паспорта, які скопійовані ним та надані до анкети в електронному вигляді.

У анкеті-заяві міститься прохання відповідача відкрити поточний рахунок на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку відповідно до умов договору та наведених нижче умов. Також, відповідач вказав, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, з якими він ознайомлений, складають договір про надання банківських послуг, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати умови вказаного договору.

У п. 6 анкети-заяви відповідач вказала, що просить вважати наведений у анкеті-заяві зразок її власноручного підпису або його аналоги, а також електронний цифровий підпис, обов`язковими. У цьому ж п. 6 анкети-заяви відповідач засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем у вигляді послідовності ряду цифр, який буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно договору. Відповідач підтвердила в анкеті-заяві, що всі наступні правочини, у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень можуть вчинятися нею та банком з використанням електронного цифрового підпису, а усе листування щодо цього договору здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позовів, що стосуються, зокрема, грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, доведеності розміру збитків, наявності доказів, що їх підтверджують). Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо (правові висновки Верховного Суду в постанові від 22 липня 2020 року в справі № 189/2109/18, провадження № 61-19542св19).

Таким чином, кредитний договір підписано за допомогою електронного підпису та вважається таким, що укладений у письмовій формі у відповідності до ст. ст. 205, 207 ЦК України.

Разом із тим, аналіз змісту умов договору засвідчує, що останній містить усі істотні умови для відповідного виду договору з яких сторони досягли згоди.

Таким чином, між сторонами склались кредитні правовідносини, які регулюються параграфом 2 (кредит) глави 71 Цивільного кодексу України.

Враховуючи, що послуги банку в проекті monobank надаються дистанційно через мобільний додаток в режимі реального часу, а Умови і правила, які включають тарифи та інформацію, яка підлягає доведенню до відома споживачів перед укладенням договору споживчого кредитування, надані відповідачу саме через мобільний додаток, апеляційний суд приходить до висновку, що відповідач був ознайомлений саме з правилами, які діяли на час підписання анкети-заяви та відповідно до ст. 3, 627 ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання.

Таким чином, вищенаведене свідчить про укладення сторонами в установлений законом спосіб кредитного договору, в тому числі погодження сторонами Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками шляхом проставляння ними електронного цифрового підпису.

Отже, апеляційний суд погоджується з доводом апеляційної скарги щодо помилкового застосування судом першої інстанції в даній справі правових висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 03 липня 2019 року в справі № 342/180/17

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, на підставі укладеного договору відповідач отримала кредит у сумі 40 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка (а.с. 108, 110, 111). Зі змісту довідки та виписки по картковому рахунку кредитний ліміт відповідача за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 15 лютого 2019 року встановлений у розмірі 40 000 гривень (а.с. 101-107, 110).

Жодних належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження збільшення розміру кредитного ліміту матеріали справи не містять.

Натомість, звертаючись з позовом до суду першої інстанції, позивач просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за тілом кредиту в сумі 47 829,19 грн. та судові витрати. При цьому жодних розрахунків та обґрунтувань нарахування тіла кредиту в розмірі 7 829,19 грн., що перевищує отриманий відповідачкою кредитний ліміт (тіло кредиту) в розмірі 40 000 грн. позовна заява не містить.

Апеляційний суд критично оцінює доводи апеляційної скарги, що ця заборгованість складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту та суми овердрафту (мінусу по картці), оскільки, як вже було зазначено, позовна заява не містять посилань позивача на нарахування суми овердрафту, як на підставу позову.

Отже, враховуючи встановлені обставини справи колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо обґрунтованості розміру заборгованості за тілом кредиту лише в межах кредитного ліміту 40 000 грн. є цілком доведеними та обгрунованими.

При цьому, апеляційний суд критично розцінює і не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо збільшення кредиту в односторонньому порядку, оскільки вони повністю спростовуються поданими позивачем доказами (випискою по рахунку, розрахунком заборгованості тощо), відповідно до яких позивачем вказано розмір кредитного ліміту станом на 13.09.2021 року - 40 000 грн.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що кошти в розмірі 7 829,19 грн. є відсотками та штрафними санкціями, нарахованими відповідно до умов договору, оскільки таких позовних вимог позивачем заявлено не було.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу «Універсал Банк», поданою представником - Македоном Олександром Андрійовичем, - залишити без задоволення.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 17 лютого 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова