Провадження № 22-ц/812/372/23 Доповідач апеляційного суду Самчишина Н.В.
Постанова

Іменем України

10 квітня 2023 року м. Миколаїв справа 1423/14904/2012

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Самчишиної Н.В.,

суддів: Коломієць В.В., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,

без участі учасників справи, належним чином повідомлених про день, час і місце судового засідання,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 вересня 2022 року, постановлену у приміщенні цього ж суду, під головуванням судді Черенкової Н.П., за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання щодо боржника ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

встановив:

04 липня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»(далі - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» або Товариство) звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання щодо боржника ОСОБА_1 .

Заявник вказував, що заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 грудня 2012 року по справі №1423/14904/2012 стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором №08/07/2007/840-К 1177 від 30 липня 2007 року в розмірі 598 063,94 грн. та судові витрати 3 219 грн.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 грудня 2021 року замінено стягувача у справі №1423/14904/2012 з ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

В кредитній справі, яку передано від ПАТ «КБ «Надра» до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_1 відсутній.

У відповіді Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яку отримано Товариством 16 червня 2022 року, зазначено, що на виконанні Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області перебувало виконавче провадження за № 41181510 з примусового виконання виконавчого листа № 1423/14904/2012, виданого 11 червня 2013 року Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра»» заборгованості у розмірі 598 063,94 грн, яке закінчене 24 березня 2014 року з підстав визначених п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, повідомлено, що надати докази відправлення постанови та оригіналу виконавчого документу не виявляється можливим, оскільки реєстри на відправлення рекомендованої кореспонденції знищено через закінчення термінів зберігання.

Посилаючись на те, що строк пред`явлення виконавчого листа переривався пред`явленням його до виконання, рішення суду не виконано, про повернення виконавчого листа ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» дізналося лише 16 червня 2022 року, та вважаючи, що з цього моменту він підлягає поновленню та становить 3 роки, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» просило заяву задовольнити.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 вересня 2022 року у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявником не наведено жодних причин, які є поважними та давали б підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання та не надано відповідних доказів на підтвердження таких причин. Будь-яких реальних перешкод для звернення виконавчих листів до виконання у визначений законом строк в судовому засіданні не встановлено. Сам факт отримання відповіді від УЗПВР у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 16 червня 2022 року, за умови звернення з таким запитом 09 лютого 2022 року, тобто вже після спливу строку на примусове пред`явлення виконавчого листа та через півтора року після набуття права вимоги за цим кредитним договором не свідчить про поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та як наслідок видачу дубліката виконавчого листа. Станом на час подання цієї заяви сплив строк пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі №1423/14904/2012, а тому на підставі пункту 17.4 Перехідних положень ЦПК України відсутні підстави для видачі заявнику його дубліката.

В апеляційній скарзі Товариство, посилаючись на незаконність і необґрунтованість ухвали, просило її скасувати і прийняти постанову, якою задовольнити заяву ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

В обґрунтування скарги посилалося на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи та положенням чинного цивільно-процесуального законодавства, неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відзивів на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходило.

ТОВ «ФК «Дніпрофінасгруп» в суд свого представника не направило, будучи своєчасно повідомленим про день, час і місце судового засідання.

Боржники в судове засідання не з`явилися. У поштових повідомленнях від 07 квітня 2023 року проставлена відмітка про відсутність адресатів за вказаними адресами. Відповідно до положень пункту 4 частини сьомої статті 128 ЦПК України дата проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за місцем проживання є днем вручення судової повістки.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», суд першої інстанції виходив з того, що Товариством не наведено жодних причин, які є поважними та давали б підстави для видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання та не надано відповідних доказів на підтвердження таких причин.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено та таке вбачається з матеріалів справи, що заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 грудня 2012 року по справі №1423/14904/2012 стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором №08/07/2007/840-К 1177 від 30 липня 2007 року в розмірі 598 063,94 грн. та судові витрати 3219 грн.

Рішення набрало законної сили 14 грудня 2012 року (т.1 а.с. 68-69).

21 липня 2020 року за договором № GL48N718070_1_4 про відступлення прав вимоги між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги за кредитним договором №08/07/2007/840-К 1177 від 30 липня 2007 року (т.1 а.с. 99-101).

27 жовтня 2021 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулося до суду з заявою про заміну сторони у виконавчих листах по справі № 1423/14904/2012 (т.1 а.с. 90-92).

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 грудня 2021 року заяву задоволено. Замінено стягувача у справі № 1423/14904/2012 з ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» (т.1 а.с. 124-126)

За змістом повідомлення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 11 березня 2022 року, що отримано Товариством 16 червня 2022 року, у Центральному відділі державної виконавчої служби м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області здійснювалися виконавчі провадження за №41181487 та №41181510 з виконання виконавчого листа Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 червня 2013 року за № 1423/14904/2012 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра»» судового збору у розмірі 3219 грн та заборгованості за кредитним договором 598 063,94 грн, які завершено 24 березня 2014 року з підстав визначених п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (т.2 а.с. 9).

Згідно Акту огляду матеріалів кредитної справи №08/07/2007/840 К-1177 від 12 березня 2021 року в кредитній справі, яку передано ПАТ «КБ «Надра» до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», відсутні оригінали виконавчих листів, зокрема щодо боржника ОСОБА_1 (т.2 а.с.10).

Згідно результатів пошуку виконавчих проваджень в АСВП, виконавче провадження стосовно боржника ОСОБА_1 де стягувачем є ПАТ «КБ «Надра» не знайдено (т.2 а.с. 11).

Звертаючись до суду із даною заявою стягувач вказував, що строк пред`явлення виконавчого документу переривався його пред`явленням до виконання, рішення суду не виконано, а стягувач дізнався про постанову про повернення виконавчого документа стягувачу №41181510 від 24 березня 2014 року лише 16 червня 2022 року з листа УЗПВР, тому перебіг строку пред`явлення такого документа до виконання починається заново з 16 червня 2022 року і становить три роки, тобто до 16 червня 2025 року.

У частині 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року N 1404-VIII стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі N 2-836/11 (провадження N 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону N 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

З аналізу вказаних процесуальних норм вбачається, що обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або поновлення такого строку за рішенням суду.

Необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність поважних причин такого пропуску.

Такі причини (обставини) повинні бути об`єктивною перешкодою для особи, на користь якої винесено судовий акт, і яка вчиняє дії для отримання виконавчого документа та його пред`явлення до виконання.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 2а-12192/09/0470, від 06 червня 2018 року у справі № 2-12537/10 від 31 січня 2019 року у справі № 490/9519/15-ц.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу «Пономарьов проти України» (№ 3236/03) 03 квітня 2008 року, установив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (пункт 41 рішення).

Згідно зі статтею 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76,77,78,79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Щодо строків пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV(в редакції чинній на час набрання законної сили рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 грудня 2012 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

У пункті 1 частини 1, частин 2, 3 статті 23 вказаного Закону передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина 1 статті 58 Конституції України ). Тобто, дія закону та іншого нормативно-правового акту не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Згідно з пунктом 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» свідчить, що положення цього закону застосовуються лише до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності цим законом. Цим пунктом Закону не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм цього Закону до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 640/4782/15-ц.

Ураховуючи наведене, за встановлених у справі обставин вбачається, що строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання визначено в один рік, який розпочався після винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу 24 березня 2014 року та закінчився 24 березня 2015 року.

Доказів про те, що зазначений строк повторно переривався матеріали справи не містять.

Стягувач у справі ПАТ «КБ «НАДРА» (його представник) знав з 2012 року про наявність рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 грудня 2012 року, отримав виконавчі листи щодо боржника ОСОБА_1 , які своєчасно пред`явив до виконання, мав можливість вчасно дізнатися про стан виконавчого провадження і після їх повернення 24 березня 2014 року, вчасно вчинити відповідні дії щодо пред`явлення їх до примусового виконання. Між тим протягом тривалого часу (з 2014 року по 2020 рік) банк не реалізовував свої процесуальні права під час виконання рішення суду.

Правонаступник ПАТ «КБ «Надра» на підставі договору про відступлення прав вимоги від 21 липня 2020 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулося до суду із заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчих листів до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів 04 липня 2022 року, тобто через майже півроку після заміни сторони стягувача у виконавчих листах (01 грудня 2021 року), зазначивши, що строки пропущені не з вини правонаступника.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Як встановлено на час переходу прав кредитора (стягувача) ПАТ «КБ «Надра» на підставі договору про відступлення прав вимоги від 21 липня 2020 року до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» строки пред`явлення до виконання виконавчих листів щодо боржника ОСОБА_1 , виданих на підставі рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 грудня 2013 року, сплинули.

Правонаступник кредитора (стягувача) ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» при зверненні до суду з вказаною заявою не зазначило та не надало відповідних доказів, які б підтверджували причини (обставини), що були об`єктивною перешкодою для ПАТ «КБ «Надра», на користь якого винесено судове рішення, і існували на момент переходу прав стягувача до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», для пред`явлення до виконання виконавчих листів щодо вказаного боржника у цій справі.

На переконання колегії суддів апеляційного суду тільки факт переходу прав вимоги від одного кредитора (стягувача) до іншого, як і заміна стягувача у виконавчих листах за ухвалою суду від 01 грудня 2021 року, зокрема від ПАТ «КБ «Надра» до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» за договором про відступлення прав вимоги за кредитним договором, не свідчить про поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та як наслідок видачу дубліката виконавчого листа.

Постановляючи ухвалу в частині відмови у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів та видачу дублікатів виконавчих листів, суд першої інстанції встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні цих вимог, оскільки заявником не наведено обґрунтованих аргументів на підтвердження поважності причин для поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання щодо боржника ОСОБА_1 .

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що заявником не наведено жодних причин, які є поважними та давали б підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання та не надано відповідних доказів на підтвердження таких причин. Будь-яких реальних перешкод для звернення виконавчих листів до виконання у визначений законом строк в судовому засіданні не встановлено.

«Суд не має права поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання за відсутності відповідних поважних причин пропуску цього строку» (постанова Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 2-12537).

Таким чином суд першої інстанції правильно врахував положення наведених норм законів, перевірив доводи заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів, надав належну оцінку обставинам, на які посилалося ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» як на причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів.

За таких обставин оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим.

Відповідно до частини першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 374, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» залишити без задовольнити.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва, постановлену 06 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верхового Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: В.В. Коломієць

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 10 квітня 2023 року.