Справа № 344/8544/22
Провадження № 2/344/588/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Атаманюка Б.М.

секретаря судового засідання Стефанець Г.Я.,

за участі

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 19.07.2022 р. звернувся у Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21.07.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20.12.2022 закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду.

Позов обґрунтував тим, що між позивачем ОСОБА_3 , та відповідачем ОСОБА_6 , 04 вересня 2004 року зареєстровано шлюб, який 07.10.2021 рішенням Івано-Франківського міського суду розірвано (цивільна справа № 344/12543/21. Рішення набрало законної сили 09.11.2021 року).

Перебуваючи у шлюбі подружжям було придбано у власність нежитлове приміщення № 51 (п`ятдесят один) в будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 40,3 (сорок цілих три десятих) кв.м., номер запису про право власності: 24564527, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101. Власність на зазначене нерухоме майно оформлено на ім`я ОСОБА_7 . Дата державної реєстрації майна: 24.01.2018 року.

Позивач стверджує, що всі кошти на придбання нежитлового приміщення платилися ним, які йому пересилала його мама - ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) із США, яка має там постійне місце проживання. Зокрема, платіжними переказами в кількості 13 штук було надіслано 5 000 дол. США, 6 000 дол. США, 10 000 дол. США, 15 000 дол. США, 20 000 дол. США, 45 000 дол. США. Проте позивач визначає, що нежитлове приміщення № 51 (п`ятдесят один) в будинку АДРЕСА_1 , є спільною сумісною власністю подружжя, і частки сторін в цьому майні є рівними.

11.02.2019 приватним нотаріусом Личуком Т.В. було посвідчено договір іпотеки між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 . Відповідно до процедури реєстрації договору іпотеки, позивачем надано письмову згоду на укладення вищевказаного договору іпотеки.

Грошові зобов`язання по договору іпотеки від 11.02.2019 року виконували спільно позивач та відповідач ОСОБА_7 .

Договір купівлі-продажу нежитлового приміщення укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (колишньою тещею позивача), яка знала, що дане приміщення є спільною подружньою власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_7 .

За Договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 06 грудня 2021 року продавцем та одночасно іпотекодержателем є ОСОБА_4 .

Вважає, що ОСОБА_4 порушено вимог ст.ст. 35, 36, 37 Закону України «Про іпотеку».

Зокрема, ОСОБА_4 не надсилав ОСОБА_3 (як особі, яка має права чи вимоги на предмет іпотеки) повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу. Невідомо чи ОСОБА_4 надсилав таке повідомлення ОСОБА_7 . До того ж у самому договорі купівлі-продажу, який є предметом оскарження, нічого не зазначено про те, чи надсилав ОСОБА_4 іпотекодавцю та особам, які мають права чи вимоги на предмет іпотеки повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу.

Також, за змістом п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015, доказом повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу можуть бути засвідчена іпотекодержателем копія повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу. Про докази надсилання ОСОБА_4 повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу, позивачу нічого не відомо.

У пункті 2.3 Договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 06 грудня 2021 року зазначається, що відповідно до Звіту про оцінку майна від 03.12.2021 року, здійснене суб`єктом оціночої діяльності ТОВ "ТРІУМФ-2020», вартість нежитлового приміщення становить 166 000 (сто шістдесят шість тисяч) гривень 00 копійок. Зазначена вартісна оцінка нежитлового приміщення - заниженою, адже за замовленням ОСОБА_3 суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_10 проведено оцінку названого нежитлового приміщення, та, згідно Звіту № 21/05/01 про оцінку майна зробленого 15.09.2021, ринкова вартість нежитлового приміщення становить 869 244,00 грн. (вісімсот шістдесят дев`ять тисяч двісті сорок чотири гривні).

На підставі наведеного, позивач просить суд визнати недійсним Договір купівлі-продажу нежитлового приміщення № 51 (п`ятдесят один) в будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 40,3 (сорок цілих три десятих) кв.м., укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , який посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Юрчак Олегом Володимировичем 06 грудня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 2103. Судові витрати просить покласти на відповідачів.

Представник відповідача скористався правом подання відзиву на позовну заяву, в якому щодо задоволення позову заперечив. Зазначив, що 11.02.2019 ОСОБА_7 уклала з ОСОБА_4 договір позики грошових коштів, згідно якого отримала 9920,00 (Дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять) доларів СІЛА та зобов`язалась повернути вказані кошти до 11.08.2019.

11.02.2019 ОСОБА_7 уклала із ОСОБА_4 договір іпотеки.

Оскільки позичальник, станом на 10.09.2021 зобов`язання не виконала, іпотекодержатель діяв згідно чинного законодавства та договору іпотеки, та, для задоволення вимог за іпотечним договором, звернув стягнення на нежитлове приміщення шляхом його продажу від свого імені третій особі. При цьому, іпотекодаржатель належно повідомив іпотекодавця про порушення зобов`язання поштовим відправленням 056, яке було отримано 13.09.2021 за місцем проживання позивача ( АДРЕСА_2 ). Позивач був достовірно обізнаний про укладення договорів позики та іпотеки, а також письмово подав нотаріусу заяву ННТ 319671, якою надав згоду на передачу в іпотеку зазначеного вище нерухомого майна, при цьому погодився з тим, що умови договору іпотеки визначались дружиною на власний розсуд.

На підставі наведеного представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав зазначених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Івасишин В.І. у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив. Погоджується з позицією представника позивача, що на нежитлове приміщення АДРЕСА_3 поширювався презумпція спільної сумісної власності подружжя, і частки чоловіка та дружини були рівними. З приводу укладення та реалізації договору іпотеки, звертає увагу суду на те, що позивач надав згоду на передачу майна в іпотеку, при цьому погодився з тим, що умови договору іпотеки визначались дружиною на власний розсуд. З урахуванням зазначеної згоди чоловіка, які уповноважували дружину діяти на власний розсуд, всі правовідносини щодо укладення іпотечного договору були реалізовані між уповноваженими сторонами такого договору, з дотриманням Закону України «Про іпотеку». Тому просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не прибула, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Від неї до суду 06.12.2022 р. надійшла заява в якій просила відмовити у задоволенні позову, розгляд справи проводити за її відсутності.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - ОСОБА_7 та приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Юрчак О.В. у судове засідання не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі обставини справи.

Судом встановлено, що сторони з 04.09.2004 по 09.11.2021 перебували у зареєстрованому шлюбі, який 07.10.2021 розірвано рішенням Івано-Франківського міського суду в цивільній справі № 344/12543/21, рішення набрало законної сили 09.11.2021 року. Перебуваючи у шлюбі подружжям було придбано у власність нежитлове приміщення № 51 (п`ятдесят один) в будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 40,3 (сорок цілих три десятих) кв.м., номер запису про право власності: 24564527, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 10. Власність на зазначене нерухоме майно оформлено на ім`я ОСОБА_7 . Дата державної реєстрації майна: 24.01.2018 року.

Представники сторін в судовому засіданні погодилися, що на зазначене нерухоме майно поширювалася презумпція спільної сумісної власності подружжя, з рівністю часток чоловіка та дружини (ст. 60 СК України).

11.02.2019 між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 укладений договір позики, за яким позикодавець передав безоплатно у власність позивальника грошові кошти в сумі 9920 (дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять) доларів США 00 центів, а позивальник зобов`язувався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). В пункті 3 Договору позики були визначені суми коштів, які підлягали повернення частинами та строки такого повернення. Кінцевий термін повернення 11.08.2019 (а.с. 41).

Також, з метою забезпечення виконання зобов`язання за договором позики від 11.02.2019, між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 11.02.2019 укладено Договір іпотеки, який був посвідчений приватним нотаріусом Личуком Т.В., та за умовами якого, Іпотекодержатель, з метою виконання Основного зобов`язання, передає, а Іпотекодавець приймає в іпотеку нежитлове приміщення № 51 (п`ятдесят один) в будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 40,3 (сорок цілих три десятих) кв.м. (далі - Предмет іпотеки).

Окрім того, судом встановлено, що, з метою укладенню Договору іпотеки, приватним нотаріусом Личуком Т.В. 11.02.2023 посвідчено заяву ОСОБА_3 , якою чоловіком надано свою згоду на укладення дружиною ОСОБА_7 договору про передачу в іпотеку ОСОБА_4 нежитлового приміщення АДРЕСА_3 , для виконання зобов`язань ОСОБА_7 перед ОСОБА_4 за договором позики. Окрему увагу суд звертає на те, що в зазначеній заяві ОСОБА_3 зазначено: «При цьому погоджуюся з тим, щоб умови договору іпотеки визначались моєю дружиною самостійно на власний розсуд» (а.с.47).

Також судом встановлено, що 10.09.2021 ОСОБА_4 надіслано лист-попередження ОСОБА_7 про порушення зобов`язання, в якому зазначено, що станом на 10.09.2021 заборгованість не погашена і становить 9920 доларів США, а тому ОСОБА_4 просить ОСОБА_7 погасити заборгованість у найкоротший термін, в іншому випадку він буде діяти згідно умов договору та законодавства України (а.с.45).

Лист-попередження був відправлений поштою за адресою: АДРЕСА_2 , та згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового підправлення був отриманий ОСОБА_7 13.09.2021 (а.с.46).

06.12.2021 між ОСОБА_4 (продавцем, який є одночасно Іпотекодержателем за вказаним Договором іпотеки) та ОСОБА_5 , (покупець), у зв`язку із невиконанням боргового зобов`язання ОСОБА_7 , в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку», укладено Договір купівлі-продажу, за яким продавець передає у власність, а покупець приймає від продавця нежитлове приміщення № 51 (п`ятдесят один) в будинку АДРЕСА_1 . Ціна договору погоджена сторонами та становила 267000 (двісті шістдесят сім тисяч) грн. 00 коп. (а.с.15-16).

Як зазначалося, позивач посилається зокрема на недотримання сторонами Договору іпотеки Закону України «Про іпотеку» (немає повідомлення про порушення основного зобов`язання позивача, який є боржником відмінним від іпотекодавця; лист-вимога не відповідає вимогам щодо застереження про задоволення вимог іпотекодержателя; занижена ціна продажу).

З огляду на такі доводи позивача суд зазначає, наступне.

Згідно частини другої статті 6 Закону України «Про іпотеку» майно, що є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально засвідченою згодою усіх співвласників. Співвласник нерухомого майна має право передати в іпотеку свою частку в спільному майні без згоди інших співвласників за умови виділення її в натурі та реєстрації права власності на неї як на окремий об`єкт нерухомості.

Як зазначалося, позивач надав свою згоду на укладення дружиною ОСОБА_7 договору про передачу в іпотеку ОСОБА_4 нежитлового приміщення № 51 (п`ятдесят один) в будинку АДРЕСА_1 , для виконання зобов`язань ОСОБА_7 перед ОСОБА_4 за договором позики. При цьому, позивач, беззастережно погоджуюся з тим, щоб умови договору іпотеки визначались його дружиною самостійно на власний розсуд. Зазначена згода є нотаріально посвідченою та відповідає вимогам статей 60, 65 СК України та Закону України «Про іпотеку».

Враховуючи вищезазначене, надавши згоду на передачу нерухомого майна в іпотеку, позивач тим самим засвідчив свою згоду на реалізацію цього майна у разі невиконання умов кредитного договору на користь третіх осіб, а також на звернення стягнення на іпотечне майно в позасудовий спосіб.

Таким чином суд вважає, що у разі надання другим з подружжя згоди на укладення договору іпотеки, повторна згода на укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя не надається.

Крім того, договір іпотеки, яким передбачено можливість звернення стягнення на іпотечне майно та на підставі якого укладено договір купівлі-продажу (оспорюваний правочин) не був визнаний недійсними, а тому, в силу положення статті 204 ЦК України, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки - виконуватися.

Щодо заниження ціни предмету іпотеки.

Право на відшкодування перевищення вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя, згідно частини п`ятої статті 37 Закону України «Про іпотеку», належить виключно іпотекодавцю. Позивачка не є іпотекодавцем і не може претендувати на вказане відшкодування, навіть за умови доведення такого перевищення вартості, оскільки іпотекодавцем є саме відповідач ОСОБА_7 ..

При цьому, наслідком недотримання вимог частини п`ятої статті 37 Закону України «Про іпотеку», є виникнення права на відшкодування іпотекодержателем компенсації.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 04 квітня 2019 року у справі № 641/1262/16 та від 01.08.2018 у справі № 133/1866/14-ц, а узагальнений висновок викладений у постанові Верховного суду від 09.09.2021 у справі № 161/9644/19.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, що є підставою для відмови в позові у повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 76-81, 89, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 10.04.2023 р.

Суддя Богдан АТАМАНЮК