КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/7612/2023 Доповідач:Савченко С.І.
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

01 травня 2023 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Савченка С.І., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 01 березня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про перегляд рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 05 грудня 2013 року у справі №755/18963/13-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, за виключними обставинами,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 01 березня 2023 року відмовлено повністю у задоволенні заяви ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи ПАТ «Банк Форум» про перегляд рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 05 грудня 2013 року у справі №755/18963/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Форум» про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, за виключними обставинами.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, 14 березня 2023 року ОСОБА_1 подала (направила поштою) безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, яка не відповідала вимогам п.3 ч.4 ст.356 ЦПК України, оскільки не оплачена судовим збором у встановленому законом розмірі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 01 березня 2023 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: сплатити судовий збір за оскарження ухвали суду у розмірі 536,80 грн та надати суду апеляційної інстанції платіжний документ.

На виконання вимог вказаної ухвали, 26 квітня 2023 року ОСОБА_1 подала (направила поштою) до суду апеляційної інстанції клопотання про звільнення її від сплати судового збору. У клопотанні ОСОБА_1 зазначає, що вказана справа є справою про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що, на її думку, звільняє її від сплати судового збору на підставі положень п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

Посилаючись на правові позиції у подібних правовідносинах, що викладені у постановах Верховного Суду від 11 серпня 2021 року у справі №560/4364/19, від 05 травня 2022 року у справі №520/9769/19, від 14 лютого 2018 року у справі №2а/0470/2563/12 та від 22 січня 2020 року у справі №440/207/19, згідно яких оскільки приписами ст.4 Закону №3674-VIне передбачено ставки судового збору за звернення із заявою в порядку контролю за виконанням судового рішення, а відтак, за відсутності законодавчо встановлених ставок судового збору за звернення до суду із заявою в порядку контролю за виконанням судового рішення, на позивача не поширюється обов`язок сплати судового збору за звернення до суду з такою заявою, а тому, відповідно, і з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції, прийнятої за результатами її розгляду, ОСОБА_1 зазначає, що за аналогією у вказаних постановах, оскільки приписами ст.4 ЗУ «Про судовий збір» не передбачені ставки судового збору за звернення із заявою про перегляд рішення суду у зв`язку з виключними обставинами, отже й на неї не поширюється обов`язок зі сплати судового збору як за звернення до суду із заявою про перегляд рішення суду у зв`язку з виключними обставинами, так і з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції, прийнятою за результатами розгляду такої заяви.

Окрім того, своє клопотання скаржниця мотивує важким матеріальним становищем, та тим, що не працює, не отримує доходів та не отримувала доходи за попередні календарні роки. На підтвердження свого майнового стану ОСОБА_1 до клопотання про звільнення від сплати судового збору долучила відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 21.04.2023 від 21.04.2023 №0829-23-03987, згідно яких за період з 1 кварталу 2021 року по 4 квартал 2022 року інформація про доходи відсутня. Посилаючись на п.1, п.3 ч.1, ч.2 ст.8 ЗУ «Про судовий збір» просить звільнити її від сплати судового збору.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання з таких міркувань.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване ст.8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Як вбачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір»), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (ч.2 цієї ж статті):

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Аналізуючи доводи скаржниці про звільнення її від сплати судового збору, слід зазначити, що посилання ОСОБА_1 на постанови Верховного Суду від 11 серпня 2021 року у справі №560/4364/19, від 05 травня 2022 року у справі №520/9769/19, від 14 лютого 2018 року у справі №2а/0470/2563/12 та від 22 січня 2020 року у справі №440/207/19 не є релевантними, оскільки у вказаних справах, які розглянуті в порядку адміністративного судочинства, встановлені інші фактичні обставини.

У даному випадку позивачка оскаржує ухвалу суду, а згідно положень п.п.9 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на всі без винятку ухвали суду - фізичною особою сплачується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01.01.2023 року складає 536,80 грн).

Окрім того, вирішуючи питання про необхідність сплати судового збору при оскарженні даної ухвали суду слід враховувати позицію Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2018 року у справі №915/955/15, згідно з якою положення п.п.9 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» щодо сплати судового збору при оскарженні ухвали суду стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом України «Про судовий збір» справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких були постановлені відповідні ухвали.

Справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Форум» про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди вирішена. У даному випадку в апеляційному порядку переглядається ухвала Дніпровського районного суду міста Києва від 01 березня 2023 року, постановлена за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 05 грудня 2013 року у справі №755/18963/13-ц за виключними обставинами, а отже, положення п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» у даному випадку не застосовуються, а за апеляційне оскарження ухвали суду має оплачуватися судовий збір. Підтвердженням такої позиції апеляційного суду є ухвала Верхового Суду від 05 серпня 2020 року у даній справі про необхідність сплати судового збору за касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 26 червня 2020 року , а також сплата ОСОБА_1 судового збору (а.с.165, 167-168 т.7).

З аналізу ст.8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду навіть за наявності однієї із вказаних у статті умов.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Апеляційний суд керується позицією ЄСПЛ, який виходить з того, що судовий збір має бути «розумним», тобто таким, що, з урахуванням фінансового положення заявника, може бути ним сплачений. Окрім того, ЄСПЛ неодноразово вказував, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

При цьому в рішеннях у справах «Kniat v. Poland» та «Jedamski and Jedamska v. Poland» ЄСПЛ вказав, що оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища.

Водночас, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 має право на зменшення чи звільнення від сплати судового збору відповідно до положень п.1 ч.1 ст.8 ЗУ «Про судовий збір» з огляду на її майновий стан відповідно до поданих відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 21.04.2023 від 21.04.2023 №0829-23-03987, згідно яких за період з 1 кварталу 2021 року по 4 квартал 2022 року інформація про доходи відсутня.

Проте, на думку суду, вказана довідка сама по собі не підтверджує неможливість ОСОБА_1 сплатити судовий збір у визначеному законом розмірі за подання апеляційної скарги, і не є безумовною підставою для звільнення скаржниці від сплати судового збору у повному обсязі.

Зокрема, судом встановлено, що ОСОБА_1 , 1963 року народження, є працездатною особою, докази про те, що вона є пенсіонером абоособою з інвалідністю у справі відсутні. Відомостей про перебування її на обліку в службі зайнятості як безробітнї, тобто, як особи, яка не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстрована у державній службі зайнятості як така, що шукає роботу (ст.2 Закону України «Про зайнятість населення») матеріали справи, апеляційна скарга та додані до неї документи не містять. Як і відсутні відомості про перебування позивачки на обліку в управлінні соціального захисту населення за місцем проживання як малозабезпеченої особи, яка потребує державної допомоги. Отже, скаржниця самостійно забезпечує себе матеріально і це її влаштовує. Доказів про відсутність у позивачки транспортних засобів чи нерухомого майна остання не надала.

Наведені обставини у своїй сукупності переконливо свідчать про матеріальний стан та фінансову спроможність позивачки частково сплатити судовий збір, а тому підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору в повному обсязі немає.

Враховуючи, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, і приймаючи до уваги те, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, суд апеляційної інстанції на основі поданих ОСОБА_1 доказів її майнового стану вважає за можливе клопотання задовольнити частково, а саме - зменшити ОСОБА_1 розмір судового збору за подання апеляційної скарги у цій справі, визначивши його у розмірі 300 грн. Суд враховує, що необхідний до сплати зменшений розмір судового збору не є обтяжливим.

Отже, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду у розмірі 300 грн.

Згідно реквізитів рахунку станом на 2023 рік для сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції до Київського апеляційного суду оплата коштів має здійснюватися за наступними платіжними реквізитами:

Отримувач коштів ГУК у м. Києві/Соломян.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0026010

Код класифікації доходів бюджету 22030101

При сплаті судового збору поле «Призначення платежу» розрахункового документа заповнюється таким чином: *;101;_____(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ______(ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ____(Дата оскаржуваного рішення) по справі _____(Номер справи), Київський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Документи, що підтверджують сплату судового збору подаються до Київського апеляційного суду в оригіналі.

За правилами ст.357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст.356 названого Кодексу, застосовуються положення ст.185 ЦПК України.

За таких обставин, скаржниці ОСОБА_1 слід повторно надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме, сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду у зменшеному до 300 грн розмірі.

Керуючись ст.185, 357 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги задовольнити частково.

Зменшити ОСОБА_1 розмір судового збору за подання апеляційної скарги до 300 грн.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 01 березня 2023 року залишити без руху та надати десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для сплати судового збору, в іншому випадку скарга вважатиметься неподаною і буде повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.І. Савченко