РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2023 р. 145/1902/20

2/145/133/2023

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Тихій О.Н.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тиврівської селищної ради Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Василівка Тиврівського району Вінницької області померла її мати ОСОБА_3 , яка до дня смерті була зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 3.2305 гектара, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Василівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області.

За життя її мати розпорядилась своїм майном, склавши заповіт на її користь. На день відкриття спадщини заповіт не змінений і не скасований.

Вона подала до Тиврівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, заведена спадкова справа № 483-2005. Спадкоємцями, які відповідно до ст. 1241 ЦК України, мали право на обов`язкову частку в спадщині, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , були її сестри: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Вони написали до Тиврівської державної нотаріальної контори заяви, в яких відмовились від своїх обов`язкових часток в спадщині.

08 листопада 2002 року отримала свідоцтво про право на спадщину на грошові вклади з належними відсотками та компенсаціями, що належали померлій і зберігаються в філії Вінницького районного відділення Ощадбанку.

Отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку в нотаріальній конторі вона не має можливості, оскільки ОСОБА_3 за життя не отримала належний документ, який засвідчував її право на дану земельну ділянку, а державний акт на право приватної власності на землю виданий після її смерті.

Дана земельна ділянка перебуває в оренді у Фермерського господарства «Зоря Василівки».

ОСОБА_3 за життя була членом КСП «Світанок» села Василівка Тиврівського району Вінницької області та мала право на земельну частку (пай) в даному КСП.

Тиврівською РДА, на виконання пункту 5 цього Указу, 15 липня 1997 року її матері було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0098163, розміром 3,39 умовних кадастрових гектарів без визначення її в натурі (на місцевості) на території Василівської сільської ради Тиврівського району. А вже після смерті матері, на підставі рішення 18 сесії 3 скликання Василівської сільської ради від 29.03.2001 земельні частки (паї) були виділені в натурі та передані із земель колективної власності КСП «Світанок» села Василівка Тиврівського району, Вінницької області його членам із видачею державних актів на право приватної власності на землю. І в рахунок належної за життя її матері земельної частки (паю), яка розташована на території Василівської сільської ради було виділено в натурі земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 3,23 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та видано на її ім`я державний акт на право приватної власності на землю серії ВН № 004031 від 22 травня 2001 року.

Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 3.2305 гектара, кадастровий номер :01:004:0218, яка розташована на території Василівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області і яку було передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Василівка Тиврівського району Вінницької області.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просять позов задоволити.

Представники відповідача Тиврівської селищної ради та третьої особи ФГ "Зоря Василівки" в судове засідання не з`явилися, подали заяви, відповідно до яких просять справу розглянути у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують.

Суд, вислухавши позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.2, 4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження, а припиняється у момент її смерті.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Василівка Тиврівського району Вінницької області померла ОСОБА_3 , яка до дня смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями, які відповідно до ст. 1241 ЦК України, мали право на обов`язкову частку в спадщині, яка відкрилась після її смерті були діти померлої: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які написали до Тиврівської державної нотаріальної контори відповідні заяви, в яких відмовились від своїх обов`язкових часток в спадщині їхньої матері ОСОБА_3 ..

05.08.1985 ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження (а.с.11): все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, заповідає своїй дочці ОСОБА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 спадщину після смерті матері прийняла, подавши до Тиврівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, заведено спадкову справу № 483-2005, що стверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 1591211.

Державний акт на право приватної власності на землю серії ВН № 004031 на ім`я ОСОБА_3 (а.с.21) виданий 22 травня 2001 року, тобто після її смерті.

ОСОБА_3 за життя не набула право власності на земельну ділянку площею 3.2305 гектара, кадастровий номер :01:004:0218, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Василівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, а відповідно до заповіту ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_1 все своє майно.

Суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання в порядку спадкування права власності на земельну ділянку, яка не є власністю спадкодавця, необґрунтовані, а тому в задоволенні позову відмовляє.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст.25, 1216, 1218 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008, суд,

ухвалив:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 01 березня 2023 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подано протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя І. > О. > Ратушняк