Справа № 591/3682/23
Провадження № 2/591/614/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2023 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Ніколаєнко О.О.,

за участю секретаря судового засідання Полякової А.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу № 591/3682/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, додаткових витрат,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року позивачка звернулась до суду з позовом, який, уточнивши, мотивує тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який розірвано. Син сторін є студентом 1 курсу Київського національного університету ім. Т.Шевченка за контрактом, навчається на денній формі навчання. Вартість освітньої послуги становить 152 000 грн. (по 38 000 грн. на рік). Повнолітній син перебуває на утриманні позивачки, вона оплатила вартість навчання. Зазначає, посилаючись на положення СК України, що відповідач має можливість утримувати повнолітнього сина, що є підставою для стягнення з нього аліментів на період навчання та додаткових витрат у вигляді оплати половини вартості навчання за два роки. Уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення сином 23 років, починаючи стягнення з дня зврнення до суду. Також просить стягнути з відповідача на її користь 38 000 грн., що становить половину суми навчання на 1 та 2 курсі ОСОБА_5 у Київському національному університеті ім. Т. Шевченка.

Відповідач у відзиві на позовну заяву із позовом не погодився у повному обсязі. Зазначив, що сторони мають двох дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти після розірвання шлюбу проживають з матір?ю, позивач добровільно сплачує аліменти на утримання доньки. Після розірвання шлюбу відповідач утримує дітей, спілкується з ними. Син проживає окремо від матері, тому мав сам звернутися з позовом про стягнення аліментів. Згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 5000 грн. на місяць. Відповдач є військовослужбовцем, знаходиться в зоні активних бойових дій. Витрачає власні кошти на потреби, пов?язані з військовою службою, сплачує аліменти на утримання доньки, допомагає непрацездатній матері та своїй сім?ї. Позивачка має у власності нерухоме майно, яке здає в оренду.

Відносно додаткових витрат зазначив, що навчання з метою здобуття професійної осіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат. Просить у цій частині вимог відмовити.

Ухвалою суду від 11.05.2023 відкрито спрощене провадження у справі, призначено судове засідання.

У судовому засіданні представник позивача позвні вимоги підтримала із зазначених у позові підстав. Просила позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти позову з підстав, вказаних у відзиві.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.12.2020 (а.с. 11).

Мають двох дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який досяг повноліття, та доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є неповнолітньою (а.с. 10,16).

Судовим наказом від 23.05.2022 Ковпаківського районного суду м. Суми у справі №592/2971/22 стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частки від його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 18.05.2022 і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 16). Відповідно до довідки Зарічного ВДВС від 22.05.2023 з відповідача стягуються аліменти за судовим наказом (а.с. 52)

07.07.2022 позивачкою, як законним представником ОСОБА_5 укладено договір про навчання у Київському національному університеті ім. Тараса Шевченка. Відповідно до умво договору форма навчання є денною, навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних осіб (а.с. 12-13).

Відповідно до довідки від 26.04.2023 Київського національного університету ім. Тараса Шевченка ОСОБА_5 є студентом 1 курсу ОС «Бакалавр» спеціальності «Публічне управління та адміністрування». Термін навчання з 19.09.2022 по 30.06.2026 (а.с. 15).

13.09.2022 за навчання ОСОБА_5 на 1 курсі позивачкою було сплачено 38 000 грн. (а.с. 14).

ОСОБА_4 є військовослужбовцем, отримує грошове забезпечення, що підтверджується відповідними довідками (а.с. 17,98)

Позивачка є працевлаштованою, отримає доходи у вигляді заробітної плати, має у приватній власності нерухоме майно (а.с. 64, 67).

Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Стаття 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що син сторін після досягнення повноліття продовжує навчання на денному відділенні вищого навчального закладу, не працює, в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Тому наявні підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання сина.

При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, працює. Суд враховує, що на утриманні відповідача перебуває донька ОСОБА_7 , на утримання якої за судовим рішенням стягуються аліменти. Доводи відповідача про утримання непрацездатної матері не підтверджуються доказами. Доводи про необхідність утримання сім?ї не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідачем не надано доказів того, що його дружина ОСОБА_9 є непрацездатною та потребує утримання з боку відповідача. Посилання позивача на наявність витрат на придбання товарів та медикаментів, що пов?язано з несенням ним військової служби, не звільняє відповідача від обов?язку утримувати сина шляхом сплати аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд також враховує, що позивачка також має можливість надання утримання сину.

Враховуючи викладене, суд вважає, що розмір аліментів 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення сином 23-річного віку буде розумним, достатнім, справедливим і відповідатиме інтересам повнолітнього сина, який навчається та у зв?язку з цим не працює, при цьому не порушуватиме прав та інтересів відповідача.

Відносно вимог про стягнення додаткових витрат на утримання сина суд зазначає таке.

Частиною першою статті 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Встановлено, що позивач просила стягнути половину коштів за навчання сина у вищому навчальному закладі на підставі статті 185 СК України.

Проте витрати на навчання сина у вищому навчальному закладі не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами (необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо), а тому відсутні підстави для стягнення половини вартості оплати навчання сина, як додатковиз витрат на його утримання.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть її надавати, у спосіб сплати аліментів (статті 198, 200, 201 цього Кодексу). Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Так, відповідно до норм сімейного законодавства умови утримання неповнолітніх дітей (статті 180-197 СК України) не є тотожними умовам утримання повнолітніх сина, доньки (статті 198-201 СК України).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_10 28.04.2023 виповнилося 18 років і позивачка просить стягнути половину витрат, понесених нею у червні 2023 року на оплату вартості навчання сина на 2 курсі. Правила статті 185 СК України про участь батьків у додаткових витратах на дитину до обов`язків утримання повнолітніх дочки, сина не застосовуються, що є додатковою підставою для відмови у задоволенні позову у частині стягнення 19 000 грн. як витрат на оплату вартості навчання сина сторін на 2 курсі згідно платіжного документа від 30.06.2023.

Зазначений висновок узгоджується із висновком Верховного Суду, що викладений у постановах від 28 лютого 2019 року по справі № 466/532/16, від 25 лютого 2020 року по справі № 521/4397/17.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним частково задовольнити позовні вимоги, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина, який прожовжує навчання, на період його навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23-річного віку, в розмірі 1/6 частин заробітку (доходу) відповідача. У іншій частині позовних вимог слід відмовити.

На підставі ст. 141 ЦПК України у зв?язку із частковим задоволенням позову та звільненням позивачки від сплати судового збору при зверненні до суду, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 536,80 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, додаткових витрат задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, щомісячно, до закінчення навчання (орієнтовна дата - 30.06.2026), але не довше, ніж до досягнення сином 23 років, починаючи стягнення з 09.05.2023.

У іншій частині вимог відмовити у зв?язку з необгрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного тексту. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: ОСОБА_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення виготовлено 04.08.2023.

Суддя О.О.Ніколаєнко