СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/17265/21

пр. № 2/759/192/23

18 січня 2023 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Журибеда О.М.

за участю секретаря - Багінської І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року позивач ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СГ «Тас», в якому просить: стягнути з ПрАТ «СГ «Тас» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 100 000, 00 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог вказує те, що 17.09.2020 року між ПрАТ «СГ «Тас» та ОСОБА_1 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту FO-00804727 від 17.09.2020 року відповідно до якого були застраховані майнові ризики страхувальника, зокрема, що пов`язані з володінням, користуванням, розпорядженням транспортним засобом «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_1 .

17.10.2020 року з застрахованим трансопртним засобом Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_1 стався страховий випадок, так у зв`язку з падінням листу профнастилу, що був зірваний із даху поривом сильного вітру, було пошкоджено вказаний автомобіль, про що було повідомлено в правоохоронні органи та відповідно повідомлено по телефону страховика ПрАТ «СГ «Тас».

У зв`язку з настанням страхового випадку відповідач здійснив розрахунок страхового відшкодування, розмір якого був погоджений з страховиком.

Проте, листом №19974/9120 від 09.12.2020 року ПрАТ «СГ «тас» відмовилася, здійснити виплату страхового відшкодування з підстав визначених п. 11.2 договору, оскільки повідомлення про настання страхового випадку було здійснено пізніше 24 годин з моменту настання страхового випадку.

Позивач не погоджується з вказаною відмовою, оскільки вимоги п. 11.2 договору були виконані, що підтверджується також і аудіозаписом дзвінка до контакт-центру страховика.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05.08.2021 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.12.2021 року постановлено провести підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження.

В судовому засідання представник позивача Богуцький І.О. просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на доводи зазначені в позовній заяві.

Представник відповідача ПрАТ «СГ «Тас» в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомили. 27.10.2021 року від представника відповідача надійшов відзив, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі за безпідставністю та необгрунтованістю, посилаючись на доводи зазначені у відзиві.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони грунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Встановлено, що 17.10.2020 року в м. Кропивницький, по вул. Богдана Хмельницького 47 внаслідок удару (падіння) профнастилу, що був зірваний поривом вітру було пошкоджено автомобіль Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_1 .

Власником транспортного засобу Hyundai Elantra», реєстраційний номер Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (а.с.58).

Також судом встановлено, та сторонами не заперечується, що цивільно-правова відповідальність на момент події була застрахована згідно договору добровільного страхування наземного транспорту від 17.09.2020 року №FO-00804727 в ПрАТ «СГ «Тас» (а.с. 7-17).

Відповідно до п. 7.2. договору, предмет договору- майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням ЗТЗ та ЗДО, встановленим на ньому.

Відповідно до п. 8.35 договору, страховий випадок за цим договором- настання збитків, що спричинені пошкодженням або знищенням, або втратою ЗТЗ та/або ЗТО що спричинені внаслідок настання страхового ризику із переліку застрахованих згідно п.3.3 частини 1 договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням майном.

Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової «плати у разі подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або цю факт настання страхового випадку.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про страхування», підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є: 1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України; 2) вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку; 4) отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні; 5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) інші випадки, передбачені законом.

Листом № 19974/9120 від 09.12.2020 року ПрАТ «СГ «Тас» відмовила ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з невиконанням обов`язків, передбачених договоррм, зокрема п. 11.2 (а.с.20).

Відповідно до п. 11.2. Договору, безпосередньо з місця події або з місця виявлених пошкоджень ЗТЗ, але будь-якому випадку не пізніше 24-годин з моменту настання події, що має ознаки страхового випадку/моменту виявлення пошкоджень ЗТЗ, повідомити в Контакт-центр страховика таку інформацію (номер договору, обставини настання страхового випадку, пошкодження, заподіяні ЗДЗ та/або ЗДО, місце події та місце знаходження ЗТЗ, іншу інформацію на вимогу страховика) та дотримуватись інструкцій страховика за номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , перевищення зазначеного строку є припустимим лише у випадку, коли страхувальник/водій не мав фізичної можливості своєчасно здійснити таке повідомлення, що має бути документально підтверджено.

В той же час, згідно п. 14.4 договору, страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником страховика про настання страхового випадку, у т.ч. в телефонну режимі, без поважних на це причин, які підтвердженні документально або створення страховикові перешкод у визначенні характеру, причин, обставин та розміру збитків.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на невиконання позивачем умов договору страхування про своєчасність повідомлення страховика про настання страхового випадку.

Разом з тим, судом встановлено, що позивач виконав зазначені вище вимоги, так на виконання вимог п. 11.2 договору, 17.10.2020 року водій, звернувся з повідомленням на гарячу лінію відповідача за номером телефону, зазначеним у договорі, про подію яка сталася під її керуванням траспортним засобом Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_1 . Посилання відповідача на несвоєчасне повідомлення позивача з місця події суд відноситься критично, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з настанням страхового випадку ПрАТ «СГ «Тас» здійснила розрахунок страхового відшкодування, розмір якого був погоджений з страховиком і відповідно становить 100 000, 00 грн., що підтверджується заявою-погодженням від 25.11.2020 року (а.с. 19).

Суд також зверає увагу на те, що з відповіді вих. №154 від 22.12.2022 року ТОВ «Аудатекс Україна» повідомило адвоката ОСОБА_2 , що зазначена у запиті калькуляція була складена ПрАТ «СГ «Тас».

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

21.10.2020 року позивач ОСОБА_1 подав до ПрАТ «СГ «Тас» заяву встановленої форми про подію, яка сталася (а.с.47).

Таким чином, посилання відповідача у рішенні про відмову у виплаті страхового відшкодування від 09.12.2009 року з мотивів своєчасного неповідомлення позивача, судом до уваги не приймаються, оскільки відповідачем не доведене в розрізі положень ст.ст. 76-81 ЦПК України.

Разом з тим, варто зазначити, що незалежно від строків повідомлення страховика, сам по собі факт невчасного повідомлення не може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.08.2018 року у справі №227/3573/16-ц.

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму ВССУ України № 4 від 01.03.2023 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», з урахуванням змісту ст. 979 ЦК України та ст. 16 ЗУ «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Наприклад, несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком. Тобто, не виконання умов договору не може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування виключно у випадку, коли таке невиконання умов договору завадило страховику в розслідуванні події та в визначені випадку страховим.

Відповідно до позиції Верховного Суду, який в постановах від 22.05.2019 у справі № 61-9309ск18 та від 19.08.2019 у справі № 61-29672ск18 дійшов висновку про те, що юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. Тож з огляду на те, що цивільно-правова відповідальність особи є застрахованою, при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний згідно договору обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів сплатити страхувальнику суму страхового відшкодування, розмір якого не суперечить договору страхування та спеціальному законодавству.

З урахуванням того, що страхова подія відбулась в період дії договору добровільного страхування, позивач своєчасно повідомив про настання страхового випадку, суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання страхового відшкодування від страховика.

Решта доводів відповідача суд також відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення" (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року).

За таких обставин, на думку суду, вимога позивача про стягнення з відповідача 100 000, 00 грн. підлягає задоволенню.

Таким чином, враховуючи вказане, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992, 40 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 141, 211, 223, 263, 265 ЦПК України; ст. ст. 990, 991 ЦК України; Законом України Закону України «Про страхування», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Тас» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) срахове відшкодування у розмірі 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Тас» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Журибеда