Ухвала

20 березня 2023 року

м. Київ

справа № 754/13445/20

провадження № 61-314ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Олх Авто», третя особа - регіональний сервісний центр МВС у м. Києві, про визнання договорів недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 20 січня 2023 року визнано наведені заявником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення неповажними, а касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги. Запропоновано заявнику подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та надати докази поважності причин його пропуску. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У лютому 2023 року до Верховного Суду надійшло клопотання про поновлення строку касаційного оскарження постанови апеляційного суду.

В обґрунтування необхідності поновлення строку касаційного оскарження заявник зазначає, що постанову апеляційного суду отримав лише 06 грудня

2022 року, касаційну скаргу подав у визначений строк. Неможливість подання касаційної скарги впродовж одинадцяти місяців обґрунтовує тим, що після оголошення вступної та резолютивної частини постанови апеляційного суду, на засіданні якого він був присутній, захворів на коронавірус. Потім він переїхав у м. Львів через запровадження в країні воєнного стану, оскільки орендував квартиру у смт Гостомелі, Київської області, де проходили бойові дії у лютому-березні 2022 року. Згідно з консультаційним висновком спеціаліста від 14 квітня 2022 року

ОСОБА_1 діагностували перелом кубоподібної кістки стопи. Оскільки лікування зайняло тривалий час, заявник зі змістом оскаржуваної постанови ознайомився лише 06 грудня 2022 року.

Вивчивши надані матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про повернення касаційної скарги у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху, з огляду на таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь

у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Доводи заявника щодо поважності пропуску строку на касаційне оскарження постанови апеляційного суду не є обґрунтованими, з огляду на те, що заявником не наведені поважні обставини, що перешкоджали йому звернутися з касаційною скаргоюв установлений строк. Згідно консультаційного висновку спеціаліста від 14 квітня 2022 року заявнику накладено гіпсову іммобілізацію терміном на 4 тижні, після чого він мав з`явитися до лікаря. Згідно консультаційного висновку спеціаліста

від 02 серпня 2022 року протягом останніх трьох місяців, тобто з травня по липень 2022 року утримувався стійкий больовий синдром та були порушення функції ходи, через що ОСОБА_1 отримував лікувальну фізкультуру та фізіотерапію. На інші поважні причини пропуску строку заявник не послався. Також заявник мав право звернутися до суду першої чи апеляційної інстанції про направлення копії постанови апеляційного суду засобами електронного зв`язку.

Невиконання вимог ЦПК України та суду не є поважними причинами пропуску строку на касаційне оскарження.

Заявник дійсно в силу норм ЦПК України має право на звернення до суду касаційної інстанції, але це не означає безумовне поновлення строку касаційного оскарження.

Згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Крім того, у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення ОСОБА_1 посилається на запровадження воєнного стану в Україні з 24 лютого 2022 року та рішення Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1, яким військову агресію Російської Федерації проти України визнано обставинами непереборної сили (форс-мажор).

Посилання ОСОБА_1 на лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1 щодо засвідчення форс-мажорних обставин як на форс-мажорну обставину суд касаційної інстанції відхиляє, оскільки вказаний лист стосується суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких(-го) настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких(-го) стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Щодо посилання ОСОБА_1 на обставину запровадження на території України воєнного стану з 24 лютого 2022 року, суд зазначає, що питання поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Проте, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках, тим більш, якщо пропуск цього строку відбувся ще до запровадження воєнного стану.

Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що постанова суду апеляційної інстанції внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень до введення воєнного стану в Україні та закриття для загального доступу до реєстру.

Крім того, Державна судова адміністрація України з 20 червня 2022 року відновила загальний доступ до Єдиного державного реєстру судових рішень та роботу сервісу «Стан розгляду справ».

Наведені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень підстави не можуть визнаватися поважними причинами пропуску строку, оскільки не є об`єктивно непереборними та такими, що не залежали від волевиявлення заявника чи пов`язаними з перешкодами, труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, зважаючи на тривалість пропущеного строку на касаційне оскарження судового рішення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Наведені заявником обставини не є такими, що не залежать від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надають такій особі права у будь-який необмежений час після спливу строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, касаційну скаргу подано через одинадцять місяців з моменту ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зі спливом значного проміжку часу, є порушенням принципу юридичної визначеності та «права на суд», гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункти 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).

У справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року ЄСПЛ зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справа «Рябих проти Росії» від 03 грудня 2003 року).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Верховний Суд вважає, що заявником не надано належних доказів для поновлення пропущеного строку звернення з касаційною скаргою у строк визначений статтею 390 ЦПК України.

Отже, оскільки у відведений судом строк, ухвала суду не виконана, що перешкоджає касаційній інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню заявнику.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Олх Авто», третя особа - регіональний сервісний центр МВС у м. Києві, про визнання договорів недійсними вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ф. Хопта