Провадження № 6/742/50/23
Єдиний унікальний № 2-209/11
УХВАЛА

31 липня 2023 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді Короткої А.О.,

при секретарі судового засідання Богуш Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», заінтересовані особи: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (боржник), про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку пред`явлення його до виконання, -

В С Т А Н О В И В :

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа по справі №2-209/2011 (провадження №2/742/1048/15) про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (боржник) на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором №12-08/МК/206-980 від 02.06.2006 року у розмірі 329495,63 грн, державного мита 850,60 грн та 60,00 грн витрат ІТЗ, стосовно ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а також просив поновити пропущений строк для пред`явлення такого до виконання.

Вказана заява мотивована тим, що за рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області №2-209/2011 від 25.02.2011 року з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» була стягнута заборгованість за кредитним договором №12-08/МК/206-980 від 02.06.2006 року у розмірі 329495,63 грн, державного мита 850,60 грн та 60,00 грн витрат ІТЗ.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26.05.2023 року у виконавчих листах по цивільній справі №2-209/2011 від 25.02.2011 року було замінено сторону стягувача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (). Однак при передачі кредитної справи від ПАТ КБ «Надра» до ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», виявилося, що виконавчий лист №2-209/2011 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором №12-08/МК/206-980 від 02.06.2006 року у розмірі 329495,63 грн, державного мита 850,60 грн та 60,00 грн витрат ІТЗ, відсутній.

На запит адвоката Кириченка О.М., щодо відшукання вищевказаного виконавчого листа, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надало інформацію, що на виконанні у Прилуцькому відділі ДВС у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебували виконавчі провадження, боржниками за якими є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме: ВП №25649361 з виконання виконавчого листа №2-209 від 09.03.2011 року, виданого Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області, про стягнення з ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ВАТ КБ «Надра» 329495,63 грн , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, яке було відкрито за постановою державного виконавця від 04.04.2011 року, та 17.06.2015 року за вказаним виконавчим провадженням державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану на підставі п.7 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції від 04.11.2010 року), оскільки майно боржника не виявлено протягом року з дня оголошення розшуку; ВП №25649274 з виконання виконавчого листа №2-209 від 09.03.2011 року, виданого Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області, про стягнення з ОСОБА_2 в на користь ВАТ КБ «Надра» 850,00 грн в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору та 60,00 грн в рахунок відшкодування витрат понесених з ІТЗ розгляду справи, а всього 910,00 грн, яке було відкрито за постановою державного виконавця від 04.04.2011 року, та 17.06.2015 року за вказаним виконавчим провадженням державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану на підставі п.7 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції від 04.11.2010 року), оскільки майно боржника не виявлено протягом року з дня оголошення розшуку. Окрім цього зазначили, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, станом на 07.06.2023 року, повторно вищевказані виконавчі листи на виконання до відділів ДВС Чернігівської області, зокрема до Прилуцького відділу ДВС у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не надходили та не перебувають.

Оскільки на сьогоднішній день рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області не виконано, а видані судом на підставі цього рішення виконавчі листи на виконанні у відповідних органах державної виконавчої служби не перебуває та до суду першої інстанції не поверталися, тобто такі були втрачені не з вини стягувача, тому заявник і звернувся до суду відповідною заявою.

Сторони в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином та вчасно (а.п.17, 18, 20, 22), у відповідності до ст.130 ЦПК України, але безпосередньо в поданій заві представник заявника просив провести судове засідання без його участі (а.п.4).

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України, яке є обов`язковим для виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, захист права повинен бути забезпечений судовими процедурами, які у свою чергу повинні бути справедливими.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Пунктом 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Статтею 433 ЦПК України передбачено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

За правилами ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент видачі виконавчого листа) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: виконавчі листи та інші судові документи протягом трьох років.

Згідно із ч.2 ст.21 Закону України «Про виконавче провадження» строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.

Отже, за загальним правилом, виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України.

Згідно із ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 статті 83 ЦПК України встановлено, що позивач, особи яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Судом встановлено, що 29.06.2023 року заявник звернувся до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа №2-209/2011 виданого на примусове виконання рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором №12-08/МК/206-980 від 02.06.2006 року у розмірі 329495,63 грн, державного мита 850,60 грн та 60,00 грн витрат ІТЗ, а також просив про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник звернувся до суду із вимогами про видачу дубліката виконавчого документа та про поновлення строку для його виконання зі спливом 5 років та 6 місяців після того, як сплив строк для пред`явлення його до виконання.

Також судом встановлено, що заявник на підставі договору відступлення права вимоги, отримав право вимоги по кредитній справі за виконавчими листами №2-209/2011 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором №12-08/МК/206-980 від 02.06.2006 року у розмірі 329495,63 грн, державного мита 850,60 грн та 60,00 грн витрат ІТЗ.

Так, ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26.05.2023 року у даних виконавчих листах було замінено сторону стягувача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (), проте, замінюючи стягувача у даній справі, заявник проігнорував звернутися з заявою до суду про видачу дубліката виконавчого документа по даній справі, що свідчать про пасивну позицію та халатне відношення, як первісного стягувача ПАТ КБ «Надра», який з моменту пред`явлення виконавчих листів до виконання, а саме: з 04.04.2011 року (дата відкриття виконавчих проваджень у відділі ДВС) і до часу передачі права вимоги правонаступнику, тобто понад 11 років, не здійснював жодних заходів щодо контролю за стягненням заборгованості та вчасного пред`явлення виконавчого документа до виконання, що вказує на те, що первісний стягувач не вживав активних дій для реалізації своїх прав, оскільки матеріали справи містять відомості про повернення виконавчих листів №2-209/2011 стягувачу ще 17.06.2015 року (а.п.2).

Отримуючи право вимоги за вказаним судовим рішенням на підставі договору про відступлення права вимоги, ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», в свою чергу, не переконалося в тому, що попередній стягувач реалізував своє право на звернення судового рішення до примусового виконання.

Єдиною підставою, на яку посилається заявник, що на його думку є поважною причиною пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, є те, що первісний кредитор не передав йому оригінали виконавчих документів, що, на переконання суду, не є поважною причиною пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки право вимоги заявник отримав після спливу строку звернення виконавчого документу до виконання, а сам факт заміни стягувача не може свідчити про поважність причин пропуску строку звернення виконавчого документу до виконання.

Інших доводів поважності пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, як попереднім стягувачем, так і заявником в заяві не зазначено.

Так, в рішенні ЄСПЛ «Пономарьов проти України» суд визначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими.

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» Судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків Судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст.6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що безпідставне поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання призведе до порушення гарантованого права на справедливий суд та порушує принцип юридичної визначеності.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення заяви про поновлення строків для пред`явлення до виконання вказаного виконавчого листа, а оскільки підстав для поновлення строків для пред`явлення виконавчого документу до виконання судом не встановлено, то відсутні і підстави для видачі дубліката даного виконавчого листа, у зв`язку з чим вимоги про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа та видачу дублікату виконавчого документа не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.433, 258-261 ЦПК України, п.17.4 розділу розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», заінтересовані особи: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (боржник), про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку пред`явлення його до виконання - відмовити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Повний текст ухвали складено та підписано 31.07.2023 року.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Чернігівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Анна КОРОТКА