Справа № 296/878/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

16 березня 2023 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Маслак В.П.

за участю секретаря судового засідання Репіковій З.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Житомирського міського територіального центру соціального обслуговування Житомирської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 30.01.2023 звернулася ОСОБА_1 з позовом про визнання протиправними дій територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Житомирської міської ради та зобов`язання територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Житомирської міської ради поновити дію надання соціальних послуг ОСОБА_1 з моменту ухвалення судом рішення у даній справі.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом І групи та з 17.04.2000 перебуває на обліку органів соціального захисту, як особа яка потребує надання соціальних послуг. Відповідно даних довідки до акту огляду МСЕК серія 10ААБ від 21.03.2014 ОСОБА_1 потребує постійного стороннього догляду.

Позивач стверджує, що з 17.04.2000 по 31.07.2022 перебувала на обліку Житомирського міського територіального центру соціального обслуговування Житомирської міської ради, отримувала натуральну допомогу у вигляді продуктів харчування, користувалась транспортними послугами та забезпечувалась гарячим харчуванням (обідами).

Починаючи з 01.08.2022 відповідач відмовився надавати послуги позивачу, аргументуючи тим, що позивач відмовляється впускати соціальних працівників у своє житло для підписання договору соціального обслуговування.

Позивач зверталася із заявами до відповідача та виконавчого комітету Житомирської міської ради, Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради, яких повідомила, що відповідачем безпідставно припинено надання соціальної допомоги та не враховано, що починаючи з 24.02.2022 змінено порядок надання соціальних послуг в умовах воєнного стану, які надаються в екстреному порядку за заявою, а не згідно договору про надання соціальних послуг. Позивач вважає, що дії відповідача щодо припинення надання соціальних послуг в умовах воєнного стану є протиправним, а тому просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 31.01.2023 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та витребувано від Житомирського міського територіального центру соціального обслуговування Житомирської міської ради копію договору про надання соціальних послуг ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та копію звернень останньої за отриманням послуг у період з 01.08.2022р. по 23.01.2023р.

В судовому засіданні позивачка та її представник вимоги позову підтримали та просили задовольнити.

Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки останнього суд не повідомив, відзив на позов до суду не надав, а тому відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи, що позивач та її представник не заперечили щодо розгляду справи в заочному порядку та наполягали на вирішенні справи в даному судовому засіданні за наявними матеріалами, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інвалід І групи, потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серія 10ААБ від 21.03.2014 (а.с. 11, 12).

З листа виконавчого комітету Житомирської міської ради №25/д-3388/925 від 21.06.2022 вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у відділенні соціальної допомоги вдома з 17.04.2000 та систематично забезпечується натуральною допомогою у вигляді продуктів харчування, предметів першої необхідності, безкоштовними гарячими обідами, транспортною послугою «Соціальне авто». Отримання послуги ОСОБА_1 унеможливлює, не дозволяючи заходити до свого помешкання соціальному робітнику для виконання своїх функціональних обов`язків (а.с.15).

Згідно листа Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради №2346/вих від 20.09.2022 у відповідь на звернення ОСОБА_1 щодо надання соціальних послуг Житомирським міським територіальним центром соціального обслуговування Житомирської міської ради, зокрема повідомлено, що на протязі періоду перебування на обліку в територіальному центрі систематично надавалася натуральна допомога продуктами харчування та транспортні послуги. Від запропонованого гарячого харчування ОСОБА_1 відмовилася. Соціальними працівниками територіального центру повідомлено про припинення ОСОБА_1 послуги догляд вдома з 01.08.2022 у зв`язку із закінченням строку договору. Продовжити надання соціальної послуги немає можливості, оскільки ОСОБА_1 категорично відмовляється допускати в своє помешкання соціальних працівників з метою підписання договору про соціальне обслуговування (а.с.16).

Листом від 13.10.2022 №25/Д-6339/1659 виконавчий комітет Житомирської міської ради на звернення ОСОБА_1 від 29.09.2022 №25/д 6339 щодо надання соціальних послуг повідомив останню, що продовжити надання соціальної послуги догляд вдома немає можливості, оскільки ОСОБА_1 категорично відмовляється допускати в своє помешкання соціальних працівників з метою підписання договору про соціальне обслуговування (а.с.17).

Також з листа виконавчого комітету Житомирської міської ради №25/Д-7643/82/0/123-21 від 13.12.2022 на звернення ОСОБА_1 від 22.11.2022 щодо поновлення на обліку у Житомирському міському територіальному центрі соціального обслуговування Житомирської міської ради, повідомив останню, що відповідно до п.7 Порядку організації надання соціальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 01.06.2020 №587, та п.3 ст.19 Закону України «Про соціальні послуги», працівниками департаменту соціальної політики Житомирської міської ради спільно із соціальними працівниками Центру 06.12.2022 здійснено вихід за адресою реєстрації ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , з метою оцінювання потреб у соціальних послугах, складанні відповідного акту та договору. Зробити цього не вдалося, оскільки за місцем проживання ОСОБА_1 не було. При спілкуванні з ОСОБА_1 по телефону, черговий раз надано роз`яснення умов поновлення в Центрі, перелік відділень і їх функцій, права та обов`язки отримувача соціальних послуг. Подавати заяву і укладати договір ОСОБА_1 відмовилася пояснивши, що допомога не потрібна (а.с. 18).

Слід вказати, що на момент проведення судового засідання не надано докази, витребувані ухвалою від 31.01.2023, та суд не повідомлено про неможливість надання таких. В засіданні позивачка та її представник наполягали на розгляді справи за наявними матеріалами, тому суд надає оцінку лише доказам, що надані позивачем.

Аналізуючи обставини викладені в позові та наявних матеріалах справи, суд до спірних правовідносин вважає за необхідне застосувати норми Закону України «Про соціальні послуги» № 2671-VIII, який набрав чинності 28.04.2019 (надалі Закон).

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону отримувач соціальних послуг має право на:

1) отримання соціальних послуг відповідно до умов та порядку їх надання, визначених законодавством про соціальні послуги та договором про надання соціальних послуг;

2) повагу до честі і гідності, уважне та гуманне ставлення з боку суб`єктів системи надання соціальних послуг;

3) отримання від суб`єктів системи надання соціальних послуг повної та вичерпної інформації про свої права, обов`язки, порядок і умови надання соціальних послуг у формі, доступній для сприйняття особами з будь-яким видом порушення здоров`я;

4) індивідуальний підхід, що враховує потреби кожної особи/сім`ї;

5) вільний вибір надавачів соціальних послуг;

6) відмову від соціальних послуг, крім випадків обов`язкового надання соціальних послуг, визначених законом;

7) конфіденційність інформації особистого характеру, що стала відома суб`єктам системи надання соціальних послуг під час реалізації цього Закону;

8) доступ до інформації, що міститься в його особовій справі як отримувача соціальних послуг;

9) повагу до приватного життя, на свободу думки та висловлювань;

10) захист своїх прав і законних інтересів, у тому числі в судовому порядку;

11) отримання від надавачів соціальних послуг у письмовому вигляді обґрунтування відмови у наданні соціальних послуг;

12) участь в оцінюванні його потреб у соціальних послугах;

13) спілкування зі своїми рідними, близькими та іншими особами;

14) одночасне одержання кількох соціальних послуг;

15) інші права, передбачені законодавством про соціальні послуги.

Частиною 2 ст.12 Закону визначено обов`язки отримувачів соціальних послуг, зокрема:

1) надавати повну і достовірну інформацію, необхідну для визначення їхніх потреб у соціальних послугах, права на отримання соціальних послуг та визначення умов договору про надання соціальних послуг;

2) виконувати умови договору про надання соціальних послуг;

3) дотримуватися правил внутрішнього розпорядку роботи надавачів соціальних послуг;

4) своєчасно інформувати надавачів соціальних послуг про всі обставини, що впливають на надання або припинення надання соціальних послуг;

5) ставитися з повагою до надавачів соціальних послуг та їх працівників;

6) не перешкоджати наданню соціальних послуг, у тому числі іншим особам;

7) дбайливо ставитися до майна надавачів соціальних послуг, що використовується під час надання соціальних послуг.

Приписами ч.1 ст.19 Закону визначено, що підставою для розгляду питання надання соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів є подання до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчого органу міської ради міст обласного значення, ради об`єднаної територіальної громади за місцем проживання/перебування особи:

1) заяви особи або її законного представника про надання соціальних послуг;

2) звернення, повідомлення інших осіб в інтересах осіб/сімей, які потребують соціальних послуг.

Відповідно до ст.21 Закону рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів приймає структурний підрозділ з питань соціального захисту населення уповноважених органів системи надання соціальних послуг, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 11 цього Закону. Рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг надавачами соціальних послуг недержавного сектору приймає відповідний надавач.

У разі введення надзвичайного або воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях для невідкладного надання соціальних послуг структурний підрозділ з питань соціального захисту населення уповноважених органів системи надання соціальних послуг, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 11 цього Закону, може надати право надавачам соціальних послуг державної/комунальної власності приймати рішення про надання соціальних послуг екстрено (кризово) (консультування, надання притулку, догляд, підтримане проживання, короткотермінове проживання, натуральна допомога, транспортні послуги тощо) особам/сім`ям, які опинилися у складних життєвих обставинах через шкоду, завдану пожежею, стихійним лихом, катастрофою, бойовими діями, терористичним актом, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією.

Рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг приймається протягом 10 робочих днів з дня одержання заяви, звернення, повідомлення про надання соціальних послуг за результатами оцінювання потреб особи/сім`ї у соціальних послугах.

Рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг екстрено (кризово) приймається невідкладно, не пізніше однієї доби з моменту одержання відповідної заяви, звернення, повідомлення.

Рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг не пізніше трьох робочих днів після його прийняття видається або надсилається заявнику. У рішенні про надання соціальних послуг обов`язково зазначаються результати оцінювання потреб особи/сім`ї у соціальних послугах та надавач соціальних послуг. Рішення про відмову у наданні соціальних послуг має бути вмотивованим.

Приписами ст.22 Закону також передбачено, що договір про надання соціальних послуг укладається в письмовій формі між надавачем та отримувачем соціальних послуг чи його законним представником.

Істотними умовами договору про надання соціальних послуг є назва соціальних послуг, умови їх надання та вартість, права, обов`язки та відповідальність сторін, строк дії договору та інші умови, які сторони визнають істотними.

Невід`ємною частиною договору про надання соціальних послуг є індивідуальний план надання соціальних послуг.

В індивідуальному плані надання соціальних послуг, крім заходів, передбачених у державному стандарті соціальних послуг, зазначаються інші заходи, які потрібно здійснити для надання таких послуг, а також відомості про необхідні ресурси, періодичність і строки здійснення заходів, відповідальні виконавці.

Надання соціальних послуг, що надаються одноразово, екстрено (кризово), здійснюється без укладення договору.

Продовження строку дії договору про надання соціальних послуг здійснюється за результатами оцінювання потреб особи/сім`ї у соціальних послугах.

Оцінювання потреб особи/сім`ї у соціальних послугах здійснюється не менш як за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору, якщо інше не передбачено таким договором.

Відповідно до ст.23 Закону соціальні послуги надаються екстрено (кризово) (консультування, надання притулку, догляд, підтримане проживання, короткотермінове проживання, натуральна допомога, транспортні послуги тощо) у разі наявності загрози життю чи здоров`ю особи та у разі введення надзвичайного або воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях.

Згідно п.1.4. Державного стандарту догляд дома, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 13.11.2013 №760 в редакції станом на 01.07.2022, соціальна послуга догляду вдома (далі - соціальна послуга) - заходи, що проводяться за місцем проживання (вдома) отримувача соціальної послуги протягом робочого дня надавача соціальної послуги і полягають у наданні допомоги в самообслуговуванні особам, які частково або повністю втратили / не набули здатності до самообслуговування.

Наявними матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 з 17.04.2000 по 31.07.2022 перебувала на обліку Житомирського міського територіального центру соціального обслуговування Житомирської міської ради, отримувала натуральну допомогу у вигляді продуктів харчування, користувалась транспортними послугами та забезпечувалась гарячим харчуванням (обідами).

Соціальними працівниками територіального центру повідомлено позивача про припинення послуги догляд вдома з 01.08.2022 у зв`язку із закінченням строку договору про надання соціальних послуг.

Позивач стверджує, що неодноразово зверталась до відповідача із заявами про продовження надання соціальних послуг, про що докази суду не надано, а витребування таких доказів від відповідача повторно не здійснено у зв`язку із наполяганням позивача на розгляді справи за існуючими матеріалами. Також не надано суду договір з позивачем про надання соціальних послуг.

Аналізуючи норми Закону України «Про соціальні послуги» приходжу до висновку, що надання соціальної допомоги здійснюється за заявою особи, яка належить до вразливих груп населення та/або перебуває у складних життєвих обставинах, на підставі договору про надання соціальних послуг укладеного в письмовій формі між надавачем та отримувачем соціальних послуг чи його законним представником.

Враховуючи принцип добровільності надання соціальних послуг, що закріплено в ст.3 Закону України «Про соціальні послуги», відсутність згоди зі сторони ОСОБА_1 на укладення договору про надання соціальних послуг, у відповідача відсутні підстави для продовження надання послуги позивачу догляд вдома.

Також судом не встановлено, що відповідно до ч.6 ст.22 Закону позивачем було вчинено дії для продовження дії попереднього договору про надання соціальних послуг. З листа виконавчого комітету Житомирської міської ради від 13.12.2022 №25/Д-7643/82/0/123-21 вбачається неможливість здійснення оцінювання потреб особи/сім`ї у соціальних послугах та складання відповідного акту за місцем проживання ОСОБА_1 , яка заперечила наявність потреби у таких послугах.

Окрім того, суд не вбачає підстав для надання соціальних послуг екстрено (кризово) (консультування, надання притулку, догляд, підтримане проживання, короткотермінове проживання, натуральна допомога, транспортні послуги тощо) оскільки з урахуванням положень ч.2 ст.21 Закону не доведено, що позивач опинилися у складних життєвих обставинах через шкоду, завдану пожежею, стихійним лихом, катастрофою, бойовими діями, терористичним актом, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією.

Враховуючи вищезазначене в задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76 - 91, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення в порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя В. П. Маслак