Справа №173/773/23
Провадження №2-о/173/34/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2023 р. м.Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бурхан С.М.,

за участю секретаря судового засідання Демяненко С.І.,

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

23.03.2023 року ОСОБА_1 (далі - заявник) звернулась до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області із заявою, відповідно до змісту якої просить суд видати обмежувальний припис строком на 6 (шість) місяців щодо ОСОБА_2 , якому заборонити наближатися на відстань ближче ніж 200 метрів до фактичного місця проживання та місця реєстрації заявника в будь - який час доби; заборонити наближатися на відстань ближче ніж 200 метрів до місця перебування її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в будь - який час доби; заборонити вести листування, телефонні розмови із заявницею та її сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Суддею Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Петрюк Т.М. 23.03.2023 подано заяву про самовідвід.

23.03.2023 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області заяву про самовідвід судді Петрюк Т.М. задоволено.

23.03.2023 року згідно з розпорядженням № 183 призначено та проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24.03.2023 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі № 173/773/23, судове засідання призначено на 27.03.2023 року.

27.03.2023 року оголошено перерву у розгляді справи. Слухання справи призначено на 31.03.2023 року.

31.03.2023 року заявник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала.

31.03.2023 року заінтересована особа у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, приходить до висновку про відмову в її задоволенні, виходячи з наступного, -

Судом встановлено, що з травня місяця 2009 року ОСОБА_1 перебувала у відносинах з ОСОБА_2 . Від цих відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .На даний час сторони спільно не проживають. ОСОБА_1 проживає окремо разом з сином ОСОБА_3 .

В своїй заяві ОСОБА_1 вказує на те, що останнім часом ОСОБА_2 почав агресивно поводитись відносно неї в присутності їхнього спільного сина ОСОБА_3 , а саме: неодноразово застосовував фізичне насилля, кричав.

Внаслідок чого вона звернулась до органів Національної поліції із заявою про вчинення ОСОБА_2 дій, пов`язаних з насиллям стосовно неї.

21.03.2023 року відносно ОСОБА_2 працівником ВП № 3 Кам`янського РУП було винесено терміновий заборонний припис.

З метою свого захисту та малолітньої дитини, ОСОБА_1 була змушена звернутися до суду із завою про видачу обмежувального припису.

Розділом IV Глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017р. №2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

Згідно з п.4 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб , зокрема, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя).

Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Положеннями ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Крім того, під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суд має встановити, яким формам домашнього насильства піддавався заявник.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61-19328св18), від 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18).

Так, звертаючись із заявою про видачу обмежувального припису, заявник посилається на те, що ОСОБА_2 , вчинює сварки та погрожує їй, у зв`язку із чим вона звернулася до відділу поліції з заявою про вчинення домашнього насильства.

На підтвердження означено заявник надала суду у якості доказу вчинення щодо неї домашнього насильство з боку ОСОБА_2 терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 21.03.2023 року.

В судовому засіданні було досліджено вказаний вище терміновий заборонний припис, з якого вбачається, що 19.03.2023 року ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство відносно ОСОБА_1 .

При цьому, матеріали справи не містять доказів чи порушував ОСОБА_2 означений припис.

Інших доказів вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства відносно ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Таким чином, на момент розгляду заяви про видачу обмежувального припису, в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази на підтвердження вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, а саме - вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Крім того, в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження ризики, які можуть настати у разі незастосування відносно ОСОБА_2 обмежувального припису, а тому, суд не вбачає підстав для застосування обмежувального припису відносно ОСОБА_2 .

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заявником не надано належних доказів на підтвердження необхідності видачі обмежувального припису.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 5, 9, 12, 19, 20, 81, 82, 141, 258, 259, 264, 265, 350-1-350-6, 353, 354 ЦПК України, Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 .

2. Рішення може бути оскаржено у встановленому порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Заявник: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ).

4. Заінтересована особа: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: невідомо; адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ).

Повний текст рішення складено 31.03.2023 року.

Суддя С.М. Бурхан