Ухвала

22 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 208/8747/20

провадження № 61-5989св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В.,

Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи: ОСОБА_3 , Товариство з обмеженню відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс», приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Ялова Ольга Михайлівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяви суддів Луспеника Д. Д., Воробйової І. А., Гулька Б. І., Лідовця Р. А. про самовідвід

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Товариство з обмеженню відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс», приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Ялова Ольга Михайлівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович про витребування нерухомого майна

у добросовісного набувача, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постановуДніпровського апеляційного суду від 26 травня

2022 року,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 провитребування нерухомого майна у добросовісного набувача.

Позовну заяву мотивовано тим, що 24 квітня 2008 року між ним та Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» (далі - ВАТ «Сведбанк») укладено кредитний договір, відповідно до умов якого він отримав кредит

у розмірі 50 000,00 дол. США, з кінцевим терміном повернення до 23 квітня 2023 року, для придбання квартири, та 24 квітня 2008 року набув право власності на квартиру

АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського нотаріального округу Дніпропетровської області

Кир`як С. А.

На забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором 24 квітня 2008 року між ним та банком укладено іпотечний договір,

за умовами якого в іпотеку банку передано квартиру

АДРЕСА_1 .

28 листопада 2012 року між правонаступником ВАТ «Сведбанк» -

ПАТ «Сведбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (далі - ТОВ «ФК «Вектор Плюс») укладено договір факторингу, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Вектор Плюс» перейшли права вимоги за кредитними зобов`язаннями, в тому числі за кредитним договором від 24 квітня 2008 року, укладеним між ВАТ «Сведбанк» та позивачем, а також за іпотечним договором від 24 квітня 2008 року.

26 червня 2015 року, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником квартири

АДРЕСА_1 стало ТОВ «ФК «Вектор Плюс».

14 квітня 2016 року заочним рішенням Заводського районного суду

м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області (справа № 208/5301/15) позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Вектор Плюс» задоволено. Скасовано запис про проведену державну реєстрацію прав на нерухоме майно, а саме:

на квартиру

АДРЕСА_1 , та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень

за ТОВ «ФК «Вектор Плюс». Визнано право власності на зазначену квартиру

за ОСОБА_1 .

Постановою Верховного Суду від 16 вересня 2020 року (у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого

Луспеника Д. Д., суддів Воробйової І. А., Гулька Б. І., Лідовця Р. А. (суддя- доповідач), Черняк Ю. В.),заочне рішення Заводського районного суду

м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 квітня 2016 року

в частині позовних вимог про визнання права власності на квартиру за адресою:

АДРЕСА_1 , скасовано.

У задоволенні позовних вимог про визнання права власності на зазначену квартиру відмовлено.

Заочне рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 квітня 2016 року в частині позовних вимог

про скасування запису № 10205206 про проведену державну реєстрацію прав

на нерухоме майно, а саме: квартиру за адресою:

АДРЕСА_1 , та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень

за ТОВ «ФК «Вектор Плюс», індексний номер рішення № 22433002

від 26 червня 2015 року, що здійснений приватним нотаріусом

Суперфіном Б. М., залишено без змін.

Скасування судом запису та рішення про державну реєстрацію права

власності на спірне майно за ТОВ «ФК «Вектор Плюс» фактично відновило

його право власності на спірну квартиру. Таким чином, з моменту прийняття постанови Верховним Судом, тобто з 16 вересня 2020 року, право власності на спірну квартиру відновлено за позивачем.

Проте за час розгляду зазначеної справи треті особи здійснили неодноразове відчуження належної на праві власності позивачу спірної квартири. Останнім

її набувачем згідно з реєстраційними даними є ОСОБА_2 .

Оскільки запис та рішення про державну реєстрацію прав на спірне майно за

ТОВ «ФК «Вектор Плюс» постановою Верховного Суду від 16 вересня 2020 року скасовано, то наступне відчуження квартири за договорами купівлі-продажу відбулись усупереч чинному законодавству. Фактично квартира вибула із власності законного власника поза його волею, що є підставою для її витребування у особи, яка є останнім набувачем майна, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами,

та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними.

Посилаючись на наведене, ОСОБА_1 , на підставі статей 387, 388 ЦК України, просив суд витребувати у ОСОБА_2 на його користь нерухоме майно - квартиру

АДРЕСА_1 .

Рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 грудня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про витребування нерухомого майна у добросовісного набувача відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 травня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 грудня 2021 року скасовано та ухвалено

нове рішення про задоволення позовної заяви ОСОБА_1 про витребування нерухомого майна у добросовісного набувача.

Витребувано у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 .

У червні 2022 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 травня 2022 року та залишити без змін рішення Заводського районного суду

м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 грудня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 24 жовтня 2022 року у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Воробйової І. А. (суддя- доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В., відкрито касаційне провадження

у справі та витребувано справу із суду першої інстанції.

11 листопада 2022 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 06 грудня 2022 року у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Воробйової І. А. (суддя- доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В., справу призначено до судового розгляду.

Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 08 лютого

2023 року у справі № 208/8747/20 визначено колегію суддів у складі: головуючого Луспеника Д. Д., суддів Воробйової І. А. (суддя-доповідач),

Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 лютого 2023 року, у зв`язку з перебуванням судді

Черняк Ю. В. у відпустці, пов`язаній з вагітністю та пологами, здійснено заміну відсутнього судді та визначено склад колегії судів: головуючий Луспеник Д. Д., судді Воробйова І. А. (суддя-доповідач), Гулько Б. І., Коломієць Г. В.,

Лідовець Р. А.,

Перед початком розгляду справи судді Верховного Суду Луспеник Д. Д., Гулько Б. І., Воробйова І. А., Лідовець Р. А. заявили про самовідвід від участі

у справі з тих підстав, що вони брали участь у перегляді справи № 208/5301/15(провадження № 61-23681 сві 8) за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Вектор Плюс» про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності (згідно із зміненими позовними вимогами про визнання права власності на квартиру та скасування державної реєстрації права власності),

за результатами якого прийнято постанову Верховного Суду від 16 вересня 2020 року, в якій висловлювалася правова позиція щодо вирішення спору

про незаконність проведення державної реєстрації права власності

за ТОВ «ФК «Вектор Плюс» на спірну квартиру та на яку як на обґрунтування вимог позовної заяви у цій справі посилається позивач.

Заяви про самовідвід підлягають задоволенню.

У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Європейський суд з прав людини зазначив, що найголовніше - це довіра,

яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (НаuschildtСаse, № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного

критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді

у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь- якого законного сумніву з цього приводу (НаuschildtСаse, № 11/1987/134/188, §46).

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня

2006 року № 2006/23, наголошено, що суддя заявляє самовідвід від участі

в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статтях 36, 37

ЦПК України.

Пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу 1 підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частиною першою статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених

у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до частини першої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Судді Верховного Суду Луспеник Д. Д., Гулько Б. І., Воробйова І. А.,

Лідовець Р. А. брали участь у перегляді справи за позовом ОСОБА_1

до ТОВ «ФК «Вектор Плюс» про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності (згідно із зміненими позовними вимогами про визнання права власності на квартиру та скасування державної реєстрації права власності), за результатами якого прийнято постанову Верховного Суду від 16 вересня 2020 року (справа № 208/5301/15, провадження № 61-23681 сві 8), в якій висловлено правову позицію щодо вирішення спору про скасування державної реєстрації права власності

за ТОВ «ФК «Вектор Плюс» на спірну квартиру, та на цю постанову як на обґрунтування вимог позовної заяви посилається позивач, тому з метою уникнення сумнівів у неупередженості чи об`єктивності суддів, заяви про самовідвід слід задовольнити та передати справу для проведення повторного автоматизованого визначення складу колегії суддів.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 41 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяви суддів Луспеника Д. Д., Гулька Б. І., Воробйової І. А., Лідовця Р. А. про самовідвід задовольнити.

Відвести суддів Луспеника Д. Д., Гулька Б. І., Воробйову І. А., Лідовця Р. А. за їхніми заявами від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Товариство з обмеженню відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс», приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Ялова Ольга Михайлівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович про витребування нерухомого майна у добросовісного набувача, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 травня 2022 року.

Справу передати на повторний автоматизований розподіл.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець