Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2023 року смт. Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі судового засідання Хорольської І.П.

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа Чернеччинська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В:

04 січня 2023 року заявник звернувся до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Заявник посилався на те, що на підставі рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області йому був вданий Державний акт серія ЯЕ № 479409 на право власності на землю площею 2,0205 га, яка розташована на території Заплавської сільської ради, теперішня назва Заплавський старостинський округ Чернеччинської сільської ради Новомосковського району, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державний акт зареєстрований в Книзі записів державний актів на право власності на землю за № 28. При видачі Державного акту були допущена описка, а саме по батькові зазначено « ОСОБА_3 », але згідно правовстановлюючих документів правильно по батькові « ОСОБА_4 ». Дае протиріччя позбавляє заявника здійснити державну реєстрацію права власності та перешкоджає здійснювати реалізацію на встановлене законодавством право володіння, користування та розпорядження даною земельною ділянкою.

Тому заявник змушений звертатися до суду та прохає встановити факт належності правовстановлюючого документу.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та прохав їх задовольнити.

Від представника заінтересованої особи надійшла заява, в якій прохають суд розглядати справу без участі представника заінтересованої особи, проти заяви не заперечували.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 479409, видано громадянину ОСОБА_2 , який проживає: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Магдалинівського районного суду № 2-361-2007 від 29.03.2007 є власником земельної ділянки площею 2,0205 га, розташована на території Заплавської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано 20 вересня 2007 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 28 (а. с. 9).

Згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Магдалинівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 06 березня 2002 року, по батькові заявника вказано « ОСОБА_4 » (а. с. 3).

Згідно Реєстраційного номера облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб, вказано по батькові платника податків: « ОСОБА_4 » (а. с. 4).

До матеріалів справи додано свідоцтво про народження заявника серія НОМЕР_2 від 18 січня 1979 року, по батькові заявника вказано « ОСОБА_4 » (а. с. 11).

Згідно свідоцтва про одруження серія НОМЕР_3 від 12 лютого 1998 року, видане Виконкомом Заплавської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, по батькові заявника вказано « ОСОБА_4 » (а. с. 10).

До матеріалів справи додано пенсійне посвідчення серія НОМЕР_4 від 26 квітня 1994 року, в якому зазначено по батькові пенсіонера за вислугою років « ОСОБА_4 » (а. с. 8).

Відповідно ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Частина 2 ст. 317 Цивільного кодексу України, встановлює, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, про батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки прізвищ, імені, по батькові, або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Судом встановлено, що земельна ділянка, передана ОСОБА_2 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фактично належить ОСОБА_2 .

Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 5-13, 77, 78, 81-83, 141, 209, 293, 315, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_5 задовольнити.

Встановити факт, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 479409, виданий ОСОБА_2 , який проживає: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Магдалинівського районного суду № 2-361-2007 від 29.03.2007 є власником земельної ділянки площею 2,0205 га, розташована на території Заплавської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, Акт зареєстровано 20 вересня 2007 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 28, дійсно був виданий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Магдалинівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 06 березня 2002 року).

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.А.Ковальчук