Провадження 6/127/487/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2023 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі судді Короля О.П.,

секретаря Мельник А.С.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зміну способу і порядку виконання рішення суду від 24.02.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Литва-10» про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом знесення самовільно збудованого гаражу,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду від 24.02.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Литва-10» про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом знесення самовільно збудованого гаражу.

Позивачі просять змінити спосіб виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24.02.2016 року у справі №127/22791/15-ц, постановивши ухвалу про знесення самочинно побудованого гаражу, який знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 за рахунок ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та зобов`язати ОСОБА_4 відшкодувати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 всі витрати, пов`язані із знесенням самочинно побудованого гаражу ОСОБА_4 та які підтверджені документально.

Заява мотивована тим, що рішенням Вінницького міського суду від 24.02.2016 року у цивільній справі №127/22791/15-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Литва-10» про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом знесення самовільно збудованого гаражу, задоволено позов та зобов`язано ОСОБА_4 усунути ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перешкоди в користуванні земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення самочинно побудованого гаража за рахунок ОСОБА_4 .

Постановою Верховного Суду від 28.02.2018 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24.02.2016 року залишено в силі.

05.04.2018 року був отриманий виконавчий лист №127/22791/15-ц та відкрито виконавче провадження ВП №64654011.

04.10.2021 року старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) винесена постанова про закінчення виконавчого провадження.

В своїй постанові державний виконавець зазначає, що під час виконавчого провадження боржнику був нарахований штраф у розмірі 1700 грн. за невиконання судового рішення у відповідності до ч.2 ст.63 ЗУ «Про виконавче провадження». Однак після сплати штрафу ОСОБА_4 не виконав рішення суду та не розібрав самочинно збудований гараж. У зв`язку з чим на ОСОБА_4 державним виконавцем був накладений повторний штраф за невиконання судового рішення у розмірі 3400 грн., який боржником не був сплачений. В постанові про закінчення виконавчого провадження зазначено про те, що рішення Вінницького міського суду від 24.02.2022 року не було виконане боржником без поважних причин.

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала цивільна справа №127/6941/22 (провадження №127/906/22) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про знесення самочинно побудованого гаража. Підставою для звернення з даним позовом до суду стало невиконання ОСОБА_4 рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24.02.2016 р. у справі № 127/22791/15-ц.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 31.08.2022 р. у справі №127/6941/22 у задоволенні позову відмовлено з тих підстав, що позивачем невірно обрано спосіб захисту.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 29.11.2022 р. у справі №127/6941/22 апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволена частково, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 31.08.2022 р. скасовано, провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про знесення самочинно побудованого гаража закрито.

При цьому апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції, що знесення самочинно побудованого гаражу за рахунок відповідача ОСОБА_4 є способом (порядком) виконання рішення суду, який може бути змінений за заявою стягувача у порядку, передбаченому ст. 435 ЦПК України, а не шляхом пред`явлення окремого позову, що є невірно обраним способом захисту. Підставою для закриття провадження у справі зазначено те, що спір між сторонами ( ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ) з приводу знесення самочинно побудованого гаража, який знаходиться на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , вже вирішено, рішення набрало законної сили. Неможливість виконання судового рішення, що набрало законної сили, не може бути підставою для повторного розгляду судами спору між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих же підстав, оскільки суперечить принципам верховенства права, зокрема правової визначеності.

Отже, з врахуванням обставин, встановленим судом у справі №127/6941/22, стягувачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали до суду заяву про зміну способу та порядку виконання рішення суду.

Представник відповідача ОСОБА_4 подав заперечення на заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Заперечення мотивоване тим, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Боржник не має наміру ухилятись від виконання рішення суду, зокрема, ОСОБА_4 не заперечує щодо знесення самочинно побудованого гаража за власний рахунок, натомість існує ряд ситуацій, пов`язаних із станом здоров`я та фінансовим становищем боржника, які унеможливлюють належне його виконання в даний час, однак не ускладнюють загалом виконання рішення суду або ж роблять це неможливим.

Процесуальна можливість змінити спосіб або порядок виконання судового рішення не передбачає зміну судового рішення по суті, обрання нового способу захисту порушеного права, а полягає лише у вирішенні питання про вжиття нових заходів для належного виконання рішення та захисту порушеного права у визначений раніше спосіб. Тобто, у такому разі слід відрізняти способи захисту цивільного права, передбачені ст. 16 ЦК України, та способи і порядок виконання рішення суду.

Прохання щодо зміни способу виконання рішення суду в частині зобов`язання ОСОБА_4 відшкодувати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 всі витрати, які вони понесли у зв`язку з виконанням ухвали суду про знесення самочинно побудованого гаражу ОСОБА_4 вважає таким, що суперечить положенням чинного законодавства України та не є предметом розгляду у даному випадку, оскільки першочергово справа стосується знесення боржником самочинно побудованого гаражу, жодного слова немає щодо оплати Стягувачам витрат, понесених останніми за знесення самочинно побудованого гаражу.

В судовому засіданні представник позивачів підтримала заяву, посилаючись на обставини, викладені в ній.

Представник відповідача подав клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі.

Зважаючи на повторну неявку до суду представника відповідача, наявність письмового заперечення та стислий строк розгляду процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, суд не знайшов поважних причин для відкладення розгляду справи.

Заслухавши представника позивачів, дослідивши матеріали, додані до заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду, суд дійшов висновку про часткове її задоволення.

Рішенням Вінницького міського суду від 24.02.2016 року у цивільній справі №127/22791/15-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Литва-10» про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом знесення самовільно збудованого гаражу, задоволено позов та зобов`язано ОСОБА_4 усунути ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перешкоди в користуванні земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення самочинно побудованого гаража за рахунок ОСОБА_4 .

Постановою Верховного Суду від 28.02.2018 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24.02.2016 року залишено в силі.

05.04.2018 року був отриманий виконавчий лист №127/22791/15-ц та відкрито виконавче провадження ВП №64654011.

04.10.2021 року старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) винесена постанова про закінчення виконавчого провадження.

В своїй постанові державний виконавець зазначає, що під час виконавчого провадження боржнику був нарахований штраф у розмірі 1700 грн. за невиконання судового рішення у відповідності до ч.2 ст.63 ЗУ «Про виконавче провадження». Однак після сплати штрафу ОСОБА_4 не виконав рішення суду та не розібрав самочинно збудований гараж. У зв`язку з чим на ОСОБА_4 державним виконавцем був накладений повторний штраф за невиконання судового рішення у розмірі 3400 грн., який боржником не був сплачений. В постанові про закінчення виконавчого провадження зазначено про те, що рішення Вінницького міського суду від 24.02.2022 року не було виконане боржником без поважних причин.

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала цивільна справа №127/6941/22 (провадження №127/906/22) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про знесення самочинно побудованого гаража. Підставою для звернення з даним позовом до суду стало невиконання ОСОБА_4 рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24.02.2016 р. у справі № 127/22791/15-ц.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 31.08.2022 р. у справі №127/6941/22 у задоволенні позову відмовлено з тих підстав, що позивачем невірно обрано спосіб захисту.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 29.11.2022 р. у справі №127/6941/22 апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволена частково, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 31.08.2022 р. скасовано, провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про знесення самочинно побудованого гаража закрито.

При цьому апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції, що знесення самочинно побудованого гаражу за рахунок відповідача ОСОБА_4 є способом (порядком) виконання рішення суду, який може бути змінений за заявою стягувача у порядку, передбаченому ст. 435 ЦПК України, а не шляхом пред`явлення окремого позову, що є невірно обраним способом захисту. Підставою для закриття провадження у справі зазначено те, що спір між сторонами ( ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ) з приводу знесення самочинно побудованого гаража, який знаходиться на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , вже вирішено, рішення набрало законної сили. Неможливість виконання судового рішення, що набрало законної сили, не може бути підставою для повторного розгляду судами спору між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих же підстав, оскільки суперечить принципам верховенства права, зокрема правової визначеності.

Отже, з врахуванням обставин, встановленим судом першої та апеляційної інстанцій у справі №127/6941/22, заява стягувачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зміну способу виконання рішення суду від 24.02.2016 р. є обґрунтованою в частині знесення самочинно побудованого гаражу, який знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 за рахунок ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Щодо зобов`язання ОСОБА_4 відшкодувати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 всі витрати, пов`язані із знесенням самочинно побудованого гаражу ОСОБА_4 та які підтверджені документально, то такі вимоги суд визнав безпідставними і такими, що вирішуються на стадії виконання рішення суду відповідно до ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» про стягнення з боржника на користь стягувачів їх авансового внеску.

Доводи заперечення представника відповідача суд не знайшов такими, що об`єктивно унеможливлюють виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

У рішенні ЄСПЛ у справі "Войтенко проти України" від 29.06.2004 (заява № 18966/02) ЄСПЛ нагадує свою практику про те, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті І Протоколу N 1 (994_535) (див. серед інших джерел, "Бурдов проти Росії (980_045), заява № 59498/00, параграф 40, ЄСПЛ 2002-III; "Ясіуньєне проти Латвії", заява №41510/98, параграф 45, 06.03.2003 року).

У справі "Глоба проти України" суд зазначає про те, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (див. рішення у справі "Сотіпgеrsoll S.A. проти Португалії", заява № 35382/97, п. 23, ЕСНR 2000-1V). Суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, іпter аlіа, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (див., наприклад, рішення від 19.03.1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" (Ноrnsby v. Greece), Report 1997-II, п. 40; рішення у справі «Бурдов проти Росії» (Виrdov v. Russia), заява № 59498/00, п. 34, ЕСНR 2002-III та рішення від 06.03.2003 року у справі «Ясюнієне проти Литви» заява №41510/98, п. 27). Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (див. рішення від 07.06.2005 року у справі "Фуклев проти України" (Fикlеv v. Uкrаіпе), заява 71186/01, п. 84).

Керуючись ст. 435 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Змінити спосіб виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24.02.2016 року у справі №127/22791/15-ц.

Знести самочинно побудований гараж, який знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 за рахунок ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В задоволенні решти заяви відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 07.02.2023 р.

Суддя