Справа № 349/1765/22
Провадження № 2/349/75/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08 травня 2023 року м. Рогатин

в складі головуючого судді Гаврилюк О.О.

з участю секретаря судового засідання Гошко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу №349/1765/22 за позовом ОСОБА_1 до Рогатинської міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на домоволодіння,

встановив:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Гринчишин І.Я., звернулася до суду з позовом до Рогатинської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позову зазначено, що позивачка є спадкоємцем за заповітом після смертіматері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщину прийняла, однак коли звернулася з заявою про отримання свідоцтва, нотаріус відмовив їй у зв`язку з відсутністю документа, який посвідчує право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно. Просила визнати за нею право власності на домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

Відповідач заперечень проти позову не подав.

Ухвалою від 27 грудня 2022 року позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 10 січня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 01 березня 2023 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача адвокат Гринчишин І.Я. просив справу розглядати у його відсутності, про що подав письмову заяву.

Рогатинська міська рада Івано-Франківської області в особі міського голови подала заяву про розгляд справи за відсутності її представника, в якій вказала, що визнає позов повністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази судом встановлено такі обставини справи.

З матеріалів справи вбачається, що домоволодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 відносилося до суспільної групи "колгоспні двори".Станом на 15 квітня 1991 року у житловому будинку проживали ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

На день смерті ОСОБА_2 разом з нею проживала ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою №1, виданою 04 січня 2023 року Княгиницьким старостинським округом Івано-Франківського району Івано-Франківської області.

ОСОБА_3 померла у 2001 році. ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 21 квітня 2017 року, виданим державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим 18 лютого 2005 року виконавчим комітетом Княгиницької сільської ради рогатинського району Івано-Франківської області.

У зв`язку зі смертю ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне їй майно - 1/3 частину домоволодіння (1/6 частина належала їй як члену колгоспного двору, 1/6 частину домоволодіння, яке вона успадкувала після смерті ОСОБА_3 , однак не оформила спадкових прав).

Відповідно до копії заповіту від 25 січня 2005 року, посвідченого секретарем Княгиницької сільської ради, Підсела О.С. все своє майно заповіла позивачці по справі ОСОБА_1 . З матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем за заповітом ОСОБА_2 є її дочка ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Постановою державного нотаріуса Рогатинської районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області від 06 жовтня 2022 року №411/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 на домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 , через відсутність документів, що підтверджують право власності спадкодавців на зазначене нерухоме майно. Відповідно до вказаної постанови згідно з матеріалами спадкової справи №440/2008р. спадкоємцем померлої є її дочка ОСОБА_1 на яку спадкодавець ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений Левицькою О.І., секретарем виконавчого комітету Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківьскої області 25 січня 2005 року за №1.

Із копії технічного паспорта на індивідуальний житловий будинок, виданого на ім`я ОСОБА_1 та копії довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації від 06 жовтня 2021 року №596 вбачається, що до складу домоволодіння входить: житловий будинок загальною площею 90,9 м2, житловою площею 62,2 м2, літня кухня загальною площею 29,9 м2, стайня загальною площею 21,5 м2, стайня загальною площею 24,1 м2, гараж загальною площею 17,7 м2, ворота загальною площею 4,3 м2, огорожа загальною площею 60,2 м2.

Реєстрація права власності на домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась.

Згідно ст.120 ЦК УРСР в редакції 1963 року, що поширюється на спірні правовідносини, колгоспний двір визначався, як сімейно - трудове об`єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. При цьому за змістом ч.2 ст.123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п.6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення ст.ст.17,18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 р.).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 р. не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Вказані обставини дають суду дійти до висновку, що станом на 15 квітня 1991 року, кожен із членів двору, в тому числі і позивачка по справі були власниками по 1/6 частці у вище вказаному житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами. Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України).

За змістом ст.ст.1233, 1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

За змістом частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Статтею 55 Конституції України гарантовано право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практик у у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що позивачка набула право власності на 1/3 частину житловий будинок та приналежні будівлі, як спадкоємець за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, а тому це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Рогатинської міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на домоволодіння задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/3 частину домоволодіння - житлового будинку загальною площею 90,9 м2, житловою площею 62,2 м2, літньої кухні загальною площею 29,9 м2, стайні загальною площею 21,5 м2, стайні загальною площею 24,1 м2, гаража загальною площею 17,7 м2, воріт загальною площею 4,3 м2, огорожі загальною площею 60,2 м2, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: с.Загір`я Івано-Франківського району Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Рогатинська міська рада Івано-Франківської області, місцезнаходження: Івано-Франківська область, Івано-Франківський район, м.Рогатин, вул. Галицька,65, .

Повний текст рішення складено 08 травня 2023 року.

Суддя О.О.Гаврилюк