КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
єдиний унікальний номер справи: №754/9340/19
номер провадження №22-ц/824/295/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Білич І.М.

суддів Коцюрби О.П., Слюсар Т.А.

при секретарі Рагушіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Артемчука Тараса Володимировича на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 23 червня 2022 року, постановлену під головуванням суді Деснянського районного суду м. Києва Скрипки О.І.,

у цивільній справі №754/9340/19 за поданням приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Артемчука Тараса Володимировича, заінтересовані особи: стягувач - ОСОБА_1 , боржник - ОСОБА_2 , про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України,-

встановила:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики з відповідача ОСОБА_2 .

Ухвалою Деснянського районного суду від 23 березня 2021 року було затверджено мирову угоду між сторонами в справі.

У червні 2022 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Артемчук Т.В. звернувся до Деснянського районного суду м. Києваз поданням, за результатами розгляду якого просив обмежити боржника - ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до моменту повного фактичного виконання ухвали №754/9340/19, виданої 23 березня 2021 року Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості у загальному розмірі 491 040,31 грн.

В обґрунтування подання приватний виконавець вказував, що на виконанні перебуває виконавче провадження № 65849185 від 17 червня 2021 року з примусового виконання ухвали №754/9340/19, виданої 23 березня 2021 року Деснянським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики.

Разом з тим, у порушення вимог ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», боржником не здійснено будь-яких дій, спрямованих на виконання виконавчого документу, що свідчить про його ухилення від вчинення таких дій.

За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України є єдиним можливим заходом забезпечення виконання рішення та впливу на боржника для виконання ним законних обов'язків, встановлених Законом України "Про виконавче провадження", приватний виконавець просив подання задовольнити.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 23 червня 2022 року подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Артемчука Т.В. повернуто без розгляду з підстав передбачених положеннями ст. 183 ЦПК України.

Не погодившись з ухвалою суду, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Артемчук Т.В., подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказуючи на те, що положення ЦПК України не передбачають обов`язку надавати докази про надіслання копій подання іншим учасникам справи виходячи з положень ст. 183 ЦПК України. Більше того, згідно положень ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця, тобто, відсутня необхідність у надісланні копій подання іншим учасникам справи.

Відзив на апеляційну скаргу подано не було.

Сторони про день і час розгляду справи повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку.

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Артемчук Т.В. до початку розгляду справи подав заяву щодо можливого здійснення розгляду справи за його відсутністі.

Судові повістки- повідомлення відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повернулися на адресу апеляційного суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Представник ОСОБА_1 -адвокат Зудінов О.С. будучи повідомленим про розгляд справи в судове засідання не з`явився, поважність причин своєї неявки суду не повідомив.

Колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність осіб що не з`явилися в силу вимог передбачених положеннями ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Повертаючи подання приватного виконавця Артемчука Т. В. без розгляду, суд першої інстанції вважав, що заявником в порушення положень ч. 2 ст. 183 ЦПК України не додано до подання доказів надіслання (надання) додатків до подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України всім учасникам справи.

Проте погодитися з таким висновком суду не можна виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Згідно з ч.2 ст.183 ЦПК України, письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Суд встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог ч.ч.1,2 цієї статті, повертає її заявнику без розгляду - ч. 4 ст.183 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при постановленні ухвали не було взято до уваги, що ч. 2 ст.183 ЦПК України «заяви з процесуальних питань» глави 1 Розділу 111 «позовне провадження» ЦПК України регулюються загальні вимоги щодо форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення які подаються виключно з процесуальних питань при розгляді справ позовного провадження, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.

Подання приватного чи державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України у вказаному переліку відсутнє.

Відповідно до ст.441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею (ч. 2 ст. 441 ЦПК України).

Згідно ч.4 ст.441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Зміст ч.2, 4 ст. 441 ЦПК України свідчить про те, що вказане подання розглядається без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного або приватного виконавця в порядку визначеному для забезпечення позову.

Оскільки положення ст.ст.183 та ст. 441 ЦПК України не покладають обов`язку на державного чи приватного виконавця по надсиланню копій подання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України іншим учасникам справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення подання приватного виконавця без розгляду у зв`язку з не наданням доказів надіслання (надання) подання та додатків до нього всім учасникам справи.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 372, 374, 379, 381-384,387 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Артемчука Тараса Володимировича задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 23 червня 2022 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

суддя-доповідач :

судді: