Справа № 285/4645/23
провадження у справі № 2-н/0285/353/23
У Х В А Л А

04 серпня 2023 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Житомиргаз збут

про видачу судового наказу

про стягнення з ОСОБА_1

заборгованості за спожитий природний газ,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю Житомиргаз збут (далі за текстом Товариство) 27.07.2023 звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, за період з 01.12.2021 по 28.06.2023, в сумі 4004,72 грн.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, вважаю за необхідне відмовити у її задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості. Всупереч зазначеним вимогам Товариством не додано копію договору, укладеного між ним та боржником, за яким пред`явлено вимогу про стягнення грошової заборгованості, та який би свідчив про існування між ним та боржником зобов`язальних відносин.

Письмові документи щодо розміру заборгованості, надані суду заявником, не є формою договору або його частиною, оскільки містять фінансову інформацію, яка створена постачальником послуг, але не акцептована споживачем у письмовій формі. Споживання послуги без укладання договору породжує певні правовідносини, але саме по собі не свідчить про наявність письмового правочину. Факт такого споживання підлягає доведенню на загальних підставах в порядку позовного провадження.

Поняття та характеристика письмової форми правочину регламентується нормами Цивільного кодексу України, зокрема, ст.ст.207, 208 ЦК. Помилково вважати достатнім доказом наявності правочину будь-які письмові дані про наявність боргу за відсутності власне договору, підписаного сторонами. У випадках, коли власник (наймач) квартири або будинку фактично проживає у ньому, споживає послуги з тепло-, водопостачання, водовідведення тощо, але письмового договору з ним постачальники цих послуг не укладали, фактично заборгованість утворюється, але її не можна вважати такою, що ґрунтується на правочині, вчиненому у письмовій формі. Її розміри та підстави виникнення повинні встановлюватися у позовному провадженні.

Резюмуючи викладене, оскільки до заяви не долучено копії договору, укладеного у письмовій формі між заявником та боржником, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, то у видачі судового наказу необхідно відмовити на підставі п.3 ч.3 ст.163 та п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України.

У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається (ч.2 ст.164 ЦПК України). У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст.163, 165, 167, 260, 261 ЦПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Житомиргаз збут про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Роз`яснити заявнику право звернутись з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення або, якщо вона постановлена поза межами судового засідання, в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, з моменту її підписання.

Ухвалу може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя О. О. Літвин