Справа № 577/2472/23
Провадження № 2/577/648/23

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(В С Т У П Н А Т А Р Е З О Л Ю Т И В Н А Ч А С Т И Н И)

28 липня 2023 року м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

у складі:

головуючого судді Рідзевської І.О.,

з участю секретаря Олійник В.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотопі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 21361,90 грн. та витрати за надання правничої допомоги в розмірі 1600,00 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що у 1999 році зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, який 20.06.2019 рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської якої області було розірвано. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16.09.2022 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця.

Ухвалою суду від 22.05.2023 року відкрито провадження у справі за вказаною вище позовною заявою та справа призначена до підготовчого судового засідання.

28.06.2023 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою від 28.07.2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав частково, згоден сплатити 10000,00 грн., також прохає стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (а.с.6).

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20.06.2019 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.2).

Згідно судового наказу від 16.09.2022 року з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 07.07.2022 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 3).

З довідки про реєстрацію місця проживання особи вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований в АДРЕСА_1 разом з матір`ю ОСОБА_1 (а.с.7,8).

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №5251/5587 ОСОБА_4 перебував в медичному закладі з діагнозом закритий перелом середньої третини обох кісток правої гомілки зі зміщенням (а.с. 13-14).

Як вбачається з розписки від 01.05.2023 ОСОБА_6 отримала від ОСОБА_1 10 000 грн. на лікування доньки. (а.с.15).

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував на лікуванні з 02.05.2023 року по 16.05.2023 року з діагнозом: закритий перелом середньої третини обох кінцівок правої гомілки зі зміщенням (а.с.13).

15.12.2021 ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище після реєстрації шлюбу на ОСОБА_1 (а.с.16).

Як вбачається з накладної №ВІ-42 від 11.05.2023 ОСОБА_1 придбала набір імплантів для остеосинтезу вартістю 9700 грн. (а.с.55-58).

Постановою старшого слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області від 27.12.2022 закрито кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України. (а.с. 60-61).

Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За змістом частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі, у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17, а також у постановах Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № № 520/12681/17 (провадження № № 61-14849св19), від 31 січня 2020 року у справі № 484/2230/17 (провадження № № 61-1460св18).

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

У постанові від 13 вересня 2017 у справі №6-1489цс17 Верховний Суд України зробив правовий висновок, що «СК виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення».

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки тягар доказування покладено на позивача, то заявляючи додаткові витрати, позивач в будь-якому випадку повинен їх обґрунтувати та надати беззаперечні докази на їх підтвердження. Дані додаткові витрати, на відміну від аліментів, мають бути викликані саме особливими обставинами.

Тобто, якщо стягнення аліментних зобов`язань викликане необхідністю дитини у вихованні, освіті, харчуванні, одязі та забезпеченні елементарних умов життя і враховуються при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, то додаткові витрати заявляються саме у зв`язку з хронічними або разовими проблемами зі здоров`ям дитини, або у разі обставин, які пов`язані з розвитком здібностей дитини.

Позивачкою доведено наявність витрат на загальну суму 11161,90 грн., пов`язаних з лікуванням дитини, та що ці витрати були понесені нею за призначеннями лікарів та у зв`язку із проведенням обстежень лікарями. Враховуючи доведеність цих витрат та визнання частини понесених витрат відповідачем суд вважає, що частину понесених витрат на лікування дитини, тобто 10000,00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню у відшкодування понесених позивачем додаткових витрат, суд враховує матеріальне та сімейне становище сторін, повідомлення позивачем відповідача про необхідність придбання імплантантів, відсутність доказів втрати відповідачем працездатності, призупинення роботи відповідача до моменту закінчення дії воєнного стану за місцем роботи, та доходить висновків що матеріальне становище батька - відповідача дозволяє забезпечити відшкодування додаткових витрат в розмірі 10 000 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину в розмірі 10 000 грн., що є оплатою лікування доньки ОСОБА_6 ОСОБА_8 , суд виходить з наступного.

Як зазначено в Сімейному кодексі України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ст.150 СК України); той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (ст. 185 СК України).

Отже, факт потрапляння дитини в ДТП та оплата лікування доньки ОСОБА_6 ОСОБА_8 , що стало наслідком ДТП не є тими особливими обставинами, які відносяться до додаткових витрат в розумінні вимог чинного законодавства.

За таких обставин, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених поданими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на залучення спеціалістів, експертів, проведення експертизи та інших процесуальних дій, необхідних для розгляду або підготовки до розгляду справи.

Як передбачено ч. 2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

До позовної заяви стороною позивача, на підтвердження понесення відповідних витрат, долучено довідку від 16.05.2023 року про надання юридичної допомоги, з якої вбачається, що ОСОБА_1 сплатила 1600 грн. адвокату, акт прийому передачі послуг від 17.05.2023 року, розрахунок суми витрат на 1600 грн. (а.с. 18).

Суд зазначає, що звіт про оцінку вартості збитку враховано при винесенні даного рішення, а отже витрати пов`язані з його складанням (оплата якого позивачем підтверджується належним та допустимим доказом) мають бути відшкодовані за рахунок відповідача.

Крім того, відповідачем на підтвердження понесення відповідних витрат долучено договір про надання правничої допомоги від 18.06.2023 року, звіт виконаних робіт по договору від 19.06.2023 року, квитанцію до прибуткового ордера від 19.06.2023 року, яка підтверджує сплату відповідачем 6000 грн. (а.с.62- 64).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено частково, на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави 536 грн. 80 коп. судового збору, від сплати якого позивач була звільнена при подачі позовної заяви в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 800 (вісімсот) грн. витрат пов`язаних з оплатою правничої допомоги.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3000 (три тисячі) грн. витрат пов`язаних з оплатою правничої допомоги.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканка АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , мешканець АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 03 серпня 2023 року.

Суддя Рідзевська І. О.