1Справа № 331/2253/20 4-с/335/29/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Рибалко Н.І., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 , особа, дії якої оскаржуються: головний державний виконавець Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Лазарок Олена Анатоліївна, стягувач : ТОВ «Місто для людей Запоріжжя», на бездіяльність державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

02.08.2023 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла вищезазначена скарга, в якій ОСОБА_1 просить визнати протиправною триваючу бездіяльність головного державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Лазарок О.А., пов`язану з надмірно тривалим неналежним виконанням вимог частини 2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», зобов`язати головного державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Лазарок О.А. вчинити виконавчі дії у відповідності до вимог ч.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», а саме надіслати поштовим переказом на поштове відділення Запоріжжя 69068 стягнуті з ТОВ «Місто для людей» на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 9 372 грн.42 коп., за неналежне виконання судового рішення накласти на начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південного між регіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) штраф 50% на користь стягувача ОСОБА_1 та 50% на користь Державного бюджету України.

Вирішуючи питання можливості прийняття скарги до провадження суду, суд зазначає наступне.

29.06.2023 року заявник ОСОБА_1 звертався до суду з аналогічною скаргою, яка ухвалою суду від 30.06.2023 року була залишена без розгляду. Копія ухвали суду заявником була отримана 06.07.2023 року, в апеляційному порядку ним не оскаржувалася, та набрала законної сили.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Положеннями ст. 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У поданій скарзі ОСОБА_1 стверджує, що під час ознайомлення з матеріалами виконачого провадження в вересні 2022 року (заява від 28.09.2022 про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження) державний виконавець Лазарок О.А. запевнила заявника про невідкладне надсилання стягнутих коштів за його заявою від 11.08.2022 року, а саме про те, що стягнуті кошти поштовим переказом вже надіслані на поштове відділення Запоріжжя 69068 за адресою: м.Запоріжжя, пр.Моторобудівників,64 А. Однак, державним виконавцем всупереч його заяви кошти двічі: 20.10.2022 та в листопаді-грудні 2022 надсилалися на інше поштове відділення Запоріжжя 69126, після чого поверталися на рахунок виконавчої служби. Після чого заявник 05.05.2023 та 11.07.2023 звернувся знову до державного виконавця з заявою про перерахування коштів, яку державний виконавець отримав 10.05.2023, та до теперішнього часу кошти поштовим переказом не направлені на його адресу ( АДРЕСА_1 ).

Частиною 1 ст. 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Верховний Суд у постанові від 21.06.2022 винесеній у справі № 2610/16140/2012 зазначив, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

У постанові від 07.07.2022 у справі № 712/12377/17 Верховний Суд зазначив, що згідно з частиною п`ятою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Системний аналіз вказаних процесуальних норм свідчить про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод. За загальним правилом строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, або відсутні докази поважності причин пропуску такого строку, скарга залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому, заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Нормою ч. 2 ст. 126 ЦПК України визначено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтовуючи причини пропущення строку оскарження, заявник ОСОБА_1 зазначив, що протиправна бездіяльність державного виконавця має ознаки триваючого правопорушеннея, та послався на висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 11.12.2018 р. (справа № 810/1224/17). Однак суд вважає, що даний висновок прийнятий не з подібних правовідносин, а стосувався строку притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з поданими до скарги додатками, заявник Котлінський 11.08.2022 року звернувся до державного виконавця з заявою про повернення грошових коштів на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 25.11.2021 року (справа № 331/2253/20) про поворот виконання судового наказу від 31.07.2020, повернення ОСОБА_1 коштів в сумі 9 372,42 гр., та як зазначав у скарзі до теперішнього часу кошти йому не повернуті, отже починаючи з серпня 2022 року ОСОБА_1 був обізнаний про порушення його прав бездіяльністю державного виконавця.

У скарзі не наведено жодних поважних причин пропуску встановленого законом десятиденного строку звернення до суду зі скаргою у термін з серпня 2022 року по 02.08.2023 року, з заявою про поновлення пропущеного строку на підставі ч.1 ст.127 ЦПК України заяник ОСОБА_1 не звертався, поважних причин пропуску процесуального строку у скарзі не довів.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові. Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2021 року справа № 755/12052/19 (провадження № 14-113 цс 21) зроблено правовий висновок про те, що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово. Інформація повинна містити відомості про час її розміщення (частина перша статті 8 Закону про виконавче провадження).

Автоматизованою системою виконавчого провадження забезпечується, зокрема, виготовлення документів виконавчого провадження, централізоване зберігання документів виконавчого провадження, реєстрація вхідної і вихідної кореспонденції та етапів її проходження (пункти 3, 4 та 7 частини другої статті 8 Закону про виконавче провадження).

З огляду на вищевикладене, та відсутність підстав поновлення строку оскарження, скарга ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Лазарок О.А. підлягає залишенню без розгляду, відповідно до ст. 126 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 126, 127, 353, 354, 449 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 , особа, дії якої оскаржуються: головний державний виконавець Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Лазарок Олени Анатоліївни, стягувач: ТОВ «Місто для людей Запоріжжя», на бездіяльність державного виконавця, - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що залишення скарги без розгляду не позбавляє права повторного звернення до суду на загальних підставах з дотриманням вимог процесуального закону.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Рибалко Н.І.