Справа № 490/7902/16-ц
н/п 2/490/2488/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

03 серпня 2023 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Шолох Л.М.,

при секретарі Постолатій К.О.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 в режимі відеоконференції,

представника відповідачів ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаєві справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Назарової Оксани Сергіївни, ОСОБА_7 про встановлення недійсності правочинів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Назарової О.С., ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , у якому просив встановити факт нікчемності правочинів, вчинених відносно об`єкта нерухомості, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , а саме:

договору дарування нежитловий приміщень № 1010 від 14 жовтня 2015 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідченого нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Назаровою О.С.;

договору дарування нежитловий приміщень № 1011 від 14 жовтня 2015 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , посвідченого нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Назаровою О.С.;

договору іпотеки № 1017 від 14 жовтня 2015 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Назаровою О.С.;

договору іпотеки № 1021 від 14 жовтня 2015 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Назаровою О.С.;

стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подачу позову до суду.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 серпня 2016 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 жовтня 2016 року задоволено заяву ПАТ КБ «Приватбанк» про забезпечення позову та накладено арешт на нерухоме майно, розташоване за адресою АДРЕСА_1 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_4 (495/1000 часток) та ОСОБА_5 (505/1000 часток).

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 жовтня 2016 року заяву ПАТ КБ «Приватбанк» про забезпечення позову залишено без розгляду.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 березня 2019 року відмовлено у відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 серпня 2016 року.

У період з серпня 2016 року до 09 лютого 2021 року справа перебувала у провадженні іншого складу суду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 10 лютого 2021 року для розгляду справи визначено головуючого суддю Шолох Л.М.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 березня 2021 року справу прийнято до свого провадження суддею Шолох Л.М. та вирішено здійснювати його у загальному позовному провадженні.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 квітня 2023 року змінено назву позивача на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (АТ КБ «Приватбанк»). Прийнято до розгляду заяву АТ КБ «Приватбанк» про зміну предмета позову, яка надійшла до суду 17 січня 2023 року.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 липня 2023 року поновлено судовий розгляд клопотань представника позивача.

У судове засідання з`явилися предстанвик позивача ОСОБА_1 та представник відповідачів ОСОБА_2 . Інші відповідачі та треті особи до суду не з`явилися з невідомих суду причин.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 підтримала заяву про ОСОБА_5 про відвід судді Центрального районного суду м. Миколаєва Шолох Л.М. від розгляду справи № 490/7902/16-ц.

В обґрунтування цього клопотання відповідач ОСОБА_5 вказав на те, що суддею протиправно не залишено без розгляду позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 та інших на підставі п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, неправомірно прийняла заяву про зміну предмету позову та документи додані до неї, які не були засвідчені належним чином, протягом всього часу розгляду справи не забезпечувала йому можливість брати участь у розгляді справ, зокрема 20 липня 2023 року не приєднала до участі його представника ОСОБА_2 , не надавала можливості ознайомлення із матеріалами справи. Такі дії судді Шолох Л.М., на думку відповідача ОСОБА_5 , є свідченням необ`єктивності та упередженості судді Шолох Л.М. в розумінні 36 ЦПК України.

Представник позивача ОСОБА_1 вказала на необґрунтованість заяви ОСОБА_5 .

Суд заслухавши доводи заяви про відвід судді Шолох Л.М. зазначає таке.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені 36, 37 ЦПК України. Так, відповідно до п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) у разі наявності інших обставин (крім визначених п.п.1-4 ч. 1 цієї статті), що викликають сумнів в неупередженості або необ`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід (самовідвід), якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Вивчивши доводи заяви про відвід, суд зазначає, що вони зводяться до незгоди відповідача ОСОБА_5 з процесуальними діями та рішеннями, ухваленими суддею Шолох Л.М. під час розгляду справи №490/7902/16-ц.

Слід зазначити, що ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 липня 2023 року було поновлено судовий розгляд клопотань представника позивача з метою надання представнику відповідачів ОСОБА_2 можливості взяти участь в обговоренні.

Частина четверта статті 40 ЦПК України вказує на те, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За такого, заява про відвід судді від розгляду справи є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

При цьому суд зважає що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім. При зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Тому важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості (Хаушільдт проти Данії).

На неупередженість судді, як однієї з важливих ознак правосуддя акцентується увага й у пункті 3 Європейського статуту судді: «Суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений».

З аналізу наведених обставин вбачається те, що підставою для відводу не обов`язково має бути доведений факт необ`єктивності чи заінтересованості судді, оскільки участь судді у розгляді справи унеможливлюється і в тому випадку, коли в учасника справи могли б виникнути сумніви в неупередженості судді (суддів).

Пункт 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, наголошує, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості.

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Слід зазначити, що у провадженні судді Шолох Л.М. перебували справи за позовом ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до ТОВ «Олком Лізинг» про визнання протиправними та скасування рішень та записів державних реєстраторів (справи № 490/1511/21 та № 490/2561/21).

Предметом спору у цих справах є правомірність реєстраційних дій щодо нежитлових приміщень, розташованих по АДРЕСА_1 .

Ухвалами Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 січня 2023 року та від 05 травня 2023року відведено суддю Шолох Л.М. від розгляду справ № 490/1511/21 та № 490/2561/21, з огляду на те, що учасники цих справ неодноразово наполягали на відведенні судді Шолох Л.М. від їх розгляду.

Як слідує, зі змісту позовних вимог у справі №490/7902/16-ц, предметом спору у цій справі є договори дарування приміщення по АДРЕСА_1 , а у цій справі беруть участь ті ж особи, що і у вищенаведених справах (Кукуровський О.О., Кукуровська Г.А., представник ОСОБА_2 та Янкович О.І.).

Хоча у головуючого судді Шолох Л.М. відсутня будь-яка упередженість чи необ`єктивність щодо сторін у справі, про те у ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , їх представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , може виникнути суб`єктивний обґрунтований сумнів щодо неупередженості судді у вирішення справи по суті за вищенаведених обставин. Тому вважаю за необхідне заявити самовідвід з метою запобігання сумнівів у об`єктивності та неупередженості головуючого судді в результаті справи, оскільки у стороннього спостерігача можуть виникнути сумніви з цього приводу.

Заявлений самовідвід із заявлених підстав узгоджується з вимогами статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, його обґрунтування підтверджується Кодексом суддівської етики, Бангалорськими принципами, які передбачають, що суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якій справі, коли сторонньому спостерігачеві може видатися, що суддя не здатен ухвалити неупереджене рішення.

За такого суддя Шолох Л.М. вважає за необхідне відвестися від розгляду цієї справи. Справу слід передати до канцелярії суду для виконання вимог статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_5 про відвід судді Шолох Л.М. відмовити.

Задовольнити самовідвід судді Шолох Л.М. від розгляду справи №490/7902/16-ц за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Назарової Оксани Сергіївни, ОСОБА_7 про встановлення недійсності правочинів.

Справу № 490/7902/16-ц передати до канцелярії суду для виконання вимог статті 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 03 серпня 2023 року о 17 год. 10 хв.

Суддя Л.М. Шолох