Провадження № 22-ц/4808/144/23
Головуючий у 1 інстанції Домбровська Г. В.
Суддя-доповідач Мальцева
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Мальцевої Є.Є.,

суддів: Баркова В.М., Девляшевського В.А.,

секретар Петрів Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 жовтня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ Захід-Фінанс Груп, треті особи без самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: ТОВ Алабама-Інвест, ОСОБА_12 про витребування з незаконного володіння приміщення спільного користування,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із позовом до ТОВ Захід-Фінанс Груп, треті особи без самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: ТОВ Алабама-Інвест, ОСОБА_12 , в якому просила витребувати з незаконного володіння ТОВ «Захід Фінанс Груп» про витребування з незаконного володіння приміщення спільного користування.

Одночасно із позовною заявою було подано заяву про забезпечення позову в обґрунтування якої посилалася на те, що предметом вищевказаного позову є вимога про витребування з незаконного володіння ТОВ «Захід Фінанс Груп» приміщення № 2а в буд. АДРЕСА_1 . Позов обґрунтований наявністю обставин, які вказують на незаконність набуття відповідачем у власність спірного приміщення. Незаконність набуття відповідачем права власності на приміщення полягає в тому, що ОСОБА_12 , не будучи власником квартири в будинку, всупереч процедури приватизації набув у власність підвальне нежитлове приміщення площею 131,3 кв.м., яке є неподільним та спільним для користування усіма власниками багатоквартирного житлового будинку, яке в подальшому передане як внесок в статутний капітал ТОВ «Алабама-Інвест», і яке надалі в свою чергу відчужено у власність ТОВ «Захід-Фінанс Груп».

При цьому з відомостей Державного реєстру боржників вбачається, що відповідач ТОВ «Захід-Фінанс Груп» є боржником у виконавчому провадженні № 68004755, в межах якого Івано-Франківський МВД ДВС здійснює продаж спірного приміщення, торги призначені на 24.10.2022 року.

За наявності вказаних обставин існує очевидна загроза відчуження, обтяження спірного майна, що може унеможливити або утруднити виконання рішення суду в справі, оскільки позивачу потрібно буде докласти додаткових зусиль, в тому числі й подання відповідного позову, для витребування майна у третіх осіб, у випадку відчуження на торгах спірного приміщення. Тому необхідним є забезпечити позов у справі шляхом накладення заборони відчуження та вчинення реєстраційних дій щодо приміщення АДРЕСА_2 , яке належить на власності ТОВ «Захід-Фінанс Груп» (, вул. Тарнавського,4 м. Івано-Франківськ, 76018).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 жовтня 2022 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у вищевказаній цивільній справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду про відмову у забезпеченні позову скасувати, та постановити нову про задоволення заяви.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні заяви, оскільки всі наявні докази, які вказують на незаконність оформлення спірного приміщення за ОСОБА_12 та в подальшому за ТОВ «Алабама-Інвест» і ТОВ «Захід-Фінанс Груп», суду були надані. Після подання позову позивач отримала додаткові докази, що правовстановлюючий документ, на підставі якого за ОСОБА_12 проведена реєстрація права власності довідка ОКП «Івано-Франкіське БТІ» № 133 не видавалася даним органом технічної інвентаризації. Тобто, очевидним є факт, що спірні приміщення незаконно набуті у власність третіми особами на стороні відповідача, повторно відчужені для приховування незаконності позбавлення мешканців будинку права власності на допоміжні приміщення. Невжиття заходів забезпечення позову може призвести до наступного відчуження відповідачем спірного приміщення на користь третіх осіб, що безумовно утруднить чи унеможливить виконання рішення суду. Якщо ж спірне приміщення буде відчужене на електронних торгах, то навіть наявність арешту не позбавить можливості оформити спірне майно за переможцем торгів.

Відзиву на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшло. Відповідно до ч.3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник ТОВ Захід-Фінанс Груп, треті особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ТОВ Алабама-Інвест, третя особа ОСОБА_12 в судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, обізнаність учасників справи про її розгляд, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників, що не явилися до суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 , третіх осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які просили скаргу задовольнити, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ТОВ «Захід-Фінанс Груп» про витребування з незаконного володіння приміщення спільного користування. ОСОБА_1 є власником квартири в будинку АДРЕСА_1 . Вказувала в позові, що ОСОБА_12 , не будучи власником квартири в будинку, всупереч процедурі приватизації набув у власність підвальне нежитлове приміщення площею 131,3 кв. м. в цьому будинку, яке є неподільним та спільним для користування усіма власниками багатоквартирного житлового будинку. Спірне приміщення в подальшому передане як внесок в статутний капітал ТОВ «Алабама-Інвест», а далі в свою чергу відчужено у власність ТОВ «Захід-Фінанс Груп».

Отже, предметом спору є підвальне приміщення №2а в будинку АДРЕСА_1 .

Разом із поданням позову позивач звернулася із заявою про забезпечення позову. В заяві просить накласти заборону відчуження та вчинення реєстраційних дій щодо приміщення АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ТОВ «Захід-Фінанс Груп».

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що в заяві про забезпечення позову заявником не наведено обґрунтованих та об`єктивних доказів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке належить відповідачу, як і не доведено, що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна з наступних підстав.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до частини першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, у пункті 1 частини першої якої передбачено, що позов може забезпечуватись накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Захід-Фінанс Груп» є власником спірного приміщення на підставі договору купівлі-продажу від 07.06.2021 року. ТОВ «Захід-Фінанс Груп» є боржником у виконавчому провадженні, а у вересні 2022 року спірне приміщення виставлено на публічні торги.

Тому на думку апеляційного суду, на час розгляду справи існувало б є достатньо обґрунтоване припущення, що спірне приміщення може бути відчужено іншим особам до вирішення справи по суті, що у подальшому може утруднити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

При цьому варто врахувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Обраний позивачем вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно не міг би привести до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично зберігається у володінні та у користуванні власника, а обмежується лише можливістю розпоряджатися ним.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 та у постанові Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 643/15394/19.

Таким чином, застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно, яке перебуває у власності відповідача, є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

Суд першої інстанції, відмовляючи повністю у задоволені заяви про забезпечення позову, не врахував принцип співмірності та обраний позивачем спосіб захисту її права, як особи, що вважає себе співвласником спірного майна.

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги є слушними, ухвалу Івано-Франківського міського суду від 21 жовтня 2022 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно скасувати.

Разом з тим, зі справи вбачається, що ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 жовтня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 про витребування з незаконного володіння приміщення спільного користування залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

А ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2022 року вищевказану позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Відповідно до частини першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду першої інстанції від 21.12.2022 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 не оскаржена, набрала законної сили. В апеляційному суді під час перегляду справи іншого не встановлено.

Відтак, в провадженні суду немає позову ОСОБА_1 до ТОВ «Захід-Фінінс Груп», і відповідно відсутні підстави для забезпечення позову. Тому апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню - ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, але в задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження та вчинення реєстраційних дій щодо приміщення АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ТОВ «Захід-Фінанс Груп» необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 жовтня 2022 року - скасувати.

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 08 лютого 2023 року.

Судді Є.Є. Мальцева

В.М. Барков

В.А. Девляшевський