ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 674/660/22

Провадження № 22-ц/4820/145/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Заворотна А.В.

за участю: представників відповідачів Місяця А.П., Варибок Т.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №674/660/22 за позовом Смотрицької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, за апеляційною скаргою Смотрицької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2022 року (суддя Ольховський Є.Б.).

Заслухавши доповідача, пояснення представників учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У червні 2022 року Смотрицької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області звернулась до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

В обґрунтування позову зазначалось, що на підставі наказу Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області від 29.09.2014 №22-4508/14-14-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачу в оренду земельної ділянки» між Головним управлінням Держземагенства у Хмельницькій області та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки, згідно якого останній отримав у строкове платне користування земельну ділянку для ведення фермерського господарства, загальною площею 42,889 га, кадастровий номер :03:012:00255, у т.ч. 40,3183 га рілля, 2,5714 га пасовища, розташовану на території Балинської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

Відповідно до пунктів 15,16 договору оренди землі, земельна ділянка передається в оренду для ведення фермерського господарства. Цільове призначення земельної ділянки: землі сільськогосподарського призначення (для ведення фермерського господарства).

Виключно Фермерське господарство після державної реєстрації має право на отримання земельної ділянки (ділянок), але як юридична особа, а не як громадянин із метою створення фермерського господарства. Згідно з витягом Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань фермерське господарство Петльованим Р.Ф. не створене, а тому вже більше семи років він фактично використовує земельну ділянку не за цільовим призначенням. Тобто, після укладення договору оренди, ОСОБА_1 , не створив фермерського господарства, не приступив до використання земельної ділянки для зазначених цілей, а фактично використовує земельну ділянку не за цільовим призначенням, а саме для ведення особистого селянського господарства, що є грубим порушенням Законів України.

Посилаючись на зазначене, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, позивач просив суд визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області від 29.09.2018 № 22-4508/14-14-СГ, визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, площею 42,8897 га, кадастровий номер :03:012:0025, у т.ч. 40,3183 га рілля, 2,5714 га пасовища, розташованої на території Балинської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

Рішенням Дунаєвецького районного суд Хмельницької області від 17 жовтня 2022 року відмовлено в задоволенні позову. Стягнуто з Смотрицької селищної ради на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 35 000 грн.

В апеляційній скарзі Смотрицька селищна рада Кам`янець-Подільського району Хмельницької області не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Зазначає, що Головним управлінням Держземагенства у Хмельницькій області було передано земельну ділянку відповідачу неправомірно. В порушення ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» ОСОБА_1 не підтвердив наявність фермерського господарства на день вирішення питання про отримання земельних ділянок в оренду. Зазначає, що суд першої інстанції, не звернув увагу на те, що ОСОБА_1 хоч і зареєстровано фермерське господарство у 2015 році, однак воно не має ніякого відношення до земельної ділянки, яка надавалася відповідачу. Зазначає, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки доводам позивача щодо підстав скасування договору оренди землі, не звернув увагу на те, що зі змісту оскаржуваного договору оренди землі від 22.10.2014 вбачається, що орендована земельна ділянка передавалась в оренду відповідачу для ведення фермерського господарства, хоча фактично використовувалась для ведення особистого селянського господарства, тобто фактично відбулася зміна цільового призначення землі.

Крім того, вказує, що, в порушення норм статті 137 ЦПК України, суд першої інстанції, дійшов помилкового висновку про задоволення заявлених представником відповідача витрат на правничу допомогу. Звертає увагу на те, що представником відповідача не надано до суду детального опису робіт, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а заявлена до стягнення сума у розмірі 35 000 грн не може бути співмірна із складністю справи та виконаними адвокатом робіт.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2022 року - без змін, посилаючись при цьому на необґрунтованість доводів апеляційної скарги. Зазначає, що твердження позивача про те, що спірним наказом та договором оренди поєднано два види використання землі для особистого селянського господарства та для ведення фермерського господарства є помилковим, оскільки наказом та договором передбачено один вид цільового використання землі - для ведення фермерського господарства. Вказує, що законодавством ніяким чином не передбачено контроль з боку Головного управління щодо створення громадянином фермерського господарства після отримання земельної ділянки в оренду.

В судовому засіданні представники відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 просили апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені у відповідності до вимог цивільного процесуального законодавства.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 377 ЦПК України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Встановлено, що згідно з наказом Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області від 9 вересня 2014 року №22-4508/14-14-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки", затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів Балинської сільської ради Дунаєвецького районного Хмельницької області та надано йому в оренду земельну ділянку площею 42,8897 га (кадастровий номер :03:012:0025) для ведення фермерського господарства строком на 30 років (а.с. 28 на звороті).

22 жовтня 2014 року ОСОБА_1 та Головне управління Держземагенства у Хмельницькій області на підставі наказу Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області №22-4508/14-14-СГ від 09 вересня 2014 року уклали договір оренди землі строком на 30 років, згідно з яким ОСОБА_1 надана в оренду для ведення фермерського господарства земельна ділянка загальною площею 65,7339 га, у тому числі рілля - 40,3183 га, пасовища 2,5714 га, кадастровий номер :03:012:0025, розташована за межами населених пунктів Балинської сільської ради Дунаєвецького районного Хмельницької області. (а.с. 72-73)

ОСОБА_1 зареєстроване право оренди на спірну земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідно до рішення про державну реєстрацію від 18 листопада 2014 № 17282435.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, 25.05.2015 зареєстровано Фермерське господарство "Деметра-Р", . Засновником Фермерського господарства є Петльований Руслан Федорович (а.с. 53-71).

Відомості про створення відповідачем будь-якого іншого фермерського господарства відсутні.

Отже, спір у даній справі виник з приводу законності отримання ОСОБА_1 в оренду спірної земельної ділянки для здійснення фермерської діяльності.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судовий захист є одним з найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а за частиною першою статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

За змістом частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

Разом з тим відповідно до частин першої, другої статті 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 20 ГПК України встановлені особливості предметної та суб`єктної юрисдикції господарських судів, якими уточнено коло спорів, що розглядаються господарськими судами, та встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (в тому числі землю), крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем. Спори щодо користування землями фермерського господарства, у тому числі з центральним органом виконавчої влади, який реалізує політику у сфері земельних відносин, з іншими юридичними особами розглядаються господарськими судами.

Згідно із частиною першою «Про фермерське господарство», фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

За частиною першою статті 5, частиною першою статті 7 вказаного Закону, право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство. Для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради.

Після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб (стаття 8 Закону).

Тобто можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства як форми підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.10.2022 року у справі №922/1830/19 відступила від висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 року у справі №619/1680/17-ц, від 03.04.2019 року у справі №621/2501/18, від 15.01.2020 року у справі №698/119/18, від 12.05.2020 року у справі №357/1180/17, стосовно належності до цивільної юрисдикції спорів про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства, на які посилався Верховний Суд у постанові від 19.05.2021 року, повертаючи цю справу для продовження розгляду до апеляційного суду.

З метою забезпечення єдності та сталості судової практики Велика Палата Верховного Суду зазначила, що спори щодо користування землями фермерського господарства, у тому числі з центральним органом виконавчої влади, який реалізує політику у сфері земельних відносин, з іншими юридичними особами, мають розглядатися господарськими судами незалежно від того, чи отримувала фізична особа раніше земельну ділянку для створення фермерського господарства і того, чи створила вона це господарство.

Отже, розгляд спору, що виник у правовідносинах, пов`язаних з користуванням землями фермерського господарства, належить до господарської юрисдикції.

З врахуванням викладеного, колегія суддів, приходить до висновку, що суд першої інстанції порушив предметну юрисдикцію спору, помилково розглянув справу в порядку цивільного судочинства, дана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження в справі, відповідно до норм п. 1 ч. 1ст. 255 і ч. ч. 1, 2 ст. 377 ЦПК України, - закриттю.

На виконання вимог ч. 1ст. 256 ЦПК України, апеляційний суд роз`яснює Смотрицькій селищній раді, що розгляд справи віднесено до юрисдикції Господарського суду Хмельницької області за територіальною підсудністю і позивач має право протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до апеляційного суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі, із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 377, 382, 384ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Смотрицької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області задовольнити частково.

Рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2022 року скасувати, провадження у справі за позовом Смотрицької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 березня 2023 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай