Справа № 595/702/23
Провадження № 2-о/595/70/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2023

Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Тхорик І.І.,

за участю секретаря судового засідання Пастушака І.Д.,

представника заявника, адвоката Сверлик О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Сверлик О.В., звернулася до суду із заявою, заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 на строк шість місяців яким: заборонити йому заходити на подвір`я та до житлового будинку її доньки ОСОБА_3 , в якої вона зараз проживає; заборонити йому спілкуватися з нею. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що вона проживала разом зі своїм сином ОСОБА_2 у житловому будинку, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 , однак, у 2001 році перейшла жити у будинок своєї доньки ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , де з 12 квітня 2021 року зареєстрована. Зазначає, що з 2001 року між нею та її сином ОСОБА_4 , який являється інвалідом другої групи, тривають неприязні відносини, причиною яких є психологічне та фізичне насильство щодо неї так як її син систематично приходить до її теперішнього помешкання, ображає та принижує її, штовхає та шарпає, обзиває нецензурними та лайливими словами. Миритися з такою поведінкою сина та його ставленням до неї вона не бажає, у зв`язку з чим неодноразово в усній формі зверталася до дільничного інспектора поліції Романишина А.В. Відтак, 19.04.2023 дільничним інспектором ВП №2 (м.Бучач) було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника, терміном на 10 діб, із забороною в будь-який спосіб контактувати з нею, як постраждалою особою. Вказує, що будучи особою похилого віку, вона переживає за своє життя та здоров`я, у зв`язку з чим просить заявлені вимоги задовольнити.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не прибула.

Представник заявника, адвокат Сверлик О.В., будучи присутньою у судовому засіданні, заяву підтримала з підстав, викладених у ній та просила таку задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в зал судового засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про дату та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подавав.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши долучені до матеріалів справи докази, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Протидія насильству у сім`ї є однією з важливих напрямів суспільного розвитку. Вона розглядається не лише як соціальна проблема, а, насамперед, як проблема захисту прав людини. При здійсненні насильства у сім`ї відбувається порушення прав і свобод конкретної людини, що вимагає втручання з боку держави і суспільства.

Невжиття своєчасних обмежувальних заходів щодо кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілому від насильства у сім`ї.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини у вказаній сфері, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року №2229-VIII (далі - Закон). Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Частиною першою статті 1 Закону передбачено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з положеннями п. 7 ч. 2 ст. 3 Закону, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема, на батьків (матір, батька) і дитину (дітей).

Положеннями п.1 ч.1 ст. 21 Закону передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа або її представник.

Враховуючи положення Закону, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функції і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно Бучацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 27 квітня 2023 року.

Заявник ОСОБА_1 є пенсіонеркою і отримує пенсію за віком, що вбачається із посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого Управлінням соціального захисту населення Бучацької районної ради народних депутатів Тернопільської області 03 лютого 1998 року.

Зі змісту заяви про видачу обмежувального припису вбачається, що ОСОБА_2 чинить психологічний тиск на ОСОБА_1 , яка не в змозі терпіти, зокрема - це погрози різного характеру, у тому числі приниження і образи нецензурними словами, штовхання та шарпання. З приводу конфліктів ОСОБА_1 неодноразово зверталася із усними заявами до дільничного інспектора поліції ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , будучи допитаним у судовому засіданні в якості свідка зазначив, що працює старшим ДОП ВП №2 (м. Бучач), пояснив, що ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_2 проживали по АДРЕСА_1 . Згодом ОСОБА_1 перейшла жити до будинку своєї доньки за адресою: АДРЕСА_2 . Вказує, що від заявниці неодноразово надходили усні скарги на сина ОСОБА_2 у зв`язку з вчиненням ним домашнього насильства щодо неї. Проте, ОСОБА_1 , як мати, не бажала притягувати його до відповідальності. За останнім фактом вчинення стосовно заявниці домашнього насильства на ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, який на даний час не скерований до суду, та винесено терміновий заборонний припис, який останній не порушував. Також пояснив, що до нього зверталися односельчани з приводу того, що син конфліктує з мамою, навіть були факти нанесення їй тілесних ушкоджень. На даний час ОСОБА_2 проживає сам.

Так, відповідно до копії термінового заборонного припису стосовно кривдника серія АА №279572 від 19.04.2023, який винесено ст.ДОП ВП № (м.Бучач) Романишиним А.В., у зв`язку зі скоєнням ОСОБА_2 відносно своєї матері ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру, а саме: 18 квітня 2023 року о 19.00 год. по місцю проживання останньої обзивав її нецензурними словами, шарпав, штовхав, до кривдника застосовано наступні заходи термінового заборонного припису: заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 10 діб з 15.30 год. 19.04.2023 до 15.30 год. 29.04.2023.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суд має встановити, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінити ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: від 14 січня 2020 року в справі № 754/6995/19.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 липня 2020 року у справі №753/10840/19 зроблено такий висновок: «Видача обмежувального припису є обов`язковою в разі доказово обґрунтованого постійного використання у безпосередньому спілкуванні або переписці з колишнім чоловіком/дружиною та дітьми погроз, у тому числі фізичною розправою, вживанням щодо них ненормативної лексики, образ та приниження, які кваліфікуються як домашнє насильство у формі психологічного насильства».

За наведених вище обставин, судом встановлено, що ОСОБА_2 вчиняє щодо своєї матері ОСОБА_1 домашнє насильство, що підтверджується свідченнями ст. ДОП ВП Романишина А.В. та копією термінового заборонного припису стосовно кривдника, яка долучена до матеріалів цивільної справи.

Частинами 1, 2 статті 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення заінтересованою особою домашнього насильства щодо заявника, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно заінтересованої особи ОСОБА_2 шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п.п.4, 5 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

За таких підстав, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

На підставі Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», керуючись ст. ст. 19, 76-77, 81, 259, 263-265, 268, 350-1, 350-5, 350-6 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

ЗаявуОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 .

Встановити захід тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 та покласти на нього обов`язки, а саме: заборонити наближатися до місця проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити у будь-який спосіб спілкуватися з постраждалою особою ОСОБА_1 , строком на 6 (шість) місяців.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Копії рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважений підрозділ органу Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районну державну адміністрацію та виконавчий орган сільської, селищної, міської, районної у містах ради за місцем проживання (перебування) заявника.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 08 травня 2023 року.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: І. І. Тхорик