Справа № 182/738/22
Провадження № 2/0182/1435/2023
У Х В А Л А

Іменем України

10.04.2023 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька - Шаховал І.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Нікопольської міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, -

В С Т АН О В И В:

04 лютого 2022 року до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Нікопольської міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 лютого 2022 року головуючим - суддею було обрано ОСОБА_6 .

Згідно рішення Вищої Ради правосуддя № 860/0/15-23 від 21 лютого 2023 року, суддю Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Рибакову В.В. було звільнено.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 березня 2023 року головуючою - суддею було обрано Кобеляцьку - Шаховал І.О.

Суддя, після надходження матеріалів, ознайомилась з поданими документи, вивчивши їх на відповідність вимогам чинного законодавства, встановила, що ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Рибакової В.В. від 10 лютого 2022 року вищевказану позовну заяву було залишено без руху, оскільки вона була подана з порушенням п.п.3, 4, 5 ч.3, ч.6 ст.175 ЦПК України, а саме: з позовної заяви вбачалось, що позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просили суд «визнати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 , на праві приватної власності належний житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 119 м2, під основною будівлею 69 м2, під господарськими допоміжними будівлями і спорудами 50 м2: житловий будинок «А», сарай «Б», підвал «В», вбиральня «Г», спорудження номер 1-3». Тобто, із зазначених позовних вимог не можливо визначити обраний позивачами спосіб захисту. Крім того, позивачами не вказано розмір частки на яку кожен з них просить визнати право власності та в якому порядку. Таким чином, позивачам слід було уточнити спосіб захисту, зміст позовних вимог, вказавши кожним з них конкретний спосіб захисту своїх прав та визначити розмір частки на яку кожен з них просить суд визнати право власності та в якому саме порядку (спадкування за законом та/або заповітом); позивачами не зазначено ціну позову та не зазначено доказів на підтвердження ціни позову. Тому позивачам необхідно було здійснити розрахунок ціни позову з урахуванням ринкової вартості майна на день звернення до суду, надати докази в обґрунтування ціни позову та при необхідності доплатити судовий збір щодо вимог майнового характеру, у відповідності до ціни позову та обсягу заявлених кожним позивачем позовних вимог згідно Закону України «Про судовий збір»; зі змісту позовної заяви вбачається, що спадкодавець ОСОБА_7 у 1995 році побудував житловий будинок по АДРЕСА_1 . Однак, позивачами не надано суду доказів на підтвердження зазначених обставин, оскільки з матеріалів позову вбачається, що будівництво спірного житлового будинку було розпочато у 1995 році. Доказів того, що будівництво було завершено у 1995 році, не надано. Тому позивачам слід було зазначити та надати, у відповідності до ч.5 ст.177 ЦПК України, докази на підтвердження обставин позову щодо завершення будівництва спірного житлового будинку у 1995 році.

Ухвала Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2022 року позивачем ОСОБА_3 була отримана 14 лютого 2022 року, про що свідчить розписка, яка міститься в матеріалах справи, однак, станом на 05 квітня 2023 року передбачені вищевказаною ухвалою недоліки усунуті не були.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує Європейський суд з прав людини, у своїх рішеннях, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням по справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд також враховує розумні строки розгляду справи, передбачені законодавством, які порушуються саме внаслідок неотримання стороною заявником кореспонденції, за вказаними ним самим адресами, та кваліфікує таку поведінку позивача, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, як втрату зацікавленості в розгляді даної позовної заяви та актуальності самого питання для позивача.

Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть, якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, а також ч.1 ст.185 ЦПК України, якою передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті ст.175 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачам.

Таким чином, оскільки позивачами недоліки не виправлені, вказану вище позовну заяву, відповідно до ст.185 ЦПК України, необхідно вважати неподаною та повернути позивачам.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.175, 177, 185, 353 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Нікопольської міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування - вважати неподаною та повернути позивачам.

Роз`яснити позивачам, що, згідно з ч.7 ст.185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал