Справа 206/2909/23
Провадження 2/206/883/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Малихіної В.В.,

при секретареві Масюковій К.А.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» про визнання протиправним та скасування наказу про зупинення нарахування середнього заробітку мобілізованим співробітникам та стягнення середнього заробітку,

за участі:

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

27 червня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Омега» про визнання протиправним та скасування наказу про зупинення нарахування середнього заробітку мобілізованим співробітникам та стягнення середнього заробітку.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач з серпня 2021 року є працівником ТОВ «Омега» та працював на посаді продавець продовольчих товарів ІІ категорії та з 21 грудня 2021 року був звільнений на підставі ст. 119 КЗпП України.

21 грудня 2021 року ОСОБА_1 було призвано на строкову військову службу у відповідності до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Однак, 19 липня 2022 року, тобто через сім місяців після призиву позивача на строкову службу, наказом № 139-КП Генерального директора ТОВ «Омега» Володимиром Безуглим «Про зупинення нарахування середнього заробітку мобілізованим співробітникам» нарахування та виплати середнього заробітку ОСОБА_1 було припинено.

Копію наказу позивач отримав 19 липня 2022 року на месенджер «Вайбер», без будь-яких пояснень з боку керівництва ТОВ «Омега».

При цьому позивач наголошує на тому, що він не є мобілізованим співробітником, оскільки його було призвано на строкову військову службу, при цьому ще до оголошення у державі військового стану.

Вказаний наказ є протиправним та таким, що порушує вимоги ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», якою позивачу гарантовано соціальний захист, так як Законом України від 01.07.2022 №2352-ХІ було внесено зміни до ст. 119 Кодексу законів про працю України з 18.07.2022 року, тобто після того, як він був призваний та зарахований до проходження військової служби.

На звернення ОСОБА_1 щодо роз`яснення підстав припинення нарахування та виплати середнього заробітку шляхом направлення адвокатських запитів, відповідач не реагує, що стало підставою для звернення до суду з позовом.

Ухвалою суду від 28.06.2023 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

24.07.2023 року на адресу суду від генерального директора ТОВ «Омега» Безуглого В. надійшов відзив на позовну заяву, де він зазначає, що норма ч. 3 ст. 119 КЗпП України у частині збереження середнього заробітку втратила чинність, відтак відповідачем не порушено норми ст. 58 Конституції України та ЦК України щодо незворотності дії закону в часі, а тому наказ №139-КП від 19.07.2023 є правомірним та повністю відповідає нормам діючого законодавства, у зв`язку з чим, просив суд повністю відмовити ОСОБА_1 в позовних вимогах.

В судовому засіданні представник позивача просила задовольнити позовні вимоги, мотивуючи тим, що відповідачем не витримано процедуру передбачену трудовим договором, наголосила, що ОСОБА_1 не мобілізовано, а саме призвано на строкову службу до початку мобілізації.

Представник відповідача в судовому засіданні просила повністю відмовити в задоволенні позовної заяви.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового процесу, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі фактичні обставини.

Копією військового квитка серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 призвано на строкову службу і направлено у військову частину 21.12.2021 року (а.с.6-7).

Копією наказу про зупинення нарахування середнього заробітку мобілізованим співробітникам №139-КП від 19.07.2022 року зупинено нарахування та виплата середнього заробітку працівникам, призваним на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби під час особливого періоду (а.с.8).

Копією наказу №147-КП від 05.08.2021 року ОСОБА_1 прийнято на роботу з 06.08.2021 року в контрольно-ревізійний відділ фінансового департаменту на посаду ревізор з окладом згідно штатного розкладу (а.с.34).

Копією наказу №234-КП від 08.12.2021 року ОСОБА_1 переведено з посади продавця продовольчих товарів овочевого відділу супермаркета «Варус-4» на посаду продавця продовольчих товарів торгового зала супермаркету «Варус-4» з 08.12.2021 з окладом, згідно з штатним розкладом (а.с.35).

Копією наказу №242-КП від 20.12.2021 року ОСОБА_1 увільнено від роботи у зв`язку з призивом на військову службу із збереженням робочого місця та середнього заробітку (а.с.36).

Згідно з довідкою про доходи, ОСОБА_1 в період з 01.12.2021 року по 31.07.2022 року отримав 58951,60 грн. (а.с.37).

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом положень статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 24 Конституції України гарантується рівність конституційних прав і свобод та рівність всіх громадян перед законом.

Відповідно до частин 1, 3 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Статтею 2 Закону №2232-XII встановлено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Згідно з частиною 2 статті 39 Закону №2232-ХІІ громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими, зокрема, частиною 3 статті 119 КЗпП України.

Особливий період, відповідно до абзацу 13 статті 1 Закону України «Про оборону» - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Частиною 3 статті 119 КЗпП України (у редакції, що діяла до 19 липня 2022 року) передбачено, що за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб-підприємців, у яких вони працювали на час призову.

Згідно з висновками щодо тлумачення змісту ст. 58 Конституції України, викладеними у рішенні Конституційного Суду України від 13.05.1997 року №1-зп, від 09.02.1999 року № 1-рп/99, від 05.04.2001 року №3-рп/2001, від 13.03.2012 №6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності, дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 1 липня 2022 року №2352-ІХ внесено зміни до частини 3 статті 119 КЗпП України шляхом заміни слів «зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток» на слова «зберігаються місце роботи і посада».

Закон України №2352-ІХ набрав чинності 19 липня 2022 року, а отже з 19 липня 2022 року частина 3 статті 119 КЗпП України діє в наступній редакції: за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи і посада на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб-підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Частиною 3 статті 5 Цивільного Кодексу України встановлено, що цивільні відносини, які виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Статтею 11 Цивільного Кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Тобто, відповідно до частини 3 статті 119 КЗпП України, починаючи з 19 липня 2022 року за працівниками, які призвані на військову службу зберігається місце роботи і посада, проте не зберігається середній заробіток, однак правовідносини, яки виникли між позивачем та відповідачем розпочалися з моменту призову на строкову службу ОСОБА_1 , а саме з 21.12.2021 року, коли станом на цю дату діяла норма ч. 3 ст. 119 КЗпП саме в редакції «зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток».

Таким чином, з урахуванням вимог частини 3 статті 5 Цивільного Кодексу України, а також того, що позивача ОСОБА_1 було увільнено від роботи 20.12.2021 року, коли діяла норма ч. 3 ст. 119 КЗпП в редакції «зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток», позивач був мобілізований на військову службу до лав Збройних Сил України у зв`язку із введенням воєнного стану, тобто за призовом в особливий період, який діє і на даний час, та продовжує проходити військову службу, суд приходить до висновку, що позивачу протиправно припинено нарахування і виплату середнього заробітку, у зв`язку з чим наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» від 19 липня 2022 року №139-КП «Про зупинення зарахування середнього заробітку мобілізованим співробітникам» підлягає скасуванню.

У зв`язку із визнанням незаконними та скасуванням оспорюваного наказу підлягають також до задоволення і позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання ТОВ «Омега» поновити йому виплати середнього заробітку з 19 липня 2022 року.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 та 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (частина 6 статті 141 ЦПК України).

Позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

У зв`язку з задоволенням позову понесені позивачем витрати по сплаті судового збору повинні бути стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись статтями ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 141, 259, 263-268, 279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» (, вул. Панікахи, 15, м. Дніпро, 490241) про визнання протиправним та скасування наказу про зупинення нарахування середнього заробітку мобілізованим співробітникам та стягнення середнього заробітку - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ від 19.07.2022 №139-КП генерального директора ТОВ «Омега» () «Про зупинення нарахування середнього заробітку мобілізованим співробітникам», яким призваному на строкову військову службу ОСОБА_1 , продавцю продовольчих товарів ІІ категорії, з 19.07.2022 року зупинено нарахування та виплата середнього заробітку (заробітної плати) на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 року №2352-ІХ.

Зобов`язати ТОВ «Омега» () поновити ОСОБА_1 збереження середнього заробітку на період проходження строкової служби, провівши нарахування середнього заробітку з 19 липня 2022 року та виплатити йому середній заробіток з 19 липня 2022 року і нарахувати в подальшому до скасування такого права.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» на користь держави 1073,60 грн. в рахунок відшкодування судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний тест складено 04.08.2023 року.

Головуючий суддя: В.В. Малихіна