Справа № 471/949/22
Провадження №2/471/38/23
Номер рядка звіту 40
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"09" лютого 2023 р.

Братський районний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді Гукової І.Б.,

за участю секретаря Холоденко І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Братське цивільну справу № 471/949/22 за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю " Консалт Солюшенс" до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду мотивуючи позов наступним, 07.08.2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк "Надра" та відповідачем ОСОБА_1 , було укладено Кредитний договір № ОД30/08/2008/840-КИ/01. Відповідно до умов даного договору, Банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 57 415 доларів США 12 центів строком до 05.08.2033 року. З метою забезпечення виконання Кредитного договору 07.08.2008 року між сторонами було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом.

У зв`язку з невиконанням договору виникла прострочена заборгованість ПАТ КБ "Надра" звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача кредитної заборгованості. Рішенням суду від 19.01.2015 року у справі № 504/1720/14-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки було звернуто стягнення на предмет іпотеки тта встановлено наявність у відповідача заборгованості у розмірі 116921,29 доларів США, що по курсу НБУ станом на 14.05.2014 року становить 1375522,97 грн. Відповідачем рішення суду не виконується.

В подальшому 24.04.2020 року між банком та позивачем був укладений договір про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом. В зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача 3 % річних за користування грошима в розмірі 10 522, 92 доларів США в еквіваленті в гривні за курсом НБУ на день подачі заяви 384 808,45 грн. та судові витрати.

Представник позивача надала заяву про розгляд справи без їх участі, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити позов та на підстав ст. 280 ЦПК України винести заочне рішення.

Судом встановлено, що 19 січня 2015 року рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області у справі № 504/1720/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк "Надра" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки було задоволено частково. В даному рішенні станом на 14.05.2014 року загальна заборгованість по наданому відповідачу кредиту складає 116 6921, 29 доларів США, що по курсу НБУ станом на 14.05.2014 року 1 375 522, 97 грн.

28.10.2021 року ухвалою Комінтренівського районного суду Одеської області у цивільній справі № 504/1720/14-ц замінено сторону стягувача - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» () його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» .

Станом на момент звернення з цією позовною заявою рішення суду першої інстанції не виконується.

Суд зазначає, в межах даної справи розглядаються вимоги про нарахування трьох процентів річних (особливої міри відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання). Сама сума заборгованості, вже була стягнута судовим рішенням.

Частина 5 статті 11 ЦК України передбачає можливість виникнення грошового зобов`язання на підставі судового рішення. Тобто на підставі судового рішення між сторонами виникло грошове зобов`язання, а в межах даної справи розглядаються лише наслідки невиконання такого зобов`язання, встановлені ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Отже нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за час прострочення.

Так, предметом позову у цій справі є стягнення на підставі статті 625 ЦК України 3% річних, нарахованих позивачем за невиконання грошового зобов`язання, підтвердженого рішенням суду.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц викладено висновок щодо виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті. Відповідно до цієї постанови як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046, частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме в тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. При обчисленні 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена в договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. Тим самим, Верховним Судом зазначено на те, що діюче законодавство встановлює можливість виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті та нарахування 3 % річних, визначених статтею 625 ЦК України, які входить до складу грошового зобов`язання та мають компенсаційний характер, в іноземній валюті.

Суд погоджується з наданими розрахунками позивача 3% річних, а тому з відповідачів підлягає стягненню 3 % річних за невиконання рішення суду.

За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши письмові докази у справі, давши їм належну оцінку, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та принципом диспозитивності цивільного судочинства щодо розгляду справи у межах заявлених позовних вимог, дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «Консалт Солюшенс»

Позивач при поданні позову сплатив судовий збір у сумі 5772,13 грн., позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на корись позивача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.2-13,77-80,141,258,259,263-265 ЦПК України, ст.ст.526,625 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю " Консалт Солюшенс" до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт Солюшенс" грошову суму (3% річних за користування грошовими коштами) в розмірі 10 522 (десять тисяч п`ятсот двадцять два) долари США 92 центи (в еквіваленті в гривні за курсом НБУ на день подачі позовної заяви 384 808 (триста вісімдесят чотири вісімсот вісім) гривень 45 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт Солюшенс", понесені при сплаті судового збору в розмірі 5772 (п`ять тисяч сімсот сімдесят дві) гривні 13 копійок.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Консалт Солюшенс", місце знаходження: вул. Пушкінська, 36, офіс 308, м. Одеса, .

Відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку відповідно до положень ст. 354 ЦПК України.

СуддяІ.Б. Гукова