печерський районний суд міста києва
Справа № 757/354/23-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2023 р.

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Головко Ю. Г.,

за участі секретаря судових засідань Солонухи Д. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою.

Одночасно із поданням позовної заяви про стягнення заборгованості за розпискою, позивач звернувся із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_3 , у межах заявленої до стягнення суми позовних вимог у розмірі 58800 доларів США.

Заява обґрунтована тим, що 23.12.2019 позивач позичив відповідачу ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 35000,00 доларів США, які останній зобов`язувався повернути позивачу до 31.12.2019 про, що написав розписку про отримання ним в борг вказаної суми коштів. Відповідач взяті на себе боргові зобов`язання за розпискою належним чином не виконав. Відповідно до змісту розписки відповідач, у разі неповернення в зазначений термін грошових коштів зобов`язався сплачувати відсоток в розмірі 2 % місячних від загальної суми боргу ( 700 доларів США на місяць). У визначений термін заборгованість відповідача перед позивачем за розпискою не повернута, та станом на дату звернення до суду становить 58800 доларів США. З метою захисту свого порушеного права та забезпечення виконання рішення суду в майбутньому, позивач вважає, що необхідно вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_3 , у межах заявленої до стягнення суми позовних вимог.

У відповідності до положень частини першої ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Із змісту позовної заяви, у цілях якої подано заяву про забезпечення позову, вбачається, що предметом позову є грошові кошти у сумі 35000, 00 доларів США - основна сума боргу та 23800 доларів США - проценти за прострочення повернення боргу, які позивач надав відповідачу згідно розписки від 23.12.2019 терміном до 31.12.2019.

Згідно з приписами частини другої статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 частини першої ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, відповідно до роз`яснень у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Згідно з частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Разом з тим, звертаючись в суд із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме і нерухоме майне, належне відповідачу на праві власності, позивач не надав доказів щодо вищевказаних обставин.

Відсутність відомостей про належне відповідачу рухоме та нерухоме мано, не дає суду змоги визначити співмірність засобів забезпечення позову із заявленими вимогами. Також, відсутність цих даних призведе до фактичного невиконання забезпечення у зв`язку відсутністю відомостей про належне відповідачу рухоме та нерухоме майно на праві власності.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення даної заяви, оскільки позивачем не доведено, що заявлені вимоги є співмірними даним видам забезпечення позову.

Крім того, позивачем не надано належних доказів, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, виходячи з ціни позову.

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для задоволення даної заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою,залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю. Г. Головко