Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/1985/21
Провадження № 2/273/33/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2023 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді - Васильчук О. В. , при секретарі судових засідань Муравській М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корал» Довбиський фарфоровий завод» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить: стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі - 65 195,40 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку по день ухвалення рішення про стягнення заробітної плати, та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 22.01.2019 року по 31.03.2021 року працювала у ТОВ «Корал» Довбиський фарфоровий завод» на посаді бухгалтера. У зв`язку із систематичною затримкою виплати заробітної плати 17.03.2021 року вона подала до керівництва підприємства заяву про звільнення на підставі ч. 3 ст. 38 Кодексу законів про працю України . Відповідно до розпорядження керівництва підприємства 31.03.2021 року її було звільнено з посади бухгалтера підприємства по ч. З ст 38 КЗпП України, згідно наказу № 5-К від 31.03.2021 року. Згідно наказу, їй була також передбачена виплата вихідної допомоги в розмірі трьохмісячного середнього заробітку та виплата компенсації за невикористану чергову оплачувану відпустку тривалістю 18 (вісімнадцять) календарних днів.

На час звільнення відповідач мав заборгованість перед нею по виплаті заробітної плати, тому, вона зверталася з проханням провести з нею кінцевий розрахунок при звільненні, тобто 31.03.2021 року. На її прохання відповідачем було зазначено, що на даний час відсутні кошти для погашення заборгованості, але протягом двох місяців заборгованість буде повністю виплачена. Однак в день звільнення 31.03.2021 року відповідач письмово не повідомив її про нараховані суми, належні їй при звільненні та не здійснив виплату належних коштів, що є порушенням ч. 1 статті 116 КЗпП України. На неодноразові усні звернення з проханням видати їй таку довідку відповіді вона не отримала, тому 20.07.2021 року звернулася з письмовою заявою до відповідача з проханням надати довідку про стан заборгованості з виплати заробітної плати, довідку-розрахунок середнього заробітку та розрахунок компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати. Жодної відповіді від керівництва підприємства на своє звернення так і не отримала. Загальна сума заборгованості станом на 27 серпня 2021 року складає 65 195, 40 гривень . Згідно розрахункового листа станом на 01.03.2021 року сума заборгованості становила 48 928,43 грн. Нарахована сума до виплати за березень становить: 3 582,00 грн. - компенсація за невикористану чергову оплачувану відпустку 18 (вісімнадцять) календарних днів, 6 000,00 грн. - оклад за березень, 149,82 грн. - індексація за березень, 18 922,80 грн. - вихідна допомога в розмірі трьохмісячного середнього заробітку. Відрахування: 5157,83 грн. - ПДФО за березень, 429,82 грн. - військовий збір, 1 800,00 грн. - в дохід підприємства, 5 000,00 грн. - виплата заробітної плати. Всього за березень 3582,00+6000,00+149,82+18922,80-5157,83-429,82- 1800,00-5000,00=16 266,97 грн. Станом на 01.04.2021 року заборгованість становила 48 928,43+16 266,97 = 65 195,40 гривень.

З квітня 2021 року ніяких виплат заборгованості відповідач не проводив. На момент подання позовної заяви до суду заборгованість складає 65 195,40 гривень.

Оскільки, відповідач добровільно не виплачує їй заробітну плату та остаточний розрахунок при звільненні, вона звертається до суду за захистом своїх трудових прав.

Ухвалою Баранівського районного суду від 20.09.2021 року відкрито спрощене позовне провадження по справі з повідомленням сторін по справі, надано відповідачеві строк для подання відзиву, роз`яснено учасникам справи права та наслідки невчинення ними відповідних процесуальних дій ( а.с. 18).

Ухвалою Баранівського районного суду від 25.11.2021 року за клопотанням позивача здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та замінено засідання по суті підготовчим судовим засіданням ( а.с. 22 - 23 ).

10.05.2022 року до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог. До заяви додано розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку, розрахунок компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати та розрахунок середньоденного заробітку ( а.с. 38,39,40 ).

Ухвалою Баранівського районного суду від 05.10.2022 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду ( а.с. 46 ).

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала, просила їх задовільнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належно згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України , правом на подання відзиву на дану позовну заяву не скористався.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності сторін, що відповідає положенню ст. ст. 280, 281 та ч. 4 ст. 223 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що з 22.01.2019 року по 31.03.2021 року позивач працювала в ТОВ «Корал» Довбиський фарфоровий завод , що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 , звільнена за ч. 3 ст. 38 КЗпП України ( а.с. 9 ).

20.07.2021 року позивач направила відповідачу заяву-вимогу про надання довідки про заборговану їй заробітну плату, довідку-розрахунок середнього заробітку, розрахунок компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків виплати заробітної плати, проте відповіді не отримала ( а.с. 12 ).

Згідно копії розрахункового листа за лютий 2021 року борг підприємства ТОВ «Корал» Довбиський фарфоровий завод» перед ОСОБА_1 становить 48 928,45 грн. ( а.с. 13).

Ухвалу суду Баранівського районного суду Житомирської області від 25.11.2021 року в частині витребування довідки про розмір заборгованості з виплати заробітної плати відносно ОСОБА_1 , довідки-розрахунку середнього заробітку та розрахунку компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати відповідачем також не виконано.

Всі вищевказані обставини відповідачем не оспорюються та підтверджуються матеріалами справи.

За наведеним уточненим розрахунком позивача середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 01.04.2021 року по 01.05.2022 року становить 85 467,98 грн., компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати 13 602,16 грн., середньоденний заробіток 315,38 грн. ( а.с. 39, 40 ).

Відповідно до ст. 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Відповідно до ч.1 ст. 1 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно ч.5 ст. 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Частиною шостою статті 24 ЗУ «Про оплату праці» передбачено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Отже, держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю.

Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Таким чином, з огляду на те, що право людини на заробітну плату гарантоване Конституцією України, нормами КЗпП України, ЗУ «Про оплату праці», а позивач ОСОБА_1 перебувала з ТОВ «Корал» Довбиський фарфоровий завод в трудових відносинах до 31.03.2021 року , виконувала свої трудові обов`язки в повному обсязі, а також при звільненні не отримала усі належні їй платежі, майнові вимоги позивача щодо їх отримання відповідають критеріям правомірних очікувань в розумінні практики Європейського Суду. Підприємство не провело остаточний розрахунок з позивачем за виконану нею роботу. Зазначені обставини відповідачем не спростовувалися, доказів повної або часткової виплати зазначеного боргу з боку відповідача на користь позивача, відповідачем не надано, а матеріали справи не містять.

Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних доказів у справі, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні станом на 01.03.2021 року, оскільки саме такі дані містить розрахунковий листок, що знаходиться в матеріалах справи, даних про розмір нарахованої заробітної плати за березнь 2021 року, розмір компенсації за невикористану чергову оплачувану відпустку 18 (вісімнадцять) календарних днів, та розмір вихідної допомоги матеріали справи не містять .

Що стосується позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків її виплати, то суд виходить з наступного.

Позивач просить стягнути суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 85467,98 грн. за період з 01.04.2021 року по 01.05.2022 року. Середньоденний заробіток зазначає у розмірі 315,38 грн., виходячи із розрахунку заробітної плати за лютий 2021 року, а також компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків виплати за період з 01.04.2021 року по 01.05.2022 року в сумі 13602,16 грн.

Вказані розрахунки позивача зроблені нею самостійно, всі відомості, які взяті за основу розрахунків не підтверджені жодними доказами, перевірити правильність та достовірність таких розрахунків є неможливим, а тому суд не може взяти їх до уваги.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Оскільки при зверненні до суду позивач на підставі п.п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення заробітної плати, то з відповідача з врахуванням вимог ст. 141 ЦПК України, слід стягнути на користь держави суму судового збору у розмірі 908 гривень.

Сплачений судовий збір за вимоги стягнення середнього заробітка за час затримки розрахунку та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати, з врахування ст. 141 ЦПК України, покладаються на позивача, оскільки в цій частині в позові відмовлено.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати заробітної плати в межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, 129 Констиуції України, ст.ст. 12, 13, 19, 141, 263 265, 268, 272, 273 276, 280 289, 354, 355 ЦПК України, ст. 47, 97, 116, 117 КЗпП України , ЗУ «Про судовий збір», суд

В И Р І Ш И В:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корал» Довбиський фарфоровий завод» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати, задовільнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Корал» Довбиський фарфоровий завод» ( ) на користь ОСОБА_1 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) нараховану та несплачену суму заробітної плати у розмірі 48 928 (сорок вісім тисяч дев`ятсот двадцять вісім ) гривнь 43 копійки (з урахуванням податків та обов`язкових платежів).

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Корал» Довбиський фарфоровий завод» ( ) на користь держави судовий збір в сумі 908 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення).

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : О. В. Васильчук