Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 707/346/22
номер провадження 2/695/290/23

24 лютого 2023 року м. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Середи Л.В.,
секретаря Оніщенко Н.В.,
відповідача ОСОБА_1 ,
представника відповідача адвоката Зеленого Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.
Свої вимоги мотивує тим, що позивач та відповідач мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами був розірваний, а з позивача на користь відповідача на утримання їх сина рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів позивача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Позивач наполягає, що після прийняття вказаного рішення суду у нього змінився матеріальний стан у зв`язку з народженням сина ОСОБА_4 від громадянського шлюбу. Так позивач вказує, що у нього із ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_6 . Таким чином на утриманні позивача перебуває відразу двоє дітей, крім того ніде не працює і громадянська дружина позивача ОСОБА_5 , яка здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьох років та також потребує матеріальної допомоги позивача. Позивач також вказує, що він із сім`єю орендує житловий будинок і орендна плата складає 3000.00 гривень на місяць. Крім того розмір доходу позивача є не значним, а сума стягуваних аліментів вираховується із нього без урахування потреб іншої дитини, що унеможливлює йому здійснювати належне матеріальне забезпечення обох його дітей та дружини на належному, однаковому рівні, а також особистих потреб, а тому позивач був змушений звернутися до суду із вказаним вище позовом.
При цьому позивач посилається на норми ст. 192 СК України та просить суд зменшити суму стягуваних аліментів до 1/8 частини від усіх видів доходу позивача.
Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08.04.2022 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не надала.
У судове засідання представник позивача та позивач не прибули, у матеріалах справи міститься декілька заяв представника позивача адвоката Гаврильченка В.М. про розгляд справи за відсутності сторони позивача, на задоволенні позовних вимог наполягає.
Представник відповідача адвокат Зелений Ю.В. проти задоволення позовної заяви заперечував та наполягав, що підстави для зменшення розміру аліментів відсутні, дитина часто хворіє, і матеріальний стан позивача не змінився, а сам він вже проживає на території РФ, про що до матеріалів справи додані відповідні документи.
Відповідач підтримала свого представника.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторони позивача.
Суд, заслухавши пояснення представника відповідача та відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав.
Відповідно до рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26.03.2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що був зареєстрований у Соснівському районному у м. Черкаси відділі ДРАЦСу Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 15.03.2013 року за актовим записом № 48, розірваний.
Як вбачається з даного рішення та учасниками справи не оспорюється ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народився син ОСОБА_3 .
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 17.08.2021 року ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , а його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_7 .
Звертаючись до суду із вказаною позовною заявою позивач наполягає, що розмір стягуваних із нього аліментів є надто великим та підлягає зменшенню, адже за такого розміру аліментів не всі його діти отримують однакову матеріальну допомогу, що ставить їх в нерівне становище, крім того дружини позивача перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, він сплачує також орендну плату, що ставить його в скрутне матеріальне становище.
Надаючи правову оцінку вказаним доводам та доказам, суд зазначає про наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ст. 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Частинами 1 та 2 ст. 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
У постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Згідно із роз`ясненнями, що містяться в пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.
Враховуючи зазначені вище норми СК України, з огляду на сімейний стан позивача та наявність у нього крім ОСОБА_3 ще однієї дитини, а саме: ОСОБА_6 , а також дружини, що здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьох років, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність достатніх підстав для зменшення розміру аліментів. При цьому, виходячи із системного аналізу наведених правових норм, суд приходить до висновку, що позивач має право вимагати зміни розміру аліментів шляхом їх зменшення, що не буде порушенням вимог чинного законодавства, оскільки можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.,ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. При визначенні розміру аліментів, суд повинен враховувати не лише становище дітей, а і стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів.
Таким чином, суд, керуючись нормами ст.,ст. 180, 181 та ст. 183 СК України, та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів розумності та справедливості, а також враховуючи матеріальний стан позивача, який стверджується довідками про доходи, які містяться в матеріалах справи, вважає за можливе стягнути із позивача аліменти на утримання його сина ОСОБА_8 у розмірі 1/6 частки всіх його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При цьому визначаючи вказаний розмір аліментів суд враховує, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Таким чином норми чинного законодавства передбачають можливість зміни розміру аліментів за позовом як платника, так і одержувача аліментів, що буде ефективним способом захисту прав дитини у випадку зменшення суми аліментних платежів нижче встановлених законодавством розмірів, чи зміни інших обставин, що впливають на матеріальне становище батьків дитини.
Такий розмір аліментів відповідає принципам розумності та справедливості та виконання такого батьківського обов`язку щодо утримання дитини у зазначеному розмірі ніяким чином не поставить позивача та відповідача у скрутне матеріальне становище з урахуванням тих обставин, які ними були зазначені.
При цьому у задоволенні решти вимог суд вважає за необхідне позивачу відмовити, оскільки визначений ним у позовній заяві розмір аліментів, а саме 1/8 частина від усіх видів його доходу є безпідставно заниженим та необхідність зменшення розміру аліментів до вказаного розміру не стверджується достатніми доказами, адже договір оренди житлового приміщення від 01.06.2021 року, що укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , які у акті обстеження житлово побутових умов від 16.09.2021 року, вказані як батько та дочка, а для ОСОБА_2 як тесть та громадянська дружина, суд не сприймає як доказ того, що позивач кожного місяця сплачує орендну плату в сумі 3000.00 грн.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ст. 76, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 81, ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Отже, позов ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення, а саме: суд вважає за можливе стягувати з позивача аліменти на утримання його сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки всіх його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За вказаних обставин, з метою недопущення порушення прав позивача та належного здійснення виконавчого провадження суд вважає за необхідне Виконавчий лист, що виданий на підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27.02.2018р. по справі № 2/695/119/18 (ВП № 56110856), відповідно до якого ОСОБА_2 сплачує аліменти на користь ОСОБА_10 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19.05.2017 року і до досягнення сином повноліття, повернути на адресу суду, що його видав, після набрання рішення законної сили.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.
На підставі викладеного, керуючись ст.,ст. 180, 181, 182, 183, 192 Сімейного Кодексу України, ст.,ст. 10, 12, 81, 264, 265 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.
Зменшити розмір аліментів, що утримуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_11 та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Медведівка Чигиринського району Черкаської області, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , жительки АДРЕСА_3 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Виконавчий лист, що виданий на підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27.02.2018р. по справі № 2/695/119/18 (ВП № 56110856), відповідно до якого ОСОБА_2 сплачує аліменти на користь ОСОБА_10 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19.05.2017 року і до досягнення сином повноліття, повернути на адресу Золотоніського міськрайонного суду після набрання рішенням законної сили.
Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний головуючим 01 березня 2023 року.

Суддя : Середа Л.В.