Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.07.2023 Справа №607/7996/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Позняка В.М., за участю секретаря судового засідання Шимків Л.І., відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач Акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі АТ «Сенс Банк») звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 630625263 від 04 травня 2017 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 04 травня 2017 року між АТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 підписано Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 630625263 (далі - Кредитний договір). Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Умовами Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання Позичальником умов Договору, останній зобов`язаний достроково виконати сі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від Банку інформації. Позивач вказує, що свої зобов`язання щодо надання Позичальнику кредиту виконав належним чином. Однак відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 22 січня 2023 року заборгованість за Кредитним договором становить 42 255,72 гривень. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. Посилаючись на наведене, позивач просить задовольнити позов.

Від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позов, згідно якого проти задоволення позовних вимог заперечує, вказує, що згідно виписки, зробленої через Додаток в АТ «Сенс Банк», заборгованість станом на 12 червня 2023 року відсутня.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 травня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін.

У судове засідання представник АТ «СЕНС БАНК» не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без участі представника банку, позов підтримує та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила з підстав, викладених у відзиві на позов.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку:

Судом встановлено, що 04 травня 2017 року між відповідачем ОСОБА_1 та акціонерним товариством «Альфа Банк», правонаступником якого є позивач АТ «Сенс Банк», укладено кредитний договір №630625263, шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк»). Також, 03 травня 2017 року відповідач підписала оферту на укладання угоди обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії.

Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію, та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором.

Так, пунктом 2 Договору передбачено, що клієнту відкривається рахунок № НОМЕР_1 у валюті гривня з видачею міжнародної платіжної картки MC DEBIT WORLD строком дії 3 роки.

Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту.

Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав.

Згідно Виписки по рахунку за кредитною карткою за період з 04 травня 2017 року по 22 січня 2023 року та Розрахунку заборгованості за кредитом (кредитний договір № 630625263) вбачається, що станом на 22 січня 2023 року відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 42 255,72 гривень.

12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на AT «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. Вказане підтверджується Витягом з державного реєстру банків АТ «Альфа-Банк» та Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо АТ «Сенс Банк».

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Статтею 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3)сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Зі змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Доказами, які можуть підтверджувати наявність кредитної заборгованості боржника перед банком та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами.

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 16.09.2020 при розгляді цивільної справи № 200/5647/18.

Згідно Виписки по рахунку з кредитною карткою World Debit Mastercard за період з 04 травня 2017 року по 22 січня 2023 року, вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість за Договором.

Разом з тим з виписки по рахунку за період з 04 травня 2017 року по 22 січня 2023 року АТ «Сенс Банк» та розрахунку заборгованості за кредитом позивальника ОСОБА_1 за кредитним договором №630625263 від 04 травня 2017 року вбачається, що відповідач неналежним чином не виконував свої зобов`язання за Договором, внаслідок чого у нього виникла прострочена заборгованість, яка станом 22 січня 2023 року складає 42 255,72 грн, з яких заборгованість за кредитом 41 201,69 грн, заборгованість за відсотками 124,32, грн., заборгованість за неустойкою 929,71 грн.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні доказів на спростування доводів позивача не надала.

Доводи відповідача про необхідність відмови у задоволенні позову, оскільки згідно наданої нею виписки з АТ «Сенс Банк» заборгованість станови на 12 червня 2023 року відсутня, суд відхиляє та вважає необґрунтованими, оскільки вказана виписка отримана ОСОБА_1 по рахунку № НОМЕР_2 за договором № 631797939, а предметом даного позову є стягнення заборгованості за іншим кредитним договором - № 630625263, на підставі якого ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_1 .

Разом з цим, суд вважає, що позивачем невірно обраховано штрафні санкції за даним кредитним договором у зв`язку з тим, що вони частково охоплені періодом воєнного стану, що заборонено п. 18 Розділу ЦК України.

Так, неустойку розраховано позивачем за період з 03 червня 2017 року по 22 січня 2023 року.

Відповідно до п. 18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Так, 24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. У подальшому цей строк був неодноразово продовжений і триває до даного часу.

Вказана норма є імперативною та підлягає безумовному застосуванню судом, навіть якщо про це не просить відповідач.

Отже, нараховані позивачем суми штрафних санкцій за період з 24 лютого 2022 року по 22 січня 2023 року підлягають списанню останнім.

Судом встановлено, що згідно розрахунку заборгованості за кредитом, за вказаний період позивачем нараховано 5 751,61 гривень штрафних санкцій, які підлягають списанню.

Отже, сума заборгованості відповідача перед позивачем, за вирахуванням неустойки, яка підлягають списанню, становить 36 504,11 гривень.

Таким чином, суд розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ «СЕНС БАНК» заборгованості за кредитним договором № 630625263 від 04 травня 2017 року в розмірі 36 504,11 гривень.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позов задоволено частково, на 86,39 %, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2 318,71 грн (2684 грн * 86,39%), пропорційно частці задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 12, 76, 77, 78, 80, 81, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 280, 282, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» заборгованість за кредитним договором № 630625263 від 04 травня 2017 року у розмірі 36 504 (тридцять шість тисяч п`ятсот чотири) гривні 11 (одинадцять) копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» 2 318, (три тисячі триста вісімнадцять) гривень 71 (сімдесят одну) копійку сплаченого судового збору.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Повне рішення суду виготовлено 28 липня 2023 року.

Реквізити сторін:

Позивач: Акціонерне товариство «Сенс Банк», місцезнаходження: місто Київ, вулиця Велика Васильківська, 100, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Головуючий суддяВ. М. Позняк