Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

17 січня 2023 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Тептюка Є.П.,

за участю секретаря Щербак-Стерниш Д.П.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання грошових коштів об`єктом спільної сумісної власності подружжя, визнання права на користування нерухомим майном, стягнення витрат на поліпшення нерухомого майна,-

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача:

10.10.2019 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання грошових коштів об`єктом спільної сумісної власності подружжя, визнання права на користування нерухомим майном, стягнення витрат на поліпшення нерухомого майна та вартості меблів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , з вересня 2014 року проживала разом з ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу. На той час ОСОБА_5 був одружений і тривав процес розірвання шлюбу та поділу спільного майна подружжя. 9 вересня 2015 року ОСОБА_6 розірвав шлюб із своєю дружиною, і позивач з ОСОБА_5 почали планувати подружнє життя та придбання будинку для проживання їх родини і майбутніх дітей, так як у них не було власного житла і вони проживали у квартирі, яку наймали за адресою: АДРЕСА_1 . З ОСОБА_5 позивач вела спільне господарство, робила спільні покупки предметів побуту, приймала рішення щодо придбання власного житла, тобто вони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Бюджет їх сім`ї був спільним і ОСОБА_1 приймала участь безпосередню у придбанні майна, що було надбане за час їх спільного проживання однією сім`єю. За час проживання у цивільному шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_5 придбали автомобіль Шкода Фабіа 2008 р.в, номерний знак НОМЕР_1 , який у подальшому був проданий за 4954 дол. США, а кошти витрачені на придбання будинку. У зв`язку з тим, що позивач та ОСОБА_5 не мали постійного місця проживання, тому з метою усунення незручностей, які були викликані найманням квартири, ними було прийняте рішення придбати домоволодіння для проживання їх сім`ї. По оголошенню вони знайшли будинок за адресою: АДРЕСА_2 , який відповідав їх бажанням, домовились з продавцем про ціну. Під час спільного проживання з ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, 25 квітня 2016 року було придбане домоволодіння за 205 600 грн., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Фактично у договорі купівлі-продажу будинку покупцем вказаний відповідач ОСОБА_3 . Придбаний будинок був не придатний для проживання, так як фактично мав тільки стіни та дах, і позивач з ОСОБА_5 почали добудовувати та перебудовувати будинок для власного проживання. У п. 2.2. Договору купівлі-продажу будинку від 25.04.2016 року продавець і покупець дійшли згоди стосовно вартості будинку, будучи обізнаними стосовно рівня ринкових цін на аналогічний будинок визначили вартість будинку 205600 грн. Будинок АДРЕСА_2 був куплений за спільні з ОСОБА_5 кошти. Для придбання домоволодіння ОСОБА_1 з ОСОБА_5 продали автомобіль Шкода Фабіа 2008 р.в., номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 4952 доларів США. Взяли в борг кошти на невизначений строк в розмірі 2600 доларів у ОСОБА_7 , який з 2012 р. працює за кордоном. 2000 доларів взяли в борг у тітки позивача - ОСОБА_8 , яка проживає в Росії. Використали власні збереження в розмірі 3200 доларів США, які надали батьки позивача, як подарунок на весілля і які подружжя витратило на придбання будинку та будівництво. Тобто на придбання будинку були використані спільні кошти ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , що належали їх сім`ї.

01.07.2016 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_5 .

У зв`язку з тим, що будинок був в непридатному для проживанні стані вони вимушені були понести витрати на добудову будинку, а саме за період з липня 2016 року, перебуваючи у шлюбі, подружжя понесло такі витрати та провело роботи: покрівля будинку на суму 53476,30 + 7619,26 матеріали; робота будівельної бригади 25000 грн; закуплені матеріали для прокладання теплого полу 8773,5 + 9069 робота (акт виконаних робіт); встановлення дерев`яного забору на прилеглій території - 75000 грн; проект внутрішнього дизайну будинку 4500 грн.; вхідні двері в кількості 3 шт. на суму 21446 грн. Всі роботи по будівництву виконувались будівельниками за договором на виконання будівельних робіт ФОП ОСОБА_9 , що підтверджується кошторисом від 24.05.2017 року на суму 122556,72 грн. На 20.07.2017 р. кошторис був збільшений на суму 28464,14 грн. Остаточна сума кошторису з матеріалами становить 258383,21 грн. Також подружжям були зроблені наступні будівельні роботи та придбані будівельні матеріали: встановлення автоматичних воріт на суму 19806,00 грн + 15265 грн; роботи по утепленню будинку на суму - 76790 грн + робота 35000 грн.; плитка керамічна Саваж катаньо та декор до неї ( для підлоги) - 14443,15 грн.; цегла до каміну та мортель шамотний 1378,00 грн, розхідні матеріали - 627,05 грн.; інсталяція (туалет) - 7289,00 грн.; витяжка Венто люкс - 2 299 грн., матеріали - 380,00 грн, (клей будмастер) - 1491,15 грн. (плитка для стін Париж, дверцят вентолюкс); 860,00+667,00 грн. - клей будмастер; набір для душу (крани і т.д.) - 12790,00 грн. Для проживання у власному будинку подружжям була придбана панель для приготування ОСОБА_10 6500,00грн. + духовий шкаф Ханза 12000,000 грн, камін 25000 грн. Також ними була придбана побутова техніка (посудомийна машина Ноtpoint Ariston - 8000 грн., телевізор Самсунг - 30000 грн.), та меблі у спальну кімнату ( ліжко, матрац, тумбочки 2 шт. - 29000 грн.), значна частина меблів є вбудованою ( шафи в гардеробний - 40000 грн, кухонні меблі - 56000 грн, меблі в ванній кімнаті - 25000 грн.), двухконтурний котел Ferroli вартістю 10000 грн. та чотири радіатори опалення вартістю 1500 грн. кожний, всього 6000 грн. У будинку знаходиться особисте майно позивача: ОСОБА_11 - 6500грн., пральна машина Самсунг - 6500 грн., силовий тренажер 1шт. 30000 грн., бігова доріжка - 20000грн.

Батьки позивача: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 надали їй в борг грошову суму - 84000 грн., яку вони отримали за оренду земельного паю і які також були витрачені на добудову будинку. Загальна сума понесених витрат складає більше 1000000 грн., документально підтверджена сума 751852 грн. 62коп. Тобто в результаті проведених ремонтних робіт вартість домоволодіння з моменту придбання суттєво збільшилась.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача - ОСОБА_5 . Після його смерті відповідач ОСОБА_3 не визнає право власності позивача на вказане домоволодіння, на відшкодування понесених на будівництво витрат, не визнає її право на проживання у вказаному будинку та намагається її виселити із вказаного домоволодіння, і тому позивач вимушена звернутись до суду за захистом своїх майнових прав та житлових прав. Напередодні смерті ОСОБА_14 повідомив позивачу, що право власності на домоволодіння АДРЕСА_2 оформлено на його батька - відповідача ОСОБА_3 , який зобов`язався після реєстрації їх шлюбу з ОСОБА_5 перевести право власності на домоволодіння на ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , але своє зобов`язання не виконав та ставить питання про зобов`язання ОСОБА_1 щодо негайного виселення, відмовляючись відшкодувати понесені нею з чоловіком витрати по придбанню будинку та витрати щодо збільшення вартості домоволодіння в результаті проведених ремонтних робіт.

Нерухоме майно, яке було набуте ОСОБА_1 та ОСОБА_5 за час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу є об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_5 і тому позивач має право на 1/2 частки спільного сумісного майна подружжя, що була витрачена на купівлю будинку. У зв`язку з тим, що всі ремонтні та будівельні роботи проводились вже після реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 , то і збільшення вартості будинку відбулось за їх спільні з ОСОБА_5 кошти 751852 грн. 62 коп., тобто кожному із них належить по 1/2 від вказаної суми. І тому позивач має право на 1/2 частку від суми, яку визначить експерт як невід`ємні поліпшення будинку.

За життя ОСОБА_5 права позивача як власника будинку не могли бути порушені. Згідно з фактичними подіями, що відбулись, їх вселення в будинок відбулось із згоди юридичного власника будинку на підставі ч.2 ст.156 ЖК України (ч. 1 ст. 383 ЦК). ОСОБА_15 є членом сімї свого батька ОСОБА_3 (вони мали у спільній частковій власності квартиру у АДРЕСА_3 та були зареєстровані за вказаним адресом), і тому ОСОБА_14 мав право на вселення на займане ним приміщення інших членів сім`ї, тобто дружини.

Позивач просила встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з 10 вересня 2015 року по 30 червня 2016 року. Визнати грошову суму - 205600 грн., за яку було придбане домоволодіння АДРЕСА_2 об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Визнати за ОСОБА_1 право на користування нерухомим майном домоволодінням по АДРЕСА_2 . Стягнути з відповідача на користь позивача витрати на поліпшення об`єкту нерухомого майна, які не можуть бути відокремлені від майна за рахунок яких збільшилась вартість майна, згідно висновку експертизи та вартість меблів, які знаходяться у домоволодінні. Стягнути з ОСОБА_3 сплачений судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Стислий виклад відзиву відповідача:

03.01.2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю з наступних підстав. ОСОБА_3 є власником домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач не заперечує і визнає факт перебування сина відповідача у вересні 2014 року в зареєстрованому органами РАЦС шлюбі з іншою жінкою, а саме - ОСОБА_16 .

Відповідно до положень СК України, факт, що жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою має місце коли, останні не перебувають у будь-якому іншому шлюбі.

Крім того, продовжуючи подальший виклад обставин даної справи, позивач зазначає, що вона та ОСОБА_5 тільки у вересні 2015 року почали проживати разом за адресою: АДРЕСА_1 та планували (не здійснювали жодних конкретних дій) подружнє життя, народження дітей, придбання будинку для спільного проживання. Все це, суперечить вищезазначеним доводам позивача про початок проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з сином відповідача з вересня 2014 року та не узгоджується із дійсними обставинам життя сина в цей період. ОСОБА_5 після морально важкого для нього розлучення (розірвання шлюбу, розподілу майна) з попередньою дружиною ОСОБА_16 , яке відбувалося з вересня 2015 року по грудень 2015 року, під час проведення якого він у тому числі поніс значні матеріальні судові витрати, психологічно не бажав мати нових шлюбних стосунків з серйозними намірами, тим паче стосунків які б призвели до створення нової сім`ї.

Для визнання майна об`єктом спільної сумісної власності чоловіка та жінки, які не перебувають у шлюбі, необхідно встановити зокрема і факт спільного проживання однією сім`єю. Проти твердження позивача щодо проживання її та ОСОБА_5 разом за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач заперечує, оскільки дані обставини не підтверджені позивачем належними та достатніми доказами. Згідно відомостей про зареєстроване місце проживання, зазначених в паспорті позивачки, вона з 10.09.2008 року та дотепер реєстрована за адресою: АДРЕСА_4 . Також, позивачем надано доказ отримання нею переказу грошових коштів на її картковий банківський рахунок 19.03.2019 року з якого виходить, що станом на вказану дату місцем її проживання (не ОСОБА_5 ) була адреса: АДРЕСА_1 . Інших відомостей, які б давали змогу позивачу зазначати про те, що вказана адреса якимось чином може бути пов`язана з проживанням ОСОБА_5 за даною адресою, позивачем не надано. У ОСОБА_5 після всіх витрат на розлучення залишилися одні борги, а із коштів для власного проживання - тільки заробітна плата, максимальний розмір якої за 2014 рік складав - 1875 грн., а за 2015 рік - 1920 грн., з яких - 800 гривень за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.07.2015 року по справі №711/5734/15-ц, яке набуло законної сили 02.09.2019 року, щомісячно стягувалося із нього в рахунок аліментів на утримання двох малолітніх дітей. Позивач неправомірно називає її відносини з ОСОБА_5 - «цивільним шлюбом», проживанням однією сім`єю, оскільки нею не надано жодних допустимих та достатніх доказів, які б стверджували про існування усталених відносин, між нею та сином відповідача з 10 вересня 2015 року по 30 червня 2016 року, що притаманні подружжю, чи відносин які мали хоча б ознаку союзу жінки та чоловіка, що проживають як сім`я без реєстрації шлюбу. Дії позивача спрямовані виключно на створення відповідачу перешкод як власнику домоволодіння, вільно володіти та розпоряджатися ним, у зв`язку з чим ОСОБА_3 подано позов до ОСОБА_1 про виселення.

Твердження позивача щодо спільного придбання автомобіля марки Шкода Фабія, д.н.з. НОМЕР_1 під час проживання з ОСОБА_5 , який був в подальшому проданий, а кошти витрачені ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на придбання спірного будинку відповідач спростовує тим, що 28.04.2016 року ОСОБА_5 за рахунок власних коштів, не перебуваючи у шлюбі, придбав у власність автомобіль Шкода Фабія, д.н.з. НОМЕР_1 , сплативши на рахунок ТОВ «Юнайтед Алко» 98000 грн. Даний автомобіль придбаний ОСОБА_5 після придбання ОСОБА_3 спірного домоволодіння, яке відбулося 25.04.2016 року. Автомобіль був придбаний за власні кошти ОСОБА_5 .

Домоволодіння по АДРЕСА_2 належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 25.04.2016 року.

Згідно з умовами даного Договору, громадянами ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , продано та передано - ОСОБА_3 , а ним сплачено грошові кошти у розмірі - 205600 грн., прийнято житловий будинок АДРЕСА_5 . Відповідно до п. 3.4. даного договору, придбання будинку вчинялося за згодою дружини відповідача - ОСОБА_19 , оскільки кошти, які сплачувалися покупцям за будинок були коштами їх сімейного бюджету, разом із цим реєстрація права власності на будинок, за їх із дружиною домовленістю проводилася на ім`я відповідача. Згідно з п. 2.2. договору продаж вищезазначеного будинку вчинено за 205600 грн., які продавці одержали від ОСОБА_3 повністю до підписання даного договору, у зв`язку із чим претензій до нього не мають. Відповідно до п. 3.2. договору будинок придатний для використання за його призначенням і перебуває в належному технічному стані, що також підтверджується оформленим на ім`я ОСОБА_3 технічним паспортом на житловий будинок садибного типу №11- 439. Тому твердження позивача про те, що вона приймала участь у його добудові та перебудові також не відповідає дійсності, оскільки жодного допустимого доказу (договір підряду на будівництво, договір участі у будівництві, робочий проект перебудови, переобладнанні, договір на проведення внутрішніх чи зовнішніх робіт на переобладнання будинку, робочий проект на перебудову будинку, тощо), який би підтверджував обставини участі позивача у вказаних та нібито проведених роботах: добудови та переобладнання належного відповідачу будинку, ОСОБА_1 суду не надала, оскільки участі у них не брала.

Позивач стверджує, що належний відповідачу будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 було придбано за рахунок коштів отриманих нею спільно з його сином, у тому числі і від: позики в розмірі - 84 000 грн., 2 600 та 2000 дол. США відповідно, які вони взяли у борг у громадян ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , проте жодного допустимого доказу (договір позики, підтвердження укладення договору позики шляхом надання розписки, договір застави, тощо) на підтвердження даних обставин ОСОБА_1 не надала, як і допустимих доказів походження та існування власних збережень в розмірі - 3 200 дол. США.

Доказами, які підтверджують наявність у відповідача та його дружини заощаджень у вигляді грошових коштів на придбання домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 є: письмові докази перебування ОСОБА_3 з вересня 2001 року по серпень 2003 року у трудових взаємовідносинах із компанією «Єлектра» в державі Ізраїль. В той час відповідач отримував щомісячний дохід в розмірі - 1500 дол. США, з яких 1000 дол. США заощаджував та відправляв дружині в Україну; за надання в оренду належної ОСОБА_3 земельної ділянки з 2004 року по 2018 рік СТОВ «Нива» ОСОБА_3 отримано дохід у розмірі - 122 382 грн. Все свідоме життя і на даний час ОСОБА_3 з дружиною - ОСОБА_19 працювали та отримували дохід. Більш того, ОСОБА_19 з 02.10.2014 та по теперішній час є фізичною особою-підприємцем.

Твердження позивача, що після державної реєстрації її шлюбу з ОСОБА_5 , тобто з 01.07.2016 року вони почали проживати у належному відповідачу домоволодінні, і відповідач зобов`язався переоформити житло на сина, ОСОБА_3 заперечує. Ніяких домовленостей не було. Усно ОСОБА_3 сказав сину, що не заперечує проти тимчасового проживання подружжя у своєму будинку на момент проведення ним ремонту, оскільки ОСОБА_5 хотів проживати окремо від батьків і зекономити кошти на оренду житла. Після завершення ремонту, відповідач з дружиною планували переїхати в домоволодіння у с. Леськи і запропонувати дітям переїхати жити в м. Черкаси, у квартиру АДРЕСА_6 .

Надані позивачем копії чеків, актів, видаткових накладних не підтверджують здійснення будівельних робіт у домоволодінні на суму 751852 грн., оскільки не зазначено що товари придбані ОСОБА_5 або ОСОБА_1 . Також позивачем не надано доказів коли саме були придбані, ким, і чи були використані для облаштування домоволодіння у с. Леськи вказані нею матеріали у чеках. Відповідач зазначає, що з метою проведення ремонту належного йому домоволодіння у АДРЕСА_2 , були використані їх з дружиною заощадження. Зокрема 11.05.2018 року від імені ОСОБА_3 , по дорученню, здійснено відчуження належного йому на праві приватної власності автомобіля марки «Фіат Добло», д.н.з НОМЕР_2 на суму 170000 грн. Позивачем не надано жодних доказів того, що внаслідок спільних трудових доходів на той час подружжя мало можливість спрямувати з спільного бюджету 1000000 грн. на поліпшення належного відповідачу майна. Позивачу було відомо про реєстрацію права власності на будинок під час його придбання на ім`я ОСОБА_3 , тому відповідач критично відноситься до її твердження, що тільки перед смертю сина вона дізналася, що право власності на будинок зареєстровано на відповідача.

29.08.2019 року між сторонами було підписано договір про врегулювання спірних питань. Відповідно до п.2.1. вищезазначеного договору ОСОБА_1 фактично визнала та схвалила право власності відповідача на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , та власноруч підписавши дану угоду зобов`язалася в строк до 01.10.2019 року звільнити належне йому житло.

Проте, позивач не дотрималася взятих на себе зобов`язань, належне відповідачу домоволодіння не звільнила, натомість змінила замки в ньому і на момент розгляду судом даного спору почала вивозити належні ОСОБА_3 речі, що перебувають у його домоволодінні (будматеріали, меблі) на адресу власного проживання та реєстрації: АДРЕСА_4 . Відповідача в дім не пускає, дверей не відчиняє, чим чинить перешкоди щодо володіння, користується та розпорядження його власністю. Також, 10.06.2019 р. до будинку за адресою: АДРЕСА_2 були викликані працівники поліції, які зафіксували факт ненадання ОСОБА_3 та його дружині доступу до даного будинку позивачем. Крім вищезазначеного, 20.06.2019 р. від КП «Наш дім Леськи» Леськівської сільської ради, відповідачу надійшла довідка №19, згідно якої його повідомлено, що на даний час за адресою: АДРЕСА_2 , існує заборгованість за спожиту воду, що становить 1691,50 грн., період: травень-грудень 2018 р., січень - травень 2019 р.

Тобто, позивач крім того, що незаконно проживає в будинку, користується світлом, водою, всіма належними до будинку предметами побуту тощо, до того ж не платить обов`язкові платежі за використані нею послуги.

Пояснення сторін в судових засіданнях:

У судовому засіданні ОСОБА_1 свої вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві.

У судовому засіданні відповідач пояснив, що будинок придбаний за його власні кошти, і ОСОБА_14 участі у придбанні будинку не приймав. Всі кошти на ремонт будинку надані ним.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що з ОСОБА_5 він познайомився у жовтні 2014 року. Свідок був регіональним керівником компанії, а ОСОБА_14 керівником команди з якою свідок працював. Під час знайомства ОСОБА_21 повідомив свідку, що живе з ОСОБА_22 , яка також працювала в їх компанії. Свідок був у м. Черкаси кожну першу неділю місяця і постійно зустрічався з ОСОБА_23 біля його будинку, де вони вигулювали собаку, або їхали кудись відпочивати. Вони були близькими. Спілкувалися по роботі і особистому життю. У 2016 році ОСОБА_14 придбав будинок у с. Леськи. Вони його купили, а свідок допомагав у деяких речах. Купівлю він оформив на батька, так як у нього тривав процес розлучення, і не хотів, щоб будинок увійшов у майно подружжя. Будинок був у незадовільному стані. Свідок допомагав розвантажувати ліс, робити огорожу. Вони знайшли дівчину дизайнера, яка взяла невелику суму грошей за оздоблення. Свідок давав ОСОБА_14 гроші в борг. Він переоблаштовував камін за 45000 грн. Михайло у м. Біла Церква придбавав вхідні двері. Плитку свідок йому докупляв у м. Київ. На новосілля свідок приїздив до ОСОБА_14 і подарував йому голову кабана. ОСОБА_14 утеплював будинок за 200000 грн. Також ОСОБА_14 продав автомобіль Шкода Фабіа. ОСОБА_22 допомагали батьки. ОСОБА_14 працював в компанії «Олімп» і неофіційно ще отримував заробітну плату. Заробітна плата у нього була близько 50000-60000 грн. Свідок був у будинку ще коли не було підлоги. Він постійно був на будівництві від полів до утеплення. З 2016 року свідок ночував у ОСОБА_14 кожен місяць по 1-2 дні. Будинок був уже у придатному для життя стані. ОСОБА_14 завів вівчарку. Батько ОСОБА_14 працював у нього. Він робив кімнату для дітей. Батько ночував у будинку на горищі. ОСОБА_14 розповідав, що сплачував гроші батьку. ОСОБА_14 проживав з ОСОБА_22 у «південно-західному» районі.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що навесні 2017 року до нього звернувся ОСОБА_15 . Станом на 2017 рік він працював ФОП. ОСОБА_21 попросив свідка допомогти у будівництві будинку, зокрема у проведенні оздоблювальних робіт. Свідок зрозумів, що ОСОБА_21 робив ремонт для себе. Хто власник будинку, свідок не питав. ОСОБА_14 оформлював на свідка купівлю матеріалів. У деяких чеках зазначено прізвище свідка. Свідок бачив, що матеріали закуповувались і вкладались у будівництво. ОСОБА_3 свідок бачив на будівництві. ОСОБА_24 виконував роботи по будівництву. Чиї кошти витрачались на будівництво свідку невідомо, але розраховувався ОСОБА_14 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що він є батьком позивача. Альона з ОСОБА_14 у січні 2015 року приїхали до сімї свідка для знайомства. У січня 2015 року вони повідомили, що бажають одружитися. Вони давно знайомі. Станом на січень 2015 року вони проживали у АДРЕСА_7 придбала диван і телевізор, холодильник, пральну машину і тренажер. Вона з ОСОБА_14 у травні 2015 року приїхала до свідка з дітьми ОСОБА_14 . Вони разом часто приїжджали. Потім вони всі разом зібрали кошти і 26.04.2016 придбали будинок за 3200 доларів США. Сестра дала 2000 доларів США. Документи, що підтверджують отримання коштів на будинок свідок не отримував. Свідок додав на будинок 1500 грн. Свідок будував огорожу для будинку. Кошти, які свідок отримував за оренду паю, він віддав на утеплення будинку. В будинку були тільки стіни. Син свідка ставив огорожу, заливав фундамент, бив камінь. Син працював на будівництві з літа 2016 року до осені 2016 року. В цей час там працював і ОСОБА_3 за зарплату, яку йому сплачував ОСОБА_14 . Також допомагав брат ОСОБА_25 . Будівництво йшло за кошти ОСОБА_22 та ОСОБА_14 . Вони отримували гарну заробітну плату. Свідок отримував 2 оклади і віддавав всю заробітну плату донці та зятю на вікна. У кінці місяця свідок кожен раз їздив до доньки та зятя в гості. Привозив продукти, провідував їх. До реєстрації шлюбу свідок до них також їздив. Про те, що ОСОБА_21 був одружений, свідок у січні 2015 року не знав. Дізнався про це через 2 тижні. Вони розповіли про даний факт самі. Квартиру винаймала ОСОБА_22 і свідок їй допомагав. Вони проживали у м. Черкаси разом. Купили холодильник та пральну машину. Для свідка стало дивним, що будинок оформлений на батька ОСОБА_14 . Про заробітки доньки свідок дізнався від доньки та зятя. Про те, що будинок оформлений на ОСОБА_26 свідок дізнався пізніше, після придбання. Кожний місяць 26-28 числа, свідок був в гостях у доньки і зятя. В будинок вони переселилися у жовтні 2017 року.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_27 суду пояснив, що він є кумом ОСОБА_28 . ОСОБА_29 він знає з 2002 року. Вони товаришували з 1 курсу. ОСОБА_30 свідок познайомився наприкінці літа початку осені 2012 року. ОСОБА_14 розповів, що у його житті відбулися зміни і він зустрічається з ОСОБА_22 . З ОСОБА_22 він почав проживати з 2014 року. 20.09.2014 року свідок вітав батька і телефонував в Україну з Австралії. Вони святкували новосілля в орендованій квартирі. У червні 2013 року ОСОБА_14 відвіз свідка до аеропорту, і вони були з ОСОБА_22 у стосунках. Про придбання будинку свідок з ОСОБА_14 все обговорювали. ОСОБА_14 у свідка позичав кошти і зазначив, що оформив все на батька. ОСОБА_14 позичив у свідка на будинок 2600 доларів США. Ці кошти свідку не повернуті. Свідок також допомагав з ремонтними роботами, і дав близько 4000 доларів США. ОСОБА_14 завжди гарно заробляв. У нього завжди були кошти. Будинок був оформлений на батька. ОСОБА_14 повідомив свідку, що у вересні 2014 року він переїхав до ОСОБА_22 . У нього був у цей час судовий процес. Він запитував свідка щодо дизайну будинку. Свідок спілкувався з ОСОБА_14 в середньому 2 рази на місяць. Свідок вважає, що ОСОБА_22 і ОСОБА_14 є родиною. Все це була родина.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_31 суду пояснила, що з ОСОБА_32 вона навчалася в одній школі і разом спілкувалися. Свідок зустрівся з ОСОБА_14 в магазині «Ельдорадо» у м. Черкаси восени 2015 року. Він був з ОСОБА_22 . Вони запросили свідка до себе в гості. Жили вони на АДРЕСА_7 в однокімнатній квартирі. ОСОБА_14 розповів, що дружина його зраджувала. Він переїхав до ОСОБА_22 і вони жили разом. У квартирі були його речі. ОСОБА_14 з ОСОБА_22 повідомили, що хочуть придбати приватний будинок. Навесні 2016 року вони провідували свідка у с. Леськи і повідомили, що ОСОБА_33 їм вислав кошти. Свідок у 2017 році була на будівництві. Вони будували будинок разом. У квартирі був одяг ОСОБА_14 . До жовтня 2015 року свідок у ОСОБА_22 та ОСОБА_14 не була. З ОСОБА_34 познайомився на одній роботі. З робітниками розраховувався ОСОБА_14 . Про те, що будинок зареєстрований на батьків, свідок дізналася після смерті ОСОБА_14 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_35 суду пояснила, що вона є рідною тіткою ОСОБА_36 одружився з ОСОБА_22 у липні 2016 року. Вона була на весіллі. До весілля ОСОБА_14 проживав у своїх батьків. Вона бачилась з ним 3-4 рази на рік. Після розлучення у 2015 році ОСОБА_14 не жив у с. Худяки. Він жив у батьків. Свідку це відомо зі слів сестри. Вона 2 рази бачила ОСОБА_14 у них. ОСОБА_37 дозволив ОСОБА_22 та ОСОБА_14 проживати у будинку. Будинок придбав зять свідка із сестрою. Всі обставини відомі зі слів зятя та сестри. Вони хотіли жити у будинку, коли вийдуть на пенсію. Кошти на придбання будинку дав ОСОБА_37 . ОСОБА_14 вкладав кошти у будинок. Батьки ОСОБА_22 кошти на придбання будинку не надавали. Зять із сестрою жили в будинку постійно, яку купили весною.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_38 суду пояснила, що вона є невісткою ОСОБА_14 . ОСОБА_14 на зимові свята 2015 року познайомив їх з ОСОБА_22 . Про їх спільне життя свідок не знає. Про весілля дізналися за декілька днів до весілля. З ОСОБА_14 у свідка були гарні відносини до шлюбу. З ОСОБА_22 у свідка конфліктні стосунки ще за життя ОСОБА_14 . Хто придбав будинок свідку невідомо. ОСОБА_24 придбав будинок, а квартиру мали залишити ОСОБА_14 . Хто давав кошти на придбання будинку свідку невідомо. В будинку працював і ОСОБА_14 , і чоловік свідка. Кошти на ремонт будинку надавала і сімя свідка. Чи давав ОСОБА_14 кошти на ремонт будинку свідку невідомо. Чи надавали кошти на ремонт будинку батьки ОСОБА_22 свідку невідомо. Свідок потрапив у квартиру ОСОБА_14 у 2017 році. Після розлучення ОСОБА_14 проживав і у свідка, і у батьків.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_39 суду пояснив, що з ОСОБА_14 він був у гарних відносинах з 2012 по 2018 роки. Свідок проживав у м. Київ. Після смерті ОСОБА_14 повернувся до м. Черкаси. ОСОБА_14 розповідав свідку про розлучення. ОСОБА_30 свідок познайомився у 2014-2015 роках. Вони працювали разом. ОСОБА_14 забирав свідка з м. Київ. В автомобілі була ОСОБА_22 . На весіллі свідок не був і це була для нього новина. Свідок був у квартирі ОСОБА_14 та ОСОБА_22 у 2014-2015 роках. Зі слів ОСОБА_14 , свідку відомо, що будинок придбав його батько. ОСОБА_14 робив там ремонт. Свідок припускає, що ОСОБА_24 міг придбати будинок.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_40 суду пояснив, що він кум Михайла. З ОСОБА_22 він познайомився у 2017 році. Зустрів їх на автозаправці. Вони спілкувалися в телефонному режимі. Свідок допомагав ОСОБА_14 з ремонтом. Свідок встановлював вікна. ОСОБА_22 в будинку не було. ОСОБА_41 встановлювали у 2017 році. В будинку йшли ремонтні роботи. Там ОСОБА_42 ночував.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_43 суду пояснив, що у 2015 році він познайомився з ОСОБА_22 на старий Новий рік. З ОСОБА_22 його познайомив брат, як зі своєю дівчиною. Свідок був біля РАЦСу на їх весілля, де привітав. У свідка з ОСОБА_14 були чудові стосунки. У свідка з ОСОБА_22 були конфлікти. ОСОБА_14 проживав з батьками. З ОСОБА_22 почав жити після одруження. Будинок придбав батько. Будинок був непридатний для життя, але там ночували. Свідок робив кухню-студію. Ремонт робив і свідок, і брат ОСОБА_22 . Хто саме працював свідку невідомо. Це була бригада робітників. Матеріали купували батьки. В основному брат робив і свідок також допомагав. Ремонтні роботи прораховували робітники брата. Він їх привів. Свідка поставили перед фактом, що вони придбавають будинок. Свідок давав кошти брату на ремонт. Він їх позичав як для себе. У 2017 році кошти він свідку повернув. ОСОБА_14 заробляв добре. Батько ОСОБА_22 починав робити огорожу, але не доробив. Брат також допомагав робити огорожу. Фінансові питання свідок з ОСОБА_14 не обговорював. Батьки в будинку не жили, однак приїжджали. Батько жив на горищі. Батько їздив постійно до будинку у с. Леськи.

Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі:

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.10.2019 року позовну заяву передано за підсудністю до Черкаського районного суду Черкаської області.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 06.12.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям провадження.

19.12.2019 року ОСОБА_1 звернулась з заявою про забезпечення позову.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 20.12.2019 року заяву про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт та заборону відчуження домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_2 , що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, серія та номер: 1944, який виданий 25.04.2016 року, належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .

13.01.2020 року ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 20.12.2019 року.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 12.02.2020 року ухвалу суду першої інстанції від 06.12.2019 року - залишено без змін.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 06.03.2020 року ухвалу суду першої інстанції від 20.12.2019 року - залишено без змін.

23.03.2020 року від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, що призначений на 24.03.2020 року, через карантинні заходи.

23.03.2020 року від представника відповідача надійшло клопотання про перенесення розгляду справи через карантинні заходи.

Клопотання судом задоволені, судове засідання, призначене на 24.03.2020 року відкладено.

23.04.2020 року від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, що призначений на 28.04.2020 року, через карантинні заходи.

27.04.2020 року від представника відповідача надійшло клопотання про перенесення розгляду справи через карантинні заходи.

Клопотання судом задоволені, судове засідання, призначене на 28.04.2020 року відкладено.

29.05.2020 року від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, що призначений на 02.06.2020 року, через участь адвоката у засіданні кваліфікаційної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

01.06.2020 року від представника відповідача надійшло клопотання про перенесення розгляду справи через карантинні заходи.

Клопотання судом задоволені, судове засідання, призначене на 02.06.2020 року відкладено.

07.08.2020 року від позивача надійшло письмове клопотання про витребування з АТ «Перший Український міжнародний банк» інформації про рух коштів на поточному рахунку, з метою підтвердження оплати ОСОБА_5 витрат на придбання будівельних матеріалів.

10.08.2020 року від позивача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, які спростовують твердження відповідача у відзиві.

10.08.2020 року від представника відповідача надійшла заява про залишення позовної заяви без руху з підстав того, що позивачем не виконано вимоги п. 10, п. 3 ч. 3 ст. 175 та ст. 177 ЦПК України.

10.08.2020 року від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи та визнання поважними причин пропущення строку для подання доказів.

10.08.2020 року від представника відповідача надійшло клопотання про витребування інформації про доходи ОСОБА_1 з ГУДФС у Черкаській області.

10.08.2020 року від представника відповідача надійшло клопотання про виклик свідків: ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_40 , ОСОБА_35 , ОСОБА_16 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , які можуть підтвердити доводи відповідача, викладені у відзиві.

02.09.2020 року від позивача надійшла заява про звільнення від сплати судового збору або зменшення належних до сплати судових витрат.

03.09.2020 року від позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи та визнання поважними причини пропуску позивачем строку для подання доказів.

04.09.2020 року від представника відповідача надійшло клопотання про виклик свідків: ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , які можуть підтвердити обставини, викладені відповідачем у відзиві.

04.09.2020 року від представника відповідача надійшло клопотання про витребування доказів.

04.09.2020 року від позивача надійшло клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи для визначення вартості здійснених невід`ємних поліпшень об`єкту нерухомого майна домоволодіння АДРЕСА_2 , та для визначення технічної можливості відокремлення від об`єктів нерухомого майна домоволодіння здійснені поліпшення без завдання шкоди будинку, а також для визначення суми, на яку збільшилась вартість домоволодіння за рахунок проведених поліпшень.

09.09.2020 року від представника відповідача надійшло заперечення на клопотання про витребування доказів з тих підстав, що відповідач має у власному розпорядженні інформацію щодо грошових коштів на поточному банківському рахунку, який належав ОСОБА_5

09.09.2020 року від представника відповідача надійшло заперечення на клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи з підстав пропущення строку на подання доказів, та те, що останні є неналежні, недопустимі та недостовірні.

09.09.2020 року від представника відповідача надійшло заперечення на клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, оскільки позивачем не надано доказів, як підстави звільнення від сплати судового збору.

09.09.2020 року від позивача надійшла заява про виклик свідків: ОСОБА_52 , ОСОБА_12 , ОСОБА_20 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_9 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , які можуть підтвердити обставини, викладені в позовній заяві.

09.09.2020 року від представника відповідача надійшло заперечення на клопотання про призначення у справі судової експертизи. Заперечення мотивовано тим, що питання, визначені для судово-будівельної експертизи не узгоджуються із предметом та підставами спору.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 09.09.2020 року закрито підготовче провадження з призначенням справи до розгляду по суті. У клопотанні представника відповідача про залишення позовної заяви без руху відмовлено. У заяві позивача про звільнення від сплати судового збору відмовлено. У клопотаннях позивача та представника відповідача про витребування доказів відмовлено. Клопотання позивача та представника відповідача про приєднання доказів до матеріалів справи задоволено, та долучено надані сторонами письмові докази до матеріалів цивільної справи. Клопотання позивача та представника відповідача про виклик свідків задоволено. У клопотанні позивача про призначення судової будівельно-технічної експертизи відмовлено.

21.09.2020 року від позивача надійшла заява про виклик свідка, у задоволенні якої судом відмовлено.

20.10.2020 року від позивача надійшла заява про перенесення розгляду справи, що призначена на 21.10.2020 року, через її хворобу. Судом відкладено судове засідання за клопотанням позивача.

16.11.2020 року від позивача надійшла заява про виклик свідка, у задоволенні якої судом відмовлено.

01.12.2020 року від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи, через неможливість участі у судовому засіданні її представника. Судове засідання відкладено через неявку сторін.

01.12.2020 року від позивача надійшло клопотання про витребування доказів.

18.02.2021 року від позивача надійшло клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою суду від 19.02.2021 року у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Черкаському відділенню КНДІСЕ. Провадження у справі зупинено.

02.04.2021 року від експерта Черкаського відділення КНДІСЕ Науменко Ольги надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів, зокрема: технічного паспорту БТІ на домоволодіння по АДРЕСА_2 , з поточною інвентаризацією, станом на 25.04.2016 року та станом, на час проведення експертизи. До отримання необхідних матеріалів проведення експертизи призупинено.

Ухвалою суду від 05.04.2021 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 21.04.2021 року зобов`язано позивача ОСОБА_1 виготовити та надати експерту технічний паспорт на домоволодіння по АДРЕСА_2 , з поточною інвентаризацією, станом на час проведення експертизи. Зобовязано відповідача ОСОБА_3 надати експерту технічний паспорт на домоволодіння по АДРЕСА_2 , з поточною інвентаризацією, станом на 25.04.2016 року, та забезпечити безперешкодний доступ особам, які мають право на проведення інвентаризації об`єктів нерухомого майна, у домоволодіння по АДРЕСА_2 . Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

09.11.2021 року з Черкаського відділення КНДІСЕ надійшли матеріали цивільної справи № 711/8199/19, без виконання ухвали суду про призначення експертизи, у звязку з ненаданням додаткових матеріалів необхідних для проведення експертизи.

Ухвалою суду від 10.11.2021 року провадження у справі поновлено.

29.11.2021 року від позивача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, зокрема копії технічного паспорту від 24.11.2021 року. Виготовлення технічного паспорту та проведення технічної інвентаризації було замовлено 23.06.2021 року. Тобто майже через два з половиною місяці з дати ухвали суду. Даний доказ судом приєднано.

29.11.2021 року від позивача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, яке судом задоволено.

20.12.2021 року позивачем заявлено клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

12.01.2022 року від представника відповідача надійшло заперечення на клопотання про призначення судової експертизи.

Ухвалою суду від 12.01.2022 року призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Черкаського відділення КНДІСЕ. Провадження у справі зупинено.

16.05.2022 року з Черкаського відділення КНДІСЕ надійшов рахунок для відома, щодо оплати експертизи ОСОБА_1

22.12.2022 року від завідувача Черкаського відділення КНДІСЕ надійшов лист про залишення ухвали щодо призначення експертизи без виконання, у звязку з несплатою рахунку від 02.05.2022 року. До листа додані матеріали цивільної справи.

Ухвалою суду від 22.12.2022 року провадження у справі поновлено.

17.01.2023 року позивачем заявлено клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою суду від 17.01.2023 року у задоволенні клопотання відмовлено.

Встановлені судом обставини:

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

Відповідно до акту про проживання/перебування особи за місцем реєстрації від 27.12.2019 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з вересня 2015 року по червень 2016 року проживав та перебував за адресою його реєстрації: АДРЕСА_3 . Акт складений сусідами та посвідчений головою комітету мікрорайону «Кривалівський» (Т.2, а.с. 26).

Згідно свідоцтва про право власності від 22.11.2005 року, квартира у АДРЕСА_3 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 та членам його сім`ї: ОСОБА_19 , ОСОБА_5 . Частка власності при спільній частковій власності складає 1 (Т.2, а.с. 38).

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.11.2005 року, квартира у АДРЕСА_3 , в частках по 1/3 за кожним належить: ОСОБА_3 , ОСОБА_19 та ОСОБА_5 (Т.2, а.с.38).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.05.2019 року, ОСОБА_1 успадкувала після смерті ОСОБА_5 , 1/5 частку права власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_6 (Т.1, а.с.60). ОСОБА_1 зареєструвала своє право власності на 1/5 частину вищевказаної квартири, яка перебуває у спільній частковій власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (Т.1, а.с.61).

29.09.2015 року ОСОБА_5 (орендар) уклав договір оренди автомобіля з ТОВ «Юнайтед Алко» (орендодавець). Предметом договору є автомобіль Skoda Fabia, 2008 р.в., НОМЕР_1 , вартістю 4950 доларів США. Вказаний автомобіль передається в оренду строком на 11 міс. (Т.1, а.с. 13).

28.04.2016 року за №8044/2016/6598/01 між ОСОБА_5 (покупець), який зареєстрований у АДРЕСА_3 та ТОВ «Юнайтед Алко» (продавець) було укладено договір купівлі-продажу автомобіля SKODA FABIA червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 . Ціна договору склала 98000 грн. Транспортний засіб належить на праві власності продавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 18.09.2015 року (Т.1, а.с. 52).

Згідно квитанцій до прибуткових касових ордерів, ОСОБА_5 за автомобіль Шкода Фабіа НОМЕР_4 сплачував кошти у доларах з 29.09.2015 року по 28.04.2016 року (Т.2, а.с.47-48).

25.04.2016 року ОСОБА_17 , ОСОБА_18 (продавця) та ОСОБА_3 (покупець) уклали договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_2 . Продаж вказаного будинку вчинено за 205600 грн. Придбання житлового будинку за цим договором вчиняється за письмовою згодою дружини покупця ОСОБА_19 , викладеною у вигляді заяви, справжність підпису на якій засвідчено (Т.1, а.с. 53-54; Т.2, а.с.20-21).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.04.2016 року, право приватної власності на домоволодіння по АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_3 (Т.1, а.с. 55).

Відповідно до листа з ГУДПС у Черкаській області від 17.12.2021 року, інформація про декларування доходу ОСОБА_5 за період з 01.01.2016 року по 02.11.2018 року відсутня (Т.4, а.с. 70).

01.07.2016 року ОСОБА_5 та ОСОБА_57 (змінила прізвище на « ОСОБА_58 ») уклали шлюб, що підтверджується даними копії свідоцтва про шлюб від 01.07.2016 року, Серія НОМЕР_5 , актовий запис №180 (Т.1, а.с. 11).

Згідно копії паспорту громадянина України, серії НОМЕР_6 , виданого на імя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , остання з 10.09.2008 року зареєстрована у АДРЕСА_4 (Т.1, а.с.56).

Тобто за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 не була зареєстрована і знаходилась в будинку на підставі усного дозволу власника житла. Будь-яких цивільно-правових угод на користування будинком, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з ОСОБА_3 не укладали (зокрема останні відсутні у матеріалах справи, і про них суду невідомо).У зв`язку з чим ОСОБА_3 звернувся до суду з відповідним позовом і ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області від 19.07.2019 року ОСОБА_59 відкрито провадження у справі № 707/1676/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виселення без надання іншого жилого приміщення (Т.1, а.с.62).

29.08.2019 року між ОСОБА_19 , ОСОБА_16 , яка діє в інтересах дітей: ОСОБА_60 , ОСОБА_28 , та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 було укладено договір про врегулювання спірних питань, що виникли між сторонами внаслідок успадкування майна від померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 . Сторони домовились, що ОСОБА_1 в строк до 01.10.2019 року зобов`язується звільнити належне ОСОБА_3 житло по АДРЕСА_2 . У разі невиконання даного зобов`язання і продовження використання вказаного домоволодіння після 01.10.2019 року всупереч волі власника ОСОБА_3 , зобов`язується сплачувати кошти за користування даним будинком в розмірі 1000 грн. за кожен день проживання (використання) в будинку починаючи з 29.08.2019 року по день залишення нею вказаного будинку. Зобов`язується передати ОСОБА_3 ключі від будинку в усіх наявних екземплярах, сплатити всі наявні комунальні платежі та погасити заборгованість, а також передати вказаний будинок в належному для проживання стані з усією робочою оргтехнікою, меблями та неушкодженими комунікаціями, що буде підтверджено складеним спільно з ним Актом приймання-передачі будинку (Т.2, а.с. 27). Договір підписаний сторонами, але не засвідчений в установленому законом порядку.

Суд оглянув надані позивачем та відповідачем фотокартки будинку з проведеними у ньому ремонтними роботами (Т.1, а.с.65-109; Т.2, а.с.57-60).

Судом відхилені наступні докази:

На підтвердження фінансової можливості придбати спірне домоволодіння та провести у ньому ремонтні роботи, пов`язані з оздобленням будинку на прибудинкової території, відповідачем надані наступні докази:

На ім`я ОСОБА_3 , 1959 р.н., 02.12.2014 року був зареєстрований автомобіль FIAT DOBLO, 2007 року випуску. 11.05.2018 року даний автомобіль було перереєстровано на нового власника по договору купівлі-продажу укладеному в ТЦС на підставі доручення, що підтверджується листом з регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області від 28.12.2019 року №31/23/1-2475 вбачається (Т.2, а.с.39).

Довідкою від 23.12.2019 року №245, що видана дирекцією СТОВ «Нива» с. Зорівка Золотоніського району Черкаської області, підтверджується нарахування ОСОБА_3 орендної плати за 2004-2018 роки, згідно договору оренди земельних часток (паїв) (Т.2, а.с.40).

Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_19 , проживаюча у АДРЕСА_3 з 02.10.2014 року зареєстрована як фізична особа-підприємець (Т.2, а.с.41-44).

Вищевказані докази не стосуються предмету спору, оскільки позивачем не ставиться вимога про визнання договору купівлі-продажу спірного будинку недійсним та скасування права власності відповідача на спірний будинок. Предмет спору визнання спірного майна обєктом спільного сумісної власності подружжя. У звязку з чим, вищевикладені докази є неналежними.

Відповідно до фіскального чеку від 19.03.2016 року, ОСОБА_61 отримала переказ на суму 2000 доларів США (Т.1, а.с. 23). Даний розрахунковий документ не містить підпису касира, крім того не підтверджує факт спрямування позивачем коштів на придбання спірного будинку, а тому оцінюється судом як неналежний.

Не є достовірним доказом акт виконання робіт по влаштуванню теплопостачання, оскільки не містить інформацію про виконавця та замовника робіт, та об`єкт де були проведені роботи (Т.1, а.с. 12).

Суд не надає оцінку довідкам з ТОВ Нуково-виробнича фірма «Урожай» ВП «Заповіт Шевченка» №532, №521 від 04.09.2019 року (Т.1, а.с. 9-10), оскільки вони є неналежними і не підтверджують обставини справи. Зокрема отримання ОСОБА_13 та ОСОБА_12 орендної плати за користування паєм не свідчить про факт передачі ними коштів ОСОБА_1 .

Суд не надає оцінку товарним чекам №23691 від 10.08.2018 року та №23327 від 07.08.2018 року, оскільки дані докази є недопустимими, зокрема не містять дані замовника, який сплатив кошти по даним чекам (Т.1, а.с.15).

Товарні чеки на мертель від 06.2017 року, на дверцята №06/06/2017 року, на картон від 08.06.2017 року №413, на засувку велику від 14.06.2017 року, на задвижку від 17.06.2017 року, на смутр від 09.06.2017 року №13, на гофру та трубу від 01.06.2017 року №1762, накладна на плівку та стрічку малярну від 01.06.2017 року №04685, товарні чеки №15353 від 12.06.2017 року, №14463 від 07.06.2017 року, № Р-у00005546 від 26.09.2017 року, №22489 від 02.08.2018 року, №23458 від 08.08.2018 року, рахунок на оплату №Є від 06.06.2016 року, розрахункова накладна № 27679 від 25.07.2017 року, рахунок від 22.08.2018 року про сплату завдатку в сумі 1000 грн, видаткова накладна від 12.10.2017 року №ИН-0048302, видаткова накладна №3 від 21.03.2018 року, видаткова накладна Ррз/СН-0082030 від 27.07.2017 року, видаткова накладна №д- від 07.06.2017 року, видаткова накладна Ррз/СН-0103403 від 14.09.2017 року, фіскальний чек від 14.09.2017 року, видаткова накладна №д- від 24.05.2017 року, видаткова накладна Ррз/СН-0102520 від 12.09.2017 року, фіскальні чеки від 12.09.2017 року, видаткова накладна №ЦБ11159 від 05.10.2016 року, видаткова накладна № 40372 від 04.10.2017 року, фіскальний чек від 06.09.2017 року та від 06.09.2017 року, видаткова накладна Ррз/СН-0100235 від 06.09.2017 року, накладна від 09.08.2018 року №223, видаткова накладна Ррз/СН-0113537 від 07.10.2017 року, накладна без номеру та дати на суму 180 грн., товарний чек № 29 від 12.09.2018 року, рахунок №2039 від 19.09.2017 року за яким сплачено 103 грн., фіскальний чек від 14.09.2017 року, видаткова накладна №д- від 07.06.2017 року, видаткова накладна №д- від 29.06.2017 року, видаткова накладна від 02.06.2016 року №ФО-03836, фіскальні чеки від 29.08.2017 року не є допустимими та достовірними доказами, оскільки не містять дані про покупця, який оплатив товар, та не підтверджують, що дані товари були використані під час ремонтних робіт у спірному будинку (Т.1, а.с. 16-21, а.с.24, а.с.26, а.с.28, а.с. 29, а.с. 31, а.с.32-40, Т.3, а.с. 25-30).

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 були придбані наступні товари для ремонтних робіт в період з липня 2016 року по липень 2018 року:

Відповідно до товарного чеку №8740 від 05.09.2017 року, ОСОБА_5 придбав кухонну витяжку за 2299 грн. (Т.1, а.с.22).

Згідно рахунку на оплату №193 від 12.07.2016 року, ОСОБА_5 сплатив 30000 грн. авансу за товари для ремонтних робіт (Т.1, а.с. 25).

Згідно бланку замовлення №10, ОСОБА_5 сплатив ФОП ОСОБА_62 завдаток у сумі 20000 грн. за товари для ремонту оселі (Т.1, а.с. 42).

Видатковою накладною №1443 від 31.08.2018 року підтверджено придбання ОСОБА_5 товарів для оздоблення будинку на суму 6330 грн. (Т.1, а.с.30); видатковою накладною №13 від 17.07.2018 року на суму 96790 грн. (Т.1, а.с. 31).

Декларацією про прийняття вантажу та розрахунком вартості послуг від 15.07.2017 року № підтверджується сплата ОСОБА_23 1115,55 грн за гіпсокартон, декларацією та розрахунком від 06.07.2017 року № на суму 1255,02 грн. за плитку керамічну (Т.1, а.с.41).

Однак, враховуючи, що ОСОБА_5 не може ствердити або спростувати факт придбання даних товарів саме для проведення ремонту у будинку ОСОБА_3 , суд керуючись поняттям «поза розумним сумнівом» не приймає дані докази на підтвердження того, що за рахунок придбаних товарів були здійснені поліпшення у будинку по АДРЕСА_2 .

Суд не надає оцінку рахункам на оплату №190 від 11.07.2016 року, №192 від 13.07.2016 року за яким ОСОБА_5 пред`явлено рахунок за товари, оскільки дані докази не є належними, так як не підтверджують проведену оплату (Т.1, а.с. 26, а.с. 27).

Суд не надає оцінку заяві на переказ готівки від 07.09.2017 року на суму 2365 грн., з зазначенням платника ОСОБА_5 , отримувача ОСОБА_63 , оскільки остання є «нечитабельна» та не підтверджує обставини справи (Т.1, а.с.40)

Не є належним доказом комерційна пропозиція № 410 від 24.10.2017 року ТОВ «Олінс» щодо робіт по встановленню воріт та автоматики, з зазначенням сплати авансу на суму 8000 грн., оскільки не вказано покупця/замовника та об`єкта, де повинні проводитись роботи (Т.1, а.с. 43).

Суд не надає оцінку кошторису на оздоблення будинку в с. Леськи, з зазначенням сплаченої суми авансу, оскільки дана документація не містить відомостей про замовника та виконавця, про об`єкт, де виконувались роботи, а також не є розрахунковим документом (Т.1, а.с. 44-50).

Суд не приймає до уваги надані відповідачем рішення суду по справі №711/5734/15-ц, оскільки вони не посвідчені в установленому законом порядку та у них не зазначені дані про осіб (Т.2, а.с. 29-30).

Суд зазначає, що надані відповідачем копії з закордонного паспорту не підтверджують факт його працевлаштування за кордоном, і не стосуються предмету спору, а тому даний доказ є неналежним (Т.2, а.с.33-35).

Також не є належними доказами надані відповідачем копії фіскальних чеків, видаткових накладних, оскільки дані розрахункові документи не містять дані про покупця (Т.2, а.с.49-56).

Відповідно до копії акту про фактичне проживання від 02.08.2020 року, засвідченого в ОСББ «Добробут-77», ОСОБА_1 проживала з 2009 року у кв. АДРЕСА_8 . З вересня 2014 року по вересень 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали разом однією сімєю по АДРЕСА_1 , що засвідчує власник даної квартири та сусіди (Т.2, а.с.194) Суд вважає даний доказ недостовірним, оскільки ані сусіди, ані власник помешкання, який здає в оренду житло - не є близькими родичами ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . Більш того, саме поняття «сім`я» - має значення відокремленої та закритої соціальної групи, яка поєднана кровним зв`язком та перебуває у шлюбно-сімейних відносинах, або таких, що їм притаманні, у звязку з чим сторонні люди не є очевидцями подій, які відбуваються в середині сім`ї «за зачиненими дверима», а тому не можуть свідчити про те з якого часу ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали разом і чи перебували вони у відносинах, які притаманні сімї. У суду є сумніви, що сусіди маючи власне приватне життя, могли точно запам`ятати дати, зазначені в акті.

Суд оглянув копії фотокарток (Т.2, а.с. 195-208) із зображеннями дітей та дорослих, однак не вважає їх допустимими доказами, оскільки вони не відображають дату зйомки і не стосуються предмету спору, а отже також є неналежними доказами.

Суд не надає оцінку копії відомості креслень та дизайн-проекту приватного будинку (Т.2, а.с. 209-244), оскільки даний доказ є неналежним, неповним та недопустимим, оскільки не стосується предмету спору, не має відомостей щодо об`єкту планування (адреса) та не є розрахунковим документом.

Суд не визнає належним доказом копію звіту по транзакціях власника рахунку ОСОБА_5 з 26.01.2016 року по 11.11.2018 року, з 09.11.2018 року по 21.01.2021 року (Т.4, а.с. 6-29), оскільки позивачем не зазначено, які саме банківські операції, вчинені ОСОБА_5 , повязані з витратами на будівництво. Більш того, придбання будь-яких товарів не свідчить, що дані товари/послуги були використані на певному обєкті, в даному випадку для спірного будинку.

Витяг по банківському рахунку ОСОБА_5 з 01.01.2016 року по 08.10.2021 року не підтверджує, що витрати ОСОБА_5 на придбання меблів/техніки, оплату послуг стосувались саме спірного будинку (Т.4, а.с.32-59). Суд не може встановити, що придбаний ОСОБА_5 товар знаходиться у спірному будинку, і його можна ідентифікувати на підставі товарно-розрахункових документів, а тому даний доказ є неналежним та неповним.

Норми права, що підлягають застосуванню:

2 ст. 3 СК України визначено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно ч. 2 ст. 21 СК України, проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

За правилами частини першої статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Відповідно до ч. 4 ст. 368 ЦК України, майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18.05.2022 року по справі № 127/1316/20 зазначає, що « Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Згідно з частинами першою, другою статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини першої статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Згідно зі статтею 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Правило статті 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

З наведеного положення випливає ознака подружніх відносин: наявність факту ведення спільного господарства, тобто участь у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї, наявність усталених відносини, що притаманні подружжю, спільне проживання.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Згідно з частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

У постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі № 6-97цс11 роз`яснено, що для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу у період, протягом якого було придбано спірне майно.

Верховний Суд України у постанові від 25 грудня 2013 року у справі № 6-135цс13 висловив правову позицію, за якою майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету), 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до ч.4 ст. 390 ЦК України, добросовісний набувач (володілець) має право залишити собі здійснені ним поліпшення майна, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без завдання йому шкоди. Якщо поліпшення не можуть бути відокремлені від майна, добросовісний набувач (володілець) має право на відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася його вартість.

Ст. 388 ЦК України визначає, що добросовісний набувач набувач, який не знав і не міг знати, що він придбав майно у особи, яка не мала права це майно відчужувати.

Приписами п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У п.26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи:

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Позивач не довела факт спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки ОСОБА_1 і ОСОБА_5 , без реєстрації шлюбу, з 10 вересня 2015 року по 30 червня 2016 року, ведення ними спільного побуту та наявність взаємних прав і обов`язків.

Згідно свідчень свідків та пояснень сторін, ОСОБА_5 до осени 2015 року перебував у офіційних шлюбних відносинах, однак не з позивачем. Взимку 2015-2016 року він представив своїй сім`ї ОСОБА_1 як свою дівчину, з якою зустрічається. З даною особою, згідно показів свідків, ОСОБА_5 познайомився у себе на роботі і почав трохи більше приділяти їй увагу з 2014 року, ще перебуваючи у зареєстрованому шлюбі. Зі свідчень близьких родичів ОСОБА_5 , як то брата, невістки, тітки, батька, вбачається, що останній після розірвання шлюбу, зокрема з вересня 2015 року по червень 2016 року, проживав у квартирі батьків по АДРЕСА_3 . Дана обставина підтверджується актом про проживання/перебування особи за місцем реєстрації від 27.12.2019 року. Також ОСОБА_5 міг залишитись на ночівку і у брата. Проте зв`язок мав з житлом по АДРЕСА_3 .

Та обставина, що деякі свідки приходили до ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у 2015 році в квартиру по АДРЕСА_7 , не свідчить про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 постійно проживали разом за даною адресою з осени 2015 року по червень 2016 року, та вели спільний побут. Як зазначено вище, ОСОБА_5 міг залишатися на ночівку і у сімї брата, однак це не вказує на те, що він був повязаний з ним спільним побутом та взаємними правами і обовязками. Суд допускає, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 могли проводити якийсь час в одному житлі, проте жодним доказом не доведено, що вони постійно проживали з 10 вересня 2015 року по 30 червня 2016 року разом в одному житлі, та були повязані спільним побутом, несли спільні витрати на утримання житла, його облаштування, на придбання будь-яких товарів для сімї та в інтересах сімї.

Згідно свідчень свідків, ОСОБА_5 не бажав, щоб спірний будинок став обєктом спільної сумісної власності подружжя, а тому оформив його на батька. Суд приймає дані свідчення лише в контексті того, що ОСОБА_5 не бажав надавати ОСОБА_1 будь-яких прав на свої заощадження, які він використовував на власний розсуд. Тим паче, у цей період ОСОБА_5 не бажав звязувати себе обовязками з ОСОБА_1 і оформлювати з нею офіційні стосунки, представляючи її як свою дівчину з якою він зустрічається. Однак, етап зустрічань чоловіка та жінки не свідчить про існування між ними відносин, які притаманні подружжю, а вказує лише на те, що особи пов`язані спільним інтересом і вподобаннями, однак в будь-який час можуть дані стосунки припинити, і повернутись до відносин, в яких вони перебували до спільної зустрічі.

Суд вважає, що позивач посилаючись на положення ч.4 ст. 390 ЦК України, не довела належними доказами, що вона є добросовісним набувачем спірного будинку. Встановлення добросовісності набуття майна покладається на набувача, який має довести, що він набув майно оплатно і що він не знав і не міг знати про те, що воно придбане у особи, яка не мала права його відчужувати.

Вимога позивача про визнання грошової суми - 205600 грн., за яку було придбане домоволодіння АДРЕСА_2 , що на думку позивача, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя - не підлягає до задоволення, оскільки по-перше: є невірно обраним способом захисту майнового права, по-друге: позивачем не доведено, що спірне домоволодіння є обєктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , які проживали однією сім`єю як подружжя, без реєстрації шлюбу. Суд зазначає, що договір-купівлі продажу домоволодіння АДРЕСА_2 є чинним, і з 25.04.2016 року позивач не ставила під сумнів право власності ОСОБА_3 на вказане домоволодіння. Про звернення до інших судів або до даного суду з позовами про визнання договору купівлі-продажу недійсним, позивач даний склад суду не повідомляла. Також суд зауважує, що сторонами не надано будь-якого договору позики, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з однієї сторони, та ОСОБА_3 з іншої, з якого б слідувало, що власник спірного житла придбав останнє за рахунок коштів третіх осіб.

Вимога ОСОБА_1 про визнання права на користування нерухомим майном домоволодінням по АДРЕСА_2 не підлягає до задоволення, оскільки є необґрунтованою. Позивачем не доведено її право на користування будинком АДРЕСА_2 . З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не була зареєстрована у спірному будинку, і проживала там разом з ОСОБА_5 , за усною згодою власника житла. Будь-яких договорів, які б давали право ОСОБА_1 користуватися житловим будинком по АДРЕСА_2 сторони не укладали. Спільне господарство позивач та відповідач також не вели, тим паче не проживали разом як сім`я. Витрати, повязані з утриманням будинком, зокрема оплата житлово-комунальних послуг, позивач не несла, а іншого нею не доведено.

На підтвердження вимоги про участь позивача у витратах, пов`язаних з поліпшенням будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 надано платіжно-розрахункові документи на придбання оздоблювальних матеріалів для будинку, однак вказані письмові докази в більшій частині не прийняті судом, через їх недопустимість і неналежність, інші - свідчать про витрати, понесені тільки ОСОБА_5 , а не ОСОБА_1 . Тобто у матеріалах справи відсутні будь-які підтвердження того, що ОСОБА_1 приймала участь у витратах, пов`язаних з проведенням ремонтних робіт у спірному будинку, особисто. Крім того, позивачем не доведено наявність згоди власника будинку ОСОБА_3 на проведення ремонтних робіт ОСОБА_5 та ОСОБА_1 у належному йому будинку. Більш того, внаслідок того, що за клопотанням позивача судом двічі призначалася судово будівельно-технічна експертиза, яка не була виконана через бездіяльність ОСОБА_1 , суд не може встановити, які поліпшення були зроблені в будинку після його придбання ОСОБА_5 , та яка їх вартість, у зв`язку з чим вимога про стягнення витрат на поліпшення об`єкту нерухомого майна, які не можуть бути відокремлені від майна і за рахунок яких збільшилась вартість майна є безпідставною та не підлягає до задоволення.

Вимога про стягнення вартості меблів, які знаходяться у спірному домоволодінні також не підлягає до задоволення, оскільки позивач не вказала, які саме речі, що є її особистим майном або спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебувають у відповідача; не підтвердила своє право власності на вказані меблі; не зазначила причину з якої вона позбавлена можливості повернути собі дані рухомі речі з володіння ОСОБА_3 та не довела, що меблі дійсно перебувають у володінні і користуванні ОСОБА_3 . Суд зауважує, що у тому випадку, якщо ОСОБА_1 може підтвердити своє право власності на рухомі речі, які перебувають у спірному будинку, що належить відповідачу, і останній чине їй перешкоду у доступі до даних речей, остання може звернутися до правоохоронних органів з відповідною заявою.

Судові витрати:

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Враховуючи повну відмову у задоволенні позовних вимог, суд відносить, понесені позивачем судові витрати, на її користь.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання грошових коштів об`єктом спільної сумісної власності подружжя, визнання права на користування нерухомим майном, стягнення витрат на поліпшення нерухомого майна - відмовити повністю.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду або безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 24.01.2023 року.

Суддя: Є. П. Тептюк