Провадження №2/523/4823/23
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

09.08.2023 року м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Кремер І.О., розглянувши матеріали позовної заяви представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ часток у спільній частковій власності та встановлення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Представника позивача ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ часток у спільній частковій власності та встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя доходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Згідно приписів ч.ч. 1, 2 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно п.1, п.2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні (ч. 4 ст. 19 ЦПК України).

Відповідно до частини 3 статті 274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Суддею враховується, що спірні відносини виникли між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виникли з приводу користування майном, яке належить їм на праві спільної часткової власності, а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельною ділянкою.

А тому, дану справу неможливо кваліфікувати як малозначну незначної складності, виходячи з обраного позивачем ОСОБА_2 способу захисту, а також категорії та складності справи, що є визначальними критеріями форми цивільного судочинства відповідно до ч. 3 ст. 274 ЦПК України, тому даний спір не може бути розглянутий в порядку спрощеного позовного провадження.

При цьому слід зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 1 ч. 4. ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Позовна заява процесуальний документ, за допомогою якого реалізується право на звернення особи до суду. Подання позовної заяви є формою реалізації права на позов.

Подання позову включає в себе дії позивача (самостійно або через представників) щодо його безпосереднього звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів.

Згідно з ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Частиною 1 статті 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Суддя констатує, що позовну заяву було підписано представником позивача ОСОБА_1 .

У матеріалах справи наявна довіреність від 11.10.2022 року, відповідно до якої ОСОБА_2 уповноважує ОСОБА_1 на представництво її інтересів у місцевих судах з правом підпису документів.

Вказана довіреність є дійсною до 11.10.2025 року та засвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Філімоновою Г.В.

Згідно приписів ч.ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" повноваження адвоката як захисника або представника в цивільному підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги відповідно до частини першої статті 26 вказаного Закону, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Подана позовна заява підписана ОСОБА_1 , як представником позивача. При цьому, додані до позовної заяви документи не містять відомостей щодо того, що вказана особа здійснює представництво інтересів ОСОБА_2 як адвокат.

Згідно з інформацією, наявною в Єдиному реєстрі адвокатів України станом на час постановляння цієї ухвали, ОСОБА_1 не є адвокатом.

З огляду на наведене, суддя констатує, що відсутні підстави вважати, що позовна заява ОСОБА_2 підписана уповноваженою особою, яка має право на її підписання.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги те, що оскільки особою, яка звертається з позовом, не дотримано вимог ч. 2 ст. 175 ЦПК України, що є імперативними нормами стосовно підписання уповноваженим представником позовної заяви, яка ним подається, вказане є підставою для повернення позовної заяви відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 175, 177, 185, 258-261, 353-355 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву представника позивача Мусієнко Андрія Васильовича в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ часток у спільній частковій власності та встановлення порядку користування земельною ділянкою повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15 денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси: І.О. Кремер