Справа № 522/8968/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2023 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Шестакової Я.В.,

за участю секретаря Навроцької Є.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Одеської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Управління капітального будівництва Одеської міської ради про стягнення безпідставно збережених коштів, -

ВСТАНОВИВ :

У липні 2022 року представник Одеської міської ради звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із вищезазначеним позовом у якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість у розмірі 149 835 грн. та судовий збір.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 , який є власником нежитлового приміщення офісу-магазину № НОМЕР_1 , здійснив його реконструкцію з пристосуванням під кафе за адресою: АДРЕСА_1 . Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації в реєстрі будівельної діяльності державної архітектурно-будівельної інспекції України від 30.10.2020 року. В порушення п.3 ч.2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» відповідач не звернувся до органу місцевого самоврядування з метою визначення розміру пайової участі та, відповідно, її не сплатив. Уповноваженою особою Управління капітального будівництва Одеської міської ради Шапіро Г.Й. неодноразово направлялися листи відповідачу щодо необхідності надати копії документів, що підтверджують кошторисну вартість реконструкції об`єкта нерухомості. Зазначені документи відповідачем надані не були. Отже, у зв`язку із виникненням обов`язку зі сплати пайової участі та не виконанням такого, Одеська міська рада звернулась до суду із позовом про стягнення безпідставно набутих коштів у порядку ст. 1212 ЦК України.

Ухвалою суду від 23.08.2022 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 03.11.2022 року витребувано докази.

Ухвалою суду від 15.03.2023 року застосовано заходи процесуального примусу та повторно витребувано докази. Ухвала суду не виконана, витребувані докази ТОВ «ЕКОДВУТАВР» не надано.

05.10.2022 року від представника відповідача надійшов відзив у якому він зазначив, що відповідач не визнає позов у повному обсязі з огляду на наступне. Об`єм ремонтних робіт не передбачав збільшення навантаження на існуючі конструкції. Ремонтні роботи були виконані на підставі договору підряду ТОВ «ЕКОДВУТАВР» вартість яких складала 45 000 грн. ОСОБА_1 не зобов`язаний сплачувати пайову участь, оскільки він не є замовником будівництва на земельній ділянці нежитлових будівель або споруд. До того ж, не зважаючи на те, що відповідач не вбачає правових підстав для сплати пайової участі, вважає, що її необхідно вираховувати від суми 45 000 грн., яка є реальною кошторисною вартістю об`єкта, що становитиме 1920 грн.

Представник позивача, в судове засідання з`явилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, у встановленому законом порядку.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку.

Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши обставини справи, безпосередньо дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх кожний окремо та у сукупності й взаємозв`язку, приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.. 145 Конституції України, права місцевого самоврядування захищаються у судовому порядку.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування», одним із принципів місцевого самоврядування є судовий захист прав місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 4 ст. 58 ЦПК України, держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

Відповідно до п.1.1. Положення про юридичний департамент Одеської міської ради, затверджене рішенням Одеської міської ради № 248-VII від 03.02.2016р., юридичний департамент Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради, однією з основних функцій якого є захист прав та представництво інтересів територіальної громади міста Одеси в особі міської ради, міського голови, виконавчого комітету міської ради в судах.

Задля виконання покладених на нього функцій, відповідно до п.п 11.п. 2.3 вказаного Положення, юридичний департамент Одеської міської ради готує позови від імені міської ради, виконавчого комітету та міського голови до судів та інші процесуальні документи у відповідних судових справах (клопотання, апеляційні та касаційні скарги тощо).

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності сторін забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення офісу-магазину № НОМЕР_1 , загальною площею 269.1 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер інформаційної довідки 304247927 сформованої 05.07.2022 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 (а.с. 58-65).

Згідно відомостей з порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва 22.10.2020 року зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт, реєстраційний номер: ОД13. Назва об`єкта: реконструкція нежитлового офісу-магазину № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 з пристосуванням під кафе без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані. Кошторисна вартість будівництва за проектом складає 45 000 грн. (а.с.41).

30.10.2020 року Управлінням державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта № ОД0, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.33-40).

Відповідно до листа Управління капітального будівництва Одеської міської ради № 02.05/785-07 від 07.07.2021 року ОСОБА_1 було повідомлено щодо необхідності надати належним чином завірені копії документів, що підтверджують кошторисну вартість реконструкції об`єкта (а.с.23-24).

Зазначений лист було отримано відповідачем 13.07.2021 року, про що свідчить копія поштового повідомлення, долученого позивачем до матеріалів справи (а.с.25).

18.08.2021 року Управління капітального будівництва Одеської міської ради направило повторно направлено лист із запитом необхідних документів № 02-05/951-07 та було повідомлено, що у разі ненадання у встановлений термін документів, що підтверджують кошторисну вартість реконструкції об`єкта, кошторисну вартість буде визначено із застосуванням опосередкованої вартості 1 кв.м. спорудження житла, яка затверджується наказом Міністерства розвитку громад та території для Одеської області (а.с.26-23).

Зазначений лист було отримано відповідачем 23.08.2021 року, про що свідчить копія поштового повідомлення, долученого позивачем до матеріалів справи (а.с.28).

Листом від 25.10.2021 року №02-05/1263-07 відповідачу направлено розрахунок пайової участі при реконструкції нежитлового приміщення офісу-магазину № НОМЕР_1 з пристосуванням під кафе без змін геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_1 , яка складає 149 835 грн. Даний лист був отриманий відповідачем 28.10.2023 року, про що свідчить копія поштового повідомлення, долученого позивачем до матеріалів справи (а.с.29-32).

Представником відповідача долучено до матеріалів справи копію листа від 03.11.2021 року адресатом у якому зазначено начальника Управління капітального будівництва Одеської міської ради, у якому зазначено, що ОСОБА_1 не є суб`єктом, на якого поширюється п.1 ч. 2 розділу ІІ ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в України», також зазначив, що посадовими особами Управління капітального будівництва Одеської міської ради не вірно визначено кошторисну вартість реконструкції (а.с.129).

Докази направлення вищезазначеного листа позивачу не долучено до матеріалів справи.

Згідно проекту нежитлового приміщення офісу-магазину № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 з пристосуванням під кафе від 2020 року, розроблений приватним підприємством «Ретроград-Плюс» зазначено, територія на якій розташований об`єкт обстеження, входить в зону Центрального історичного ареалу м. Одеси та комплексної охоронної зони пам`яток, визначених науково-проектною документацією «Одеса. Історико-архітектурний опорний план. Проект зон охорони. Визначення меж історичних ареалів м. Одеси» (а.с.117).

Даним проектом передбачена реконструкція нежитлового приміщення офіса-магазину № 520 за вищезазначеною адресою з пристосуванням під кафе. За функціональною типологією будинок є житловим, планувальна схема приміщень секційна.

Проектом передбачалось: демонтаж не несучих перегородок; улаштування отвору в перекритті першого поверху для влаштування підйомника; улаштування отвору 854*545 мм в несучій стіні приміщення для влаштування роздатоточного вікна за технологічними потребами; перепланування нежитлового приміщення №520 під кафе згідно діючих норм за допомогою улаштування перегородок з гіпсокартону; оздоблення стелі, підлоги та стін приміщень згідно діючих санітарних норм та дизайн-проекту; улаштування припливно-витяжної вентиляції. Повітропровіди припливних та витяжних систем, які проходять по фасаду будівлі, утеплюються. Також передбачалось розміщення на першому поверсі приміщення залу кафе на 35 відвідувачів, санвузол для відвідувачів, гарячий цех. В підвальному рівні розміщуються приміщення кухні: цех холодний, заготівлі, доготовочний, приміщення персоналу, технічне приміщення (а.с.117-118).

Відповідачем долучено до матеріалів справи договір підряду №06.10.20 від 06.10.2020 року, який укладено між ОСОБА_1 та ТОВ «ЕКОДВУТАВТ» (а.с.136-137).

Згідно п.1.1 договору замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик та на умовах даного договору з використанням власних матеріалів та устаткування, виконати роботи по реконструкції нежитлового офісу-магазину №520 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно п. 1.4 обсяги робіт можуть бути змінені за взаємною згодою сторін на підставі письмово оформлених змін до договору.

Згідно п. 2.2 вартість робіт становить 45 000 грн. в тому числі ПДВ 7500 грн.

Згідно п.5.1 на підтвердження надання послуг за цим договором складається Акт прийому-передачі робіт та довідка про вартість виконаних будівельних робіт.

На підтвердження надання послуг за договором підряду №06.10.20 від 06.10.2020 року відповідачем не долучено до матеріалів справи Акту прийому-передачі робіт та довідку про вартість виконаних будівельних робіт, на виконання ухвали суду від 03.11.2022 року про витребування доказів ТОВ «ЕКОДВУТАВТ» жодних документів не надав. Отже, суд позбавлений можливості визначити розмір пайової участі з урахуванням кошторисної вартості реконструкції об`єкта.

Відповідно до п.п. 2, 3, ч. 2 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в України» замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта. Орган місцевого самоврядування протягом 15 робочих днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва.

Судом встановлено, відповідач не звернувся до органу місцевого самоврядування з метою визначення розміру пайової участі, пайова участь ним не сплачувалась та в декларації про готовність об`єкта до експлуатації в розділі «Пайова участь» інформації щодо сплати пайової участі при реконструкції нежитлового офісу-магазину №520 не зазначено.

Згідно з положеннями пунктів 3.2, 3.7, 3.21 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», будівництво - це нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт та технічне переоснащення об`єктів будівництва.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 1 ЗУ«Про регулювання містобудівної діяльності», замовником будівництва є фізична чи юридична особа, яка має у власності чи користуванні одну чи декілька земельних ділянок або у власності чи управлінні будівлю/споруду і має намір щодо виконання підготовчих та/або будівельних робіт.

Частиною першою ст. 2 цього Закону зазначено, що плануванням і забудовою територій є діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, розроблення містобудівної та проектної документації, будівництво об`єктів; реконструкцію існуючої забудови та територій; створення та розвиток інженерно-транспортної інфраструктури.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач є замовником будівництва об`єкта - реконструкції нежитлового офісу-магазину № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 з пристосуванням під кафе без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані.

Відповідно до абз. 1 ст. 1 Закону України «Про архітектурну діяльність» архітектурна діяльність - діяльність по створенню об`єктів архітектури, яка включає творчий процес пошуку архітектурного рішення та його втілення, координацію дій учасників розроблення всіх складових частин проектів з планування, забудови і благоустрою територій, будівництва (нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту) будівель і споруд, здійснення архітектурно-будівельного контролю і авторського нагляду за їх будівництвом, а також здійснення науково-дослідної та викладацької роботи у цій сфері.

Згідно з п. 3.21 розділу 3 ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» реконструкція це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкта в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що реконструкцією можуть вважатися будівельні роботи, у результаті яких здійснюється зміна основних техніко-економічних показників, забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. При цьому, зазначені зміни та удосконалення мають бути наслідком зміни геометричних розмірів та/або функціонального призначення об`єкта будівництва.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі N 742/1756/17 та від 15 травня 2020 року у справі N 813/1885/16,

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, в 2020 році ОСОБА_1 був замовником будівельних робіт з реконструкції офісу-магазину № НОМЕР_1 з пристосуванням під кафе без змін геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_1 , яка фактично призвела до зміни функціонального призначення нежитлового приміщення, внаслідок чого змінилися основні техніко-економічні показники об`єкту будівництва.

З огляду на зазначене, судом відхиляються доводи представника відповідача щодо неналежності ОСОБА_1 до суб`єктів, на яких поширюється п. 1 ч. 2 розділу ІІ ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в України».

Розділом ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» врегульовано порядок залучення замовників будівництва у створенні і розвитку інфраструктури населеного пункту на 2020 рік.

Згідно з п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» договори про сплату пайової участі, укладені до 01.01.2020 року, є дійсними та продовжують свою дію до моменту їх повного виконання.

Крім того, з 01.01.2020 року у замовників будівництва відсутній обов`язок укладати з органом місцевого самоврядування відповідний договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Однак, відповідно до п. 8 Положення про комісію з визначення пайової участі замовника у розвитку інфраструктури міста Одеси, затвердженого рішенням Одеської міської ради № 5446-VII від 11.12.2019 р., раїни «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» протягом 2020 року замовники будівництва, реконструкції, розширення, перепрофілювання, переобладнання, зміни функціонального призначення, реставрації будь-яких об`єктів містобудування на території м. Одеси, незалежно від форми власності замовника, розташування та функціонального призначення об`єкта будівництва (реконструкції), перераховують до бюджету міста Одеси кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту у такому розмірі:

- для нежитлових будівель та споруд - 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта.

Згідно з пунктом 4 частини 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» пайова участь сплачується виключно грошовими коштами до прийняття об`єкта в експлуатацію.

Оскільки позивачу не надано відповідачем документів на підтвердження вартості реконструкції нежитлового приміщення офісу-магазину №520, представником позивача долучено розрахунок із застосуванням опосередкованої вартості 1 кв.м. спорудження житла, яка згідно з наказом Міністерства розвитку громад та території України від 10.09.2021 року №230 для Одеської області складає 13 920 грн., згідно якого кошторисна вартість реконструкції вищезазначеного об`єкта складатиме:

269,1 кв.м х13 920 грн. =3 745 872 грн.

Зазначено, що розмір пайової участі при реконструкції нежитлового приміщення офісу-магазину № НОМЕР_1 з пристосуванням під кафе без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані складає 4 відсотки від загальної кошторисної вартості, а саме:

3 145 872 грн. х 4% = 149 835 грн.

Відповідачем не долучено до матеріалів справи документів на підтвердження вартості реконструкції нежитлового приміщення офісу-магазину №520, ухвала суду від 03.11.2022 року про витребування доказів підрядником відповідача ТОВ «ЕКОДВУТАВТ» не виконана. Таким чином, суд приймає наданий позивачем розрахунок, проте не погоджується в частині розміру суми пайової участі, оскільки 3 145 872 грн. х 4% становить 125 834,88 грн.

У зв`язку із вищевикладеним, суд дійшов наступних висновків, ОСОБА_1 не виконано обов`язок зі сплати до місцевого бюджету пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Одеси під час реконструкції нежитлового приміщення офісу-магазину № НОМЕР_1 з пристосуванням під кафе без змін геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_1 , що є підставою для стягнення з відповідача вказаної заборгованості у судовому порядку, оскільки в результаті реконструкції змінилось функціональне призначення нежитлового приміщення, що у даному випадку стало наслідком зміни основних техніко-економічних показників об`єкту будівництва, який входить в зону Центрального історичного ареалу м. Одеси та комплексної охоронної зони пам`яток.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.12.2021 року у справі № 643/21744/19 у аналогічних правовідносинах дійшла до висновку, що замовник будівництва, який без достатньої правової підстави за рахунок власника земельних ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити у вигляді пайового внеску у розвиток інфраструктури населеного пункту, зобов`язаний повернути ці кошти органу місцевого самоврядування на підставі ч. 1 ст.1212ЦК України (п. 72 постанови).

При цьому, у відповідності до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч. 2 ст. 1212 ЦК України).

Відносини щодо повернення безпідставно збережених грошових коштів є кондикційними, в яких вина не має значення, важливим є лише факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Невиконання ОСОБА_1 свого обов`язку щодо сплати коштів пайової участі порушує права територіальної громади м. Одеси, перешкоджає належному здійсненню повноважень щодо створення і розвитку інфраструктури міста Одеси та має наслідком недоотримання коштів до місцевого бюджету, який, в тому числі, є матеріальною та фінансовою основою місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно дост.327 ЦК України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Згідно зі абз. 16 ст. 1 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» бюджет місцевого самоврядування (місцевий бюджет) план утворення і використання фінансових ресурсів, необхідних для забезпечення функцій та повноважень місцевого самоврядування.

Частиною 4 ст. 61 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що самостійність місцевих бюджетів гарантується власними та закріпленими за ними на стабільній основі законом загальнодержавними доходами, а також правом самостійно визначати напрями використання коштів місцевих бюджетів відповідно до закону.

Враховуючи вищевказані норми, та встановлені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Одеської міської ради, оскільки вони є урахуванням їх законності та обґрунтованості.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно з ст. 141 ЦПК України,судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2481,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №407 від 11.07.2022 року, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 319,321,327, 1212 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 81,83, 84,89, 141, 258-259, 268, 354 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Одеської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Управління капітального будівництва Одеської міської ради про стягнення безпідставно збережених коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Одеської міської ради заборгованість зі сплати пайової участі у розмірі 125 834 (сто двадцять п`ять тисяч вісімдесят тридцять чотири) гривні 88 копійок.

Стягнути ОСОБА_1 на користь Одеської міської ради сплачений судовий збір в розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню 00 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони по справі :

Позивач: Одеська міська рада, місцезнаходження: м. Одеса, вул. Думська, 1, (рахунок Казначейства України (ЕАП), відкритий для виконання бюджету міста Одеси за кодом бюджетної класифікації 24170000 «Надходження коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту», , МФО 899998 на р/р НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 20.04.2023 року.

Суддя Я.В. Шестакова