Справа № 399/534/23
Провадження № 2/399/160/2023
УХВАЛА

20 вересня 2023 року смт Онуфріївка

Суддя Онуфріївського районного суду Кіровоградської області Лях М.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

встановила:

Представник позивача адвокат Дьорко А.М. звернувсь до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, яким просив виділити у власність позивачу ОСОБА_1 та відповідачці ОСОБА_2 по 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 24 липня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя залишено без руху і надано позивачу строк для усунення недоліків, а саме, сплати судового збору за подання позову до суду в мінімальному розмірі 1073, 60 грн..

Копію зазначеної ухвали суду позивач ОСОБА_1 не отримав. За повідомленням Укрпошти, адресат відсутній за вказаною адресою, зазначеною ним особисто у позові.

Пізніше представник позивача адвокат Дьорко А.М. надіслав на адресу суду клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору в сумі 3569, 64 грн., виходячи з ціни позову 356964, 29 грн., оскільки розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік, не є власником об`єктів нерухомого майна та транспортних засобів.

Ознайомившись зі змістом клопотання, приходжу до висновку, про відмову в його задоволення, та що вказана позовна заява подана з порушенням вимог ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У позовній заяві позивач просить звільнити його від сплати судового збору в розмірі 1073, 60 грн. у зв`язку з тим, що розмір судового збору, що підлягає до сплати, перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній рік.

Згідно до ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Як встановлено в ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Системний аналіз статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для звільнення від сплати судового збору, є врахування судом майнового стану сторони.

Разом з тим, відстрочення, розстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору є правом суду, та таке клопотання сторони повинно бути обґрунтоване та документально підтверджене.

Тобто, основним у вирішенні питання про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору є встановлення майнового стану сторони, яка заявила відповідне клопотання. Дані обставини встановлюються судом на підставі доказів (наприклад, індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5), що видається органами Пенсійного фонду України, та/або відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми/джерела виплачених доходів та утриманих податків, що видається органами Державної податкової служби України, довідка про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку, розмірі і в строки покладається на особу, яка подає заяву.

Позивач звільнення від сплати судового збору обґрунтовує відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 20.06.2023 № 6568/6/11-28-12-01-07 за період з I по IV квартал 2022 року, згідно яких інформація про доходи за даний період відсутня.

Частинами 1 та 3 статті 136 ЦПК України визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України від 01 листопада 2011 року № 674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати у разі, коли розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Аналіз цих норм дає підстави вважати, що сторона повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище та подати суду відповідні докази. Такими доказами можуть бути документи про рівень доходу позивача, тобто що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду.

Позивач документальних чи інших таких доказів не пред`явив, а документ з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 20.06.2023 № 6568/6/11-28-12-01-07 за період з I по IV квартал 2022 року, в повній мірі не ілюструє його незадовільне (скрутне) майнове становище.

При цьому, слід зазначити, що сама по собі відсутність доходів, які підлягають оподаткуванню і обліковуються органами ДПС, не свідчить про скрутне матеріальне становище. Доказів про відсутність інших джерел доходів позивача суду не надано.

Крім того, зі змісту позовної заяви та доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги № 74 від 09.03.2023, слідує, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не є особою похилого віку, докази щодо його непрацездатності у справі відсутні, факт того, що він не працює та не отримує доходів залежить виключно від його волевиявлення.

Крім того, відповідно до ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Тобто, самі лише обставини, пов`язані з відсутністю коштів, не можуть вважатися підставою відстрочення чи звільнення від сплати судового збору, враховуючи, що позивачем не додано належних доказів, які б підтверджували неможливість сплатити судовий збір у визначеному законом розмірі.

Пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У даному випадку необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, яке визначено ЦПК України, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду у розумінні п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Невиконання позивачем наведених вимог процесуального законодавства має правовим наслідком відмову у прийнятті позовної заяви до розгляду та повернення її заявнику.

Вищенаведене узгоджується з позицією ВПВС, викладеною в ухвалі від 20.04.2023 у справі № 990/13/23.

Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи, що позивач не надав достатніх доказів неможливості сплати судового збору суду за розгляд його позовної заяви, підстав для задоволення вимоги про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви суд не вбачає.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Крім того, позивач звернувсь до суду з позовними вимогами майнового характеру про визнання за ним права власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 , проте, вказана ціна позову в розмірі 21250 гривень документально не підтверджена.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно - вартістю майна. Разом з тим, виходячи зі змісту ст. 176 ЦПК України ціна позову повинна визначатися, виходячи із дійсної вартості зазначеного майна.

Таким чином, позивачу необхідно визначити ціну позову, виходячи з оцінки спірного нерухомого майна станом на час звернення до суду з позовом. Вказана позивачем ціна позову нічим документально не підтверджується. Додані до позову документи на дають суду можливості встановити розмір судового збору, що підлягає до сплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, а саме, сплати судового збору, що у відповідності до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» становить 1 відсоток ціни позову, тобто 3569, 64 грн.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

постановила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків.

Запропонувати позивачеві усунути зазначені в мотивувальній частині ухвали недоліки та сплатити судовий збір за наступними реквізитами: ГУК у Кіров.обл./тг с-ще Онуфр/22030101на розрахунковий рахунок UA0011553, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37918230, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Встановити строк для усунення недоліків позовної заяви в сім днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили після підписання її суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Лях