Справа №760/3480/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ додаткове /

05 травня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Фареник А.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 09 грудня 2022 року задоволено позов ОСОБА_1 до ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Визнано Виконавчий напис № 41959 від 26 листопада 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнуто з ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» на користь ОСОБА_1 992, 40 гр. судового збору.

28 лютого 2023 року ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на рішення суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 березня 2023 року справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно отриманих коштів повернуто до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення в порядку ст. 270 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Відповідно до частини 3 статті 270 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в лютому 2022 року позивачка, звертаючись до суду, просила визнави Виконавчий напис № 41959 від 26 листопада 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, просила стягнути з відповідача на її користь безпідставно отримані ним за даним Виконавчим написом при його виконанні кошти у розмірі 23 829, 60 гр.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 09 грудня 2022 року задоволений.

Визнано Виконавчий напис № 41959 від 26 листопада 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнуто з ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» на користь ОСОБА_1 992, 40 гр. судового збору.

В той же час, як у мотивувальній, так і резолютивній частині рішення суду не знайшла свого відображення результат вирішеної судом вимоги в частині стягнення безпідставно отриманих коштів.

За змістом пунктів 4 та 5 ст.175 ЦПК України предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Такими чином, заявлена позовна вимога про стягнення безпідставно отриманих коштів є позовною вимогою в розумінні вимог пункту 1 частини 1 статті 270 ЦПК України, за якою може бути ухвалено додаткове рішення.

Відповідно до частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Відповідно до статті 1212 ЦК України зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави це таке правовідношення, в силу якого одна сторона (набувач), яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої сторони (потерпілого) без достатньої правової підстави або на підставі, яка згодом відпала (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Зазначені положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення глави 83 ЦК України «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави», у якій міститься і стаття 1212 ЦК України, застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1)заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї,пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом (стаття 1215 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю.М. від 14 січня 2022 року було відкрито виконавче провадження № 68173505 з виконання оспрюваного позивачкою Виконавчого напису.

Постановами від 14 січня 2022 року та 22 січня 2022 року був накладений арешт на кошти боржника та звернуто стягнення на заробітну плату.

Крім того, постановами від 14 січня 2022 року була визначена до стягнення з боржника сума основної винагороди приватного виконавця в розмірі 2 067, 00 гр. та 520, 80 гр.витрат виконавчого провадження.

В подальшому постановами від 31 січня 2022 року приватним виконавцем визначено розмір витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій у розмірі 1 848. 88 гр. та 807, 28 гр. додаткових витрат виконавчого провадження, а всього 2 656. 16 гр.

/ а.с.13 - 26 /

Постановою від 31 січня 2023 року виконавче провадження було виведено з примусового виконання в зв`язку з його закінченням.

За змістом постанови з позивачки на користь ТОВ`Юридична компанія`Дія-Актив» було стягнуто 20 020. 00 гр. заборгованості та 650, 00 гр. понесених відповідачем витрат за вчинення Виконавчого напису, а всього 20 670, 00 гр.

/ а.с. 27 - 28 /

Виходячи з викладеного вище, визнання Виконавчого напису, за яким у межах виконавчого провадження з позивача були стягнуті грошові кошти, частина яких у подальшому в розмірі 20 670, 00 гр. були перераховані відповідачу, вимоги позивачки про їх стягнення в цій частині підлягають задоволенню.

Це відповідає позиції Верховного Суду, висловленої у постановах в справі № 623/363/20 від 06 жовтня 2021 року та №206/2212/18 від 08 вересня 2021 року.

В частині стягнення з відповідача коштів, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та додаткових витрат виконавчого провадження, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 45 Закону України «Про виконавче провадження» розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості:

1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій;

2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача;

3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Частиною 2 статті 74 Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Тобто, Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Це відповідає позиції Верховного Суду, висловленій у в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2018 року у справі №921/16/14-г/15.

З урахуванням цього, підстави для задоволення вимог позивачки в частині стягнення витрат виконавчого провадження та винагороди приватного виконавця відсутні.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, ст. 1212 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

В И Р І Ш И В :

Ухвалити в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно отриманих коштів додаткове рішення наступного змісту.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» на користь ОСОБА_1 20 670, 00 гр. грошових коштів.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л.А. Шереметьєва