Провадження № 2/522/5912/23
УХВАЛА

про направлення справи за підсудністю

07 серпня 2023 року суддя Приморського районного суду міста Одеси Чернявська Л.М., розглянувши матеріли цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

02 серпня 2023 року від ОСОБА_1 до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов до ОСОБА_2 , за участю третьої особи органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів.

Звертаючись до суду з відповідним позовом, Позивач посилався щодо підсудності на ч. 1 ст. 28 ЦПК України, за зареєстрованим місцем перебування Позивача.

За результатами автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді Чернявській Л.М..

Судом отримано відомості щодо місця реєстрації учасників справи, у відповідності до яких ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Звертаючись до суду, Позивачем надано довідку від 26.12.2022 року № 5105- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, у відповідності до якої ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Також було надано копію договору оренди квартири за адресою: АДРЕСА_3 .

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Звертаючись до суду з відповідним позовом, Позивач щодо правил підсудності посилався на ч. 1 ст. 28 ЦПК України, у відповідності до якої позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

На підтвердження чого було надано Довідку від 26.12.2022 року № 5105- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Так, відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), у яких особа отримує соціальні послуги.

22 листопада 2014 року набрав чинності Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», яким відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України закріплені гарантії для внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно положень ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Так, форма довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затверджена постановою Кабінету Міністрів України «Про облік внутрішньо переміщених осіб» від 01.10.2014 № 509, абзацом 2 пункту 1 якої визначено, що довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно з пунктом 9 Правил реєстрації місця проживання, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207 (в редакції, яка була чинна до 15.08.2017 включно), відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.

Проте, постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2017 № 579 внесено зміни до пункту 9 «Правил реєстрації місця проживання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», а саме виключено в абзаці першому слова «та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи». Вказана постанова набрала з чинності 16.08.2017.

Отже, з 16.08.2017 довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не належить до переліку документів, на підставі яких вноситься інформація про зареєстроване місце перебування особи.

При цьому, згідно положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509, процес видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яка переміщується з тимчасового окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, стосується виключно самої внутрішньо переміщеної особи та уповноваженого органу. Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку, у заяві про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи зазначаються відомості про зареєстроване місце проживання та адреса фактичного проживання, повідомлена цією особою. Зазначена інформація має облікове значення.

Отже, виходячи з норм чинного законодавства, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не є документом, що підтверджує зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача у розумінні правила підсудності.

Вказана довідка, згідно з пунктом 1 Постанови № 509, є лише документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Разом з цим, суд не приймає до уваги копію Договору оренди квартири за адресою: АДРЕСА_3 , який укладено між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , оскільки з зазначеного договору неможливо встановити власника відповідної квартири, а відтак зазначений документ суд ставить під сумнів.

Отже, докази реєстрації місця проживання/перебування Позивача на території Приморського району м. Одеси відсутні, а відтак слід застосувати вимоги ч. 1 ст. 28 ЦПК України, у відповідності до якої позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Так, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а відтак справу слід передати за територіальної юрисдикції (підсудності) іншому суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Суддя встановивши, що відповідач не зареєстрований на території Приморського району міста Одеси, тому за територіальною юрисдикцією (підсудністю) справу необхідно передати до Лисичанський міський суд Луганської області за зареєстрованим місцем проживання Позивача.

Разом з цим, відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів",враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 06.03.2022 № 1/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Лисичанського міського суду Луганської області на Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

У зв`язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку про необхідність направлення цивільної справи до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області.

На підставі викладеного і керуючись ст. 27, ст. 31 ЦПК України, суддя,

постановив:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів надіслати за підсудністю до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області (вулиця Героїв України, 74А, Петропавлівка, Дніпропетровська область, 52700).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя Л.М. Чернявська