№ 336/4144/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєв Є.С., розглянувши можливість відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 із вказаним позовом. За позовними вимогами просить зняти арешт з нерухомого та рухомого майна, що належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ), накладений постановою про арешт майна боржника, серія та номер 55730290, виданий 07.02.2018 року, номер запису про обтяження 24907945.

В обґрунтування позову зазначає, що звернувшись до банку з метою оформлення кредиту, їй стало відомо, що існує номер запису про обтяження 24907945, вид обтяження: арешт нерухомого майна, арешт накладений на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 07.02.2018, видавник: Старший державний виконавець Олександрівського ВДВС міста Запоріжжя Яреха Павло Володимирович, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 39754185 від 19 лютого 2018 року, ОСОБА_2 , Олександрівський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Крім того, даною постановою накладено арешт і на все рухоме майно окрім автомобіля DAEWOO-FSO LANOS TF69Y державний номерний знак НОМЕР_2 .

Проте станом на сьогодні відсутні будь-які відкриті виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 . У зв`язку з чим адвокат позивача звернувся до відповідача з заявою про повідомлення, чи відкрито виконавче провадження, в рамках якого винесена постанова серія та номер 55730290 про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно позивача, чи є взагалі будь-які відкритті виконавчі провадження відносно позивача.

Листом від 02 травня 2023 року відповідач повідомив, що на теперішній час відсутні будь-які відкриті виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 , а виконавче провадження, в рамках якого було винесена постанова про арешт майна боржника, передано до архіву і у зв`язку з терміном зберігання знищено, виконавчий лист повернуто стягувачу і повторно до виконавчої служби не пред`являвся.

Позивач вважає, що на теперішній час єдиний можливий спосіб зняти арешт є рішення суду, оскільки виконавче провадження, в межах якого накладено арешт на нерухоме майно боржника знищено, тому звертається до суду із вказаним позовом.

Відповідно до припису ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкриття провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається із змісту позовної заяви та долучених до неї доказів, зокрема відповіді відповідача від 02.05.2023 на запит адвоката, на виконанні в Олександрівському відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження № 55730290 з примусового виконання постанови № 3/760/6049/16, виданої Солом`янським районним судом м. Києва від 09.12.2016, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Державної фіскальної служби України Київської міської митниці суми боргу у розмірі 1 485 867,00 грн. 23.11.2018 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа на підставі пункту 2 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із тим, що суму боргу стягнуто частково, а саме: 61 098,95 грн., залишок становить 1 424 768,05 грн., виконавчий збір стягнуто частково, а саме: 6109,89 грн., залишок становить 142 476,81 грн. В ході проведення виконавчих дій у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення. Копії виконавчого провадження передано до архіву.

Вказане свідчить, що арешт накладений виконавчою службою на майно позивача як боржника.

Частиною 1 статті 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (ч. 1 ст. 56 вказаного Закону).

Відповідно до ст. 40 Закону в разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Згідно із статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до рекомендацій, викладених у пункті 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», в разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Таким чином, враховуючи те, що позивач є боржником у виконавчому провадженні, він не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законодавством України у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Отже позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, що відповідно до припису п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України є підставою для відмови у відкритті провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 186 ч. 1 п. 1, 261, 353, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна.

Роз`яснити ОСОБА_1 право оскарження боржником дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів до Запорізького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Є.С. Боєв