Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2023 р. Дніпровський районний суд міста Києва, в складі головуючого судді Яровенко Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (далі - ПрАТ «СК «АРКС») звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь шкоду, заподіяну внаслідок ДТП в розмірі 69196,18 грн., а також судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 24 червня 2019 року року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , та автомобіля «Subaru Forester», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 . Постановою Києво-Святошинського районного суду міста Києва від 02 вересня 2019 року винним у даній ДТП визнано ОСОБА_1 . Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак НОМЕР_1 , на момент скоєння ДТП була застрахована в ПАТ «СК «АРКС»), яке здійснило виплату страхувальнику ОСОБА_2 суми страхового відшкодування в розмірі 196767,12 грн. Оскільки на момент ДТП цивільно правова відповідальність ОСОБА_1 . Була застрахована в ПрАТ «СК «Уніка», останнє здійснило виплату позивачу в в порядку регресу суми страхового відшкодування в розмірі 127570,94 грн.

Оскільки виплачена страховиком винуватця ДТП сума страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб є недостатньою та не покриває суми виплаченого позивачем потерпілій особі суми страхового відшкодування, винуватець ДТП зобов`язаний відшкодувати страховику потерпілої сторони різницю між фактичним розміром виплаченого страхового відшкодування в сумі 196767,12 грн та страховою виплатою (страховим відшкодуванням) страховика винуватця ДТП в сумі 128570,94 грн, що становить 69196,18 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 03 листопада 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

06 грудня 2022 року відповідач ОСОБА_1 подав відзив на позов, в якому з приводу заявлених позовних вимог заперечував, пославшись на те, що строк позовної давності для звернення ПАТ «СК «АРКС» до нього, як винуватця ДТП, сплив, оскільки ДТП сталася ще 24 червня 2019 року.

Відповідач також зазначає, що позивачем розраховується страхове відшкодування виходячи із розміру страхової суми визначеної договором добровільного страхування укладеним між позивачем та власником автомобіля, тобто із 300 000 грн, що не грунтується на вимогах законодавства. Відповідно до Звіту про оцінку № 972, який позивач долучив до позову, вартість транспортного засобу до ДТП становила 218 570,94 грн. Отже, позивач повинен був виплатити власнику пошкодженого автомобіля страхове відшкодування в розмірі 121 570 грн. 94 коп, виходячи з різниці між вартістю авто до та після ДТП, а саме: 218 570,94 грн. (вартість до ДТП згідно Звіту) -та 97 000 грн. (вартість після ДТП, лист ТОВ «АУДАТЕКС Україна», лист Позивача до «Ідея Банку»).

Крім цього, відповідач зазначає, що його цивільно-правова відповідальність як власника транспортного засобу була застрахована на підставі договору добровільного страхування № 0303131/4450/0000005. Ліміт відповідальності страхової компанії «УНІКА» за Полісом № АМ/8837857 складав 100 000 грн., франшиза - 1000 грн.

Ліміт відповідальності страхової компанії «УНІКА» за договором добровільного страхування складав - 100 000 грн. Таким чином, загальний ліміт відповідальності СК «УНІКА» за випадками завдання мною шкоди майну третіх осіб складає: 100 000 + 99 000 = 199 000 грн.

Таким чином, враховуючи загальний ліміт відповідальності страхової компанії, розмір шкоди, яку просить стягнути позивач, повністю покривається лімітом відповідальності ПрАТ «СК «Уніка».

06 січня 2023 року позивачем подано письмові пояснення у справі, в яких позивачем йдеться про те, що відповідач зазначає, що його цивільно-правова відповідальність була застрахована відповідно полісу № АМ/8837В57 та згідно Договору № 030131/4450/0000005 добровільного страхування цивільної відповідальності від 15.02.2019 року та ліміт страхової відповідальності за Полісом та Договором складає 199 000,00 грн.

Позивач звертає увагу на те, що відповідно Звіту № 972 про оцінку вартості (розміру] збитків від 15.07.2019 року, та відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» згідно умов Полісу № АМ/8837857 та згідно Договору № 030131/4450/0000005 добровільного страхування цивільної відповідальності від 15.02.2019 року ПрАТ «СК «УНІКА» було сплачено страхове відшкодування в розмірі 127 570,94 гри. що підтверджується доказами, які були долучені до позовної заяви. Детальний розрахунок страхового відшкодування наведено позивачем в позовній заяві.

Страховиком відповідача (ПрАТ «СК «Уніка») було виконано обов`язок згідно Полісу № АМ/8837857 та згідно Договору № 030131/4450/0000005 добровільного страхування цивільної відповідальності від 15.02.2019 року та виплачено страхове відшкодування у розмір визначеному Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правові відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

09 січня 2023 року відповідачем подано до суду заперечення на відповідь а відзив, в яких наведено доводи, аналогічні викладеному у відзиві.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що 14 січня 2019 року між ПАТ «СК «АРКС» та ОСОБА_2 укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за № 9864а9кг, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Mitsubishi Lancer» державний номерний знак НОМЕР_3 .

24 червня 2019 року на А/Д М-05 «Київ-Одеса» 22 км, на регульованому перехресті з вул. Звенигородська в с. Віта Поштова сталася дорожньо-транспортна пригода за участю: автомобіля «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак НОМЕР_3 , яким керував водій ОСОБА_2 та

автомобіля «Subaru Forester», державний номерний знак НОМЕР_4 , яким керував водій ОСОБА_1 , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «Mitsubishi Lancer». Державний номерний знак НОМЕР_3 , що був застрахований позивачем за Договором добровільного страхування наземного транспорту № 9864а9кг від 14.01.2019 року (механічні пошкодження ТЗ зафіксовані в Відповіді від НПУ № 891048 про ДТП, Схемі місця ДТП та акті огляду пошкодженого ТЗ з фотододатками).

Згідно Відповіді від НПУ № 891048 про ДТП та Постанови Києво- Святошинського районного суду Київської області від 02 вересня 2019 року у справі № 369/8623/19, дорожньо-транспортна пригода сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 пункту 7.8 ПДР України. (ст. 124 КпАП України). Постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У встановлений законом строк страхувальник ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «СК «АРКС» з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою па виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу.

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № ARX2488587 від 19 серпня 2019 року, страхового акту № ARX2487393 від 14 серпня 2019 року, страхового акту № ARX2499258 від 20 вересня 2019 року та умов Договору страхування № 9864а9кг від 14 січня 2019 року, розмір страхового відшкодування склав 196 767,12 грн., з яких:

188 517,12 грн. було сплачено AT «CK «АРКС» страхувальнику ОСОБА_2 згідно платіжних доручень № 587# 658 від 15 серпня 2019 року та № 588#811 від 20 серпня 2019 року, № 598#021 від 23 вересня 2019 року; 8 250,00 грн. було враховано, як взаємозалік в якості несплачених страхових платежів, що відображено в страховому акті № ARX2487393 від 14 серпня 2019 року.

Відповідно до Звіту № 972 про оцінку вартості (розміру) збитків від 15 липня 2019 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_3 , розрахованого оцінювачем Казда Денисом Олеговичем складає 403 088,67 грн.

Відповідно до звіту розрахунок суми страхового відшкодування наступний: 300 000,00 грн. (страхова сума за договором № 105466а9аа від 12.04.2019 року) - 13 232,88 грн. (сума знецінення ТЗ Toyota RAV-4 (д.р.н. НОМЕР_5 ) за період страхування) - 97 000,00 грн. (вартість залишків ТЗ Toyota RAV-4 (д.р.н. НОМЕР_5 ) згідно зобов`язуючої пропозиції з онлайн-аукціон з продажу автомобілів ТОВ «Аудатекс Україна») - 6 000,00 грн (франшиза згідно договору страхування) = 183 767,12 грн.

Оскільки відбулось зменшення вартості залишків транспортного засобу (копія листа ТОВ «Аудатекс Україна») страхувальнику (власнику автомобіля «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_2 була здійснена доплата в розмірі 7 000,00 грн. згідно платіжного доручення № 588#811 від 23 вересня 2019 року, про що зазначено в розрахунку страхового відшкодування до страхового акту № ARX2488587 від 19 серпня 2019 року.

Оскільки ДТП сталося за відсутності вини водія (особи, допущеної до керування ТЗ), відповідно п. 10.2.5 договору немає підстав для застосування франшизи, була здійснена доплата в розмірі 6 000,00 грн., згідно платіжного доручення № 598#021 від 23 вересня 2019 року, про що зазначено в розрахунку страхового відшкодування до страхового акту № ARX2499258 від 20 вересня 2019 року.

Отже, було здійснено перерахунок суми страхового відшкодування:

183 767,12 грн. (сума сплаченого страхового відшкодування) + 7 000,00 грн (доплата на підставі зміни вартості залишків ТЗ на «Аудатекс Україна») +6 000,00 грн (доплата франшизи (ДТП сталося за відсутності вини водія (особи, допущеної до керування ТЗ), відповідно п. 10.2.5 договору) = 196 767,12 грн.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо- транспортної пригоди ОСОБА_1 за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Subaru Forester», державний номерний знак НОМЕР_1 була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «СК «Уніка» згідно полісу № АМ/8837857, що підтверджується Відповіддю від НПУ № 891048 про ДТП та роздруківкою з бази МТСБУ щодо полісу № АМ/8837857). Полісом № АМ/8837857 встановлений ліміт відповідальності ПрАТ «СК «УНІКА» в розмірі 100 000,00 грн., франшиза - 1 000,00 грн.

Крім того цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Subaru Forester», державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована згідно Договору № 030131/4450/0000005 добровільного страхування цивільної відповідальності від 15 лютого 2019 року.

10 жовтня 2019 року ПАТ «СК «АРКС» звернувся до ПрАТ «СК «Уніка» з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу за вих. № 8819/18/ЦВ.

14 листопада 2019 року ПрАТ «СК «Уніка» здійснено на користь ПАТ «СК «АРКС» виплату страхового відшкодування в розмірі 127 570,94 гри. відповідно до умов полісу № АМ/8837857 та Договору № 030131/4450/0000005 добровільного страхування.

Розрахунок розміру страхового відшкодування, компенсованого ПрАТ «СК «Уніка» відповідно до умов полісу № ЛМ/8837857 та Договору № 030131/4450/0000005 добровільного страхування наступний: 218 570, 94 грн (ринкова вартість ТЗ Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_3 , до ДТП. - 90 000,00 грн (вартість ТЗ Mitsubishi Lancer (державний номерний знак НОМЕР_3 , після ДТП). = 128 570,94 грн.

Ліміт відповідальності ПрАТ «СК «Уніка» встановлений Полісом № АМ/8837857 в розмірі 100 000.00 гри., франшиза -1 000.00 грн, отже ПрАТ «СК «Уніка» було сплачено 99 000,00 грн. згідно умов Полісу.

Відповідно до умов Договору № 030131/4450/0000005 добровільного страхування ПрАТ -СК «Уніка» було сплачено 28 570,94 грн, розрахунок наведено в Страховому акті № 00326979 від 13 листопада 2019 року.

Таким чином, розмір сплаченого ПрАТ «СК «Уніка» страхового відшкодування складає 127 570,94 грн.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

У постанові від 01 липни 2020 року у справі № 420/998/18, проваджений № 61- 11714св19 Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зазначив: «Системний аналіз пункту 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода в вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19 (провадження № 61-10010св20).

Оскільки сума сплаченого страхового відшкодування страховиком потерпілої сторони перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування страховиком винуватця ДТП, то із ОСОБА_1 , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між сплаченим страховим відшкодуванням за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу та отриманим страховим відшкодуванням, відшкодованим страховиком винуватця ДТП.

Аналогічні по суті висновки викладено Верховним Судом у Постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження № 61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032св19).

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між сплаченою ПАТ «СК «АРКС» ОСОБА_2 сумою страхового відшкодування в розмірі 196767,12 грн та сумою виплаченого страхового відшкодування ПрАТ «СК Уніка» в розмірі 127570,94 грн, що становить 69196,18 грн.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 22, 23, 988, 1166, 1167 1187, 1188, 1194 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтями 12, 13, 81, 137, 141, 259, 263-265, 353 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (, р/р НОМЕР_7 в АТ «УкрСиббанк», адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Іллінська, 8) майнову шкоду в розмірі 69196,18 грн (шістдесят дев`ять тисяч сто дев`яносто шість гривень 18 коп.) та судовий збір в розмірі 2481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення суду виготовлено 28 лютого 2023 року.

Суддя Н.О.Яровенко