_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/4482/23
Провадження № 2/947/1457/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2023 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Куриленко О.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ :

07 лютого 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить постановити рішення, яким: розірвати шлюб між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському рійоні Одеського міського управління юстиції 15 грудня 2015 року, серія НОМЕР_3 , про що складено відповідний актовий запис № 2237.

В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що з 15 грудня 2015 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. В період шлюбу у сторін народилася донька, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач стверджує, що подружнє життя з відповідачем не склалось, причиною цього є різні погляди на життя, а також виникаючі між ними сварки та розбіжності по найважливішим життєвим питанням, втрачено почуття любові та поваги.

Ухвалою судді від 24.02.2023 року було відкрито провадження по справі та призначено судове засідання, в порядку спрощеного позовного провадження.

Вирішуючи питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, суддя керувався положеннями ч.6 ст. 19 та ч.1 ст. 274 ЦПК України, якими, в свою чергу, передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються, серед іншого, малозначні справи, а саме: справи, в яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

27 березня 2023 року від представника відповідача ОСОБА_5 адвоката Шляпіної Л.М. на адресу суду надійшла заява, в якій вона просила постановити ухвалу, якою призначити до розгляду справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу за правилами загального позовного провадження.

Крім того, 29 березня 2023 року від представника відповідача ОСОБА_5 адвоката Шляпіної Л.М. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача зазначила, що з викладеними у позовній заяві фактами не згодна.

04 квітня 2023 року від представник відповідача ОСОБА_5 адвоката Шляпіної Л.М. на адресу суду надійшло клопотання, в якому вона просить об`єднатив одне провадження позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу (справа № 947/4482/23) та позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу (справа № 947/7941/23) та призначити єдиний номер справі № 947/4482/23.

06 квітня 2023 року представник позивача ОСОБА_4 адвокат Дімов Юрій Петрович надав до суду відповідь на відзив Відповідача, в якому зазначив, що позвач вважає обгрунтування Відповідача у відзиві на позовну заяву такими, що жодним чином не впливають на предмет спору, і не спростовують намір Позивача розірвати шлюб з Відповідачем.

Ухвалою суду від 06 квітня 2023 року у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_5 адвоката Шляпіної Л.М. про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та клопотання про об`єднання справ в одне провадження було відмовлено.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Представник позивача ОСОБА_4 адвокат Дімов Юрій Петрович в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_9 позовну заяву визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала, однак, заперечувала проти часу припинення шлюбних відносин та причин розірвання шлюбу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 15 грудня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському рійоні Одеського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , про що складно актовий запис № 2237.

Від спільного шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 .

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню тому, що родина фактично розпалася і її відновлення неможливе за обставин, зазначених позивачем у позовній заяві. Під час розгляду справи, судом також було встановлено, що у позивача відсутні які-небудь почуття до відповідача, їх шлюбний союз розпався та існує формально.

Згідно роз`яснень, які викладені у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка ОСОБА_4 , та жінки ОСОБА_5 , й збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, даний факт має істотне значення. Примирення між сторонами неможливе. Спорів з приводу розподілу спільного майна подружжя немає.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Таким чином, в ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу і суд переконався у дійсному волевиявленні позивача.

Також судом враховується той факт, що один із членів сім`ї (чоловік чи жінка) або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу (ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України) й це право підлягає судовому захисту.

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно із положеннями ст. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст.110 ч. 1 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

Враховуючи викладене та задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

На підставі вище викладеного, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 3 ст. 105 СК України).

Разом з тим, суд зазначає, що час припинення між сторонами шлюбних стосунків та причини їх погіршення не відноситься до предмету доказування у даній справі та можуть бути встановлені, за потреби, в іншій справі, враховуючи, що сторони шляхом укладання нотаріально посвідчених договорів вже узгодили питання щодо місця проживання дитини і участі у її вихованні та утриманні, поділу спільного майна пожружжя, припинення права на аліменти у зв`язку з передачею права власності на квартиру.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 10, 206, 265, ЦПК України, ст. ст. 110, 111, 112, 113, 161, 180 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), зареєстрований 15 грудня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському рійоні Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 2237.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Куриленко О. М.