Справа № 191/1585/23
Провадження № 2/191/421/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
27 липня 2023 року м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Костеленко Я.Ю.
за участю секретаря Омельченко К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права приватної власності,-
Згідно даного договору позивач ОСОБА_1 передала відповідачу ОСОБА_2 800 000 гривень, а вона в свою чергу передала позивачу у власність зазначене нерухоме майно та правовстановлюючі документи на нього і зобов`язалась вчинити дії, необхідні для нотаріального оформлення укладеного між ними договору купівлі-продажу, що підтверджується договором купівлі-продажу та розпискою про отримання грошових коштів.
Нежитлова будівля та земельна ділянка належали ОСОБА_2 на підставі ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.12.2015 року по справі № 191/3937/15-ц.
Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 домовилися щодо усіх умов договору та вирішили звернутись до нотаріуса з приводу нотаріального посвідчення договору. Але у зв`язку з тим, що на території України тривають бойові дії, пов`язані з агресією з боку російської федерації відповідачем було запропоновано спочатку укласти договір у простій письмовій формі, оскільки їй було треба вивезти дітей до більш безпечного місця у західній частині України, а після її повернення, яке мало відбутись не пізніше 10 січня 2023 року, оформити договір купівлі-продажу нотаріально, на що позивач не заперечувала.
Зі свого боку позивач виконала усі умови договору, передавши відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти та отримавши у власність нежитлову будівлю та земельну ділянку, правовстановлюючі документи та ключі від будівлі, проте через деякий час після укладання договору купівлі-продажу, коли настав раніше обумовлений між ними час для оформлення договору, коли позивач звернулась до відповідача ОСОБА_2 з цього приводу, відповідач посилалась на те, що ще не повернулась до м. Синельникове, та у неї зараз немає такої можливості здійснити дії, необхідні для нотаріального оформлення договору. Тобто, передбачені договором свої зобов`язання відповідач не виконала, що в свою чергу унеможливлює оформлення позивачем права власності на зазначену нерухомість в установленому законом порядку.
Позивач фактично володіє вищевказаними нерухомим майном з 05 грудня 2022 року, на свій розсуд та за власні кошти робить у будівлі ремонт, облаштовує і доглядає земельну ділянку. Вважає, що у договорі купівлі-продажу від 05.12.2022 вони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору купівлі-продажу нерухомого майна. Крім того, майно та документи на нього повністю передані позивачу, що свідчить про фактичне виконання договору, а тому є всі наявні підстави для визнання вказаного договору купівлі-продажу дійсним.
До початку судового засідання представник позивача ОСОБА_3 надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 у відкрите судове засідання повторно не з`явилась по невідомим суду обставинам, про причини своєї неявки суду не повідомила, хоча про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, відзиву не надала. Відповідно до ст.187 ЦПК України виклик відповідача, також здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
У зв`язку з тим, що представник позивача не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, вивчивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного.
Державна реєстрація права власності на вказану нежитлову будівлю та земельну ділянку за ОСОБА_2 підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.10.2018 №142722800, та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна №330912281.
Факт отримання відповідачем ОСОБА_2 від позивача ОСОБА_1 грошових коштів за продаж нежитлової будівлі та земельної ділянки, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується розпискою ОСОБА_2 від 05.12.2022 на суму 800 000 грн.
Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін відмовляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
За договором купівлі - продажу, як визначає ч. 1 ст. 655 ЦК України, одна сторона (продавець) передає, або зобов`язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно і сплатити певну суму грошей.
Умови, передбачені вказаною статтею, сторонами були виконали.
Ст. 41 Конституції України законодавчо затвердила, що кожен має право володіння, користування і розпорядження своєю власністю.
Право власності - це врегульовані законом суспільні відносини по володінню, користуванню і розпорядженню майном. Право власності в Україні охороняється законом. Кожен громадянин в Україні має право володіти, користуватися і розпоряджатися майном особисто або спільно з іншими. Всі форми власності рівноправні.
Сторони погодили усі істотні умови договору купівлі-продажу житлового будинку, включаючи ціну та порядок розрахунку і передачі майна.
Отже, між ними фактично був укладений договір купівлі-продажу без дотримання форми його укладення, передбаченої чинним законодавством України, відбулось повне виконання договору сторонами: позивач сплатив відповідачу обумовлену у договорі купівлі-продажу вартість придбаного майна, відповідач передав позивачу це майно, позивач володіє та користується цим майном, але не має можливості належним чином оформити правочин через відмову продавця від нотаріального посвідчення, що може бути підставою для визнання цього правочину дійсним та визнання за позивачем права власності на придбане за цим правочином нерухоме майно.
Відповідно до статті 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).
Верховний Суд України в своїй Постанові від 04 жовтня 2017 року зазначив, що однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість.
Суд, дослідивши надані письмові докази в сукупності, дійшов висновку, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу купівлі-продажу нежитлової будівлі та земельної ділянки. Факт ухилення відповідача ОСОБА_2 від нотаріального посвідчення договору підтверджується тим, що остання залишила місце свого проживання та тривалий час не повертається для оформлення договору.
Таким чином, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст. 2,3,10,11,76, 206, 258, 259, 263-265 ,280-281 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлову будівлю загальною площею 277.5 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Я. Ю. Костеленко