Справа № 214/2896/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 вересня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить: розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 31.07.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, актовий запис № 340.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що між нею, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований шлюб. У цьому шлюбі у них народилися діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З жовтня 2017 року у них з відповідачем почалися розлади та непорозуміння, які були викликані його небажанням матеріально утримувати свою сім`ю, допомагати їй вести домашнє господарство, брати участь у вихованні дітей. Наразі вони стали чужими людьми, які не мають спільних інтересів та мають різні погляди на життя. Їх відносини з відповідачем не ґрунтуються на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та підтримки. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (ч. 2 ст. 3 СК України). Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби взаємодопомоги, що передбачено ст. 55 СК України. Вважає, що подальше спільне життя, збереження шлюбних відносин, надання строку для примирення є неможливим та не відповідає інтересам позивача та відповідача, а також інтересам дітей. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст. 56 Сімейного кодексу України). Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. На теперішній час спору щодо визначення місця проживання молодшої дитини, ОСОБА_5 , між нею та відповідачем не має. Майнові спори між нею та відповідачем на теперішній час також відсутні. Питання щодо утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , та повнолітньої доньки ОСОБА_6 , яка продовжує навчання, вирішується в судовому порядку, оскільки вона 19.04.2023 року подавала відповідну позовну заяву. Вона бажає залишити собі шлюбне прізвище - « ОСОБА_7 » після розірвання шлюбу.

У судове засідання позивачка не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

У судове засідання відповідач не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності.

Відповідно до ч.6 ст.263 ЦПК України, якщо одна зі сторін визнала пред`явлену до неї вимогу повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам ст.206 ЦПК України.

Керуючись положеннями ст. 206 ЦПК України, а саме визнання відповідачем позову, у судовому засіданні встановлено, що маються законні підстави для задоволення позову, тому що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн.

Керуючись ст. ст. 110-112 СК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 133, 141, 206, 258-260, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 31.07.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, актовий запис № 340 розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати підписання шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов