Справа № 462/2349/22 Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 22-ц/811/3031/22 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н. П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

розглянувши в місті Львові, в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 31 жовтня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

24.05.2022 року Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 17.02.2011 року у розмірі 36088,67 грн. 30 коп., з яких 29196,48 грн. заборгованість за тілом кредита, в тому числі 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредита, 29196,48 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 6892,19 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн. нарахована пеня; 0,00 грн. нарахованої комісії, а також судові витрати по сплаті судового збору. Позов позивач обґрунтовував тим, що відповідачем порушено договірні зобов`язання в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість, яка підлягає стягненню в користь позивача.

Оскаржуваним рішення суду позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість у розмірі 29196 /двадцять дев`ять тисяч сто дев`яносто шість/ гривень 48 копійок.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» понесені судові витрати у розмірі 2007 /дві тисячі сім/ гривень 18 копійок.

У решті позову - відмовлено.

Рішення суду в частині незадоволених позовних вимог оскаржило АТ КБ «Приватбанк».

Вважає його в цій частині незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що, відмовляючи у задоволенні частини позовних вимог, суд першої інстанції не врахував, що основними вимогами банку за кредитним договором до боржника є повернення наданих кредитних коштів та отримання відсотків за їх користування, і ця умова є істотною при наданні кредитних коштів. Встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, суд першої інстанції не мав жодних підстав відмовляти у стягненні відсотків за кредитом. Суд першої інстанції безпідставно відмовив у стягненні прострочених відсотків та застосував правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 03 липня 2019 року (справа №342/180/17). 17.02.2011 року відповідач підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», в якій зазначена базова відсоткова ставка за користування кредитом (3,0% на місяць, 36% річних), тобто останній був належним чином повідомлений про умови кредитування щодо сплати процентів. Оскільки, сторони узгодили розмір відсоткової ставки за користування кредитом, то позовні вимоги Банку щодо стягнення відсотків підлягають до задоволення, що узгоджується з висновками Верховного Суду.

Просить рішення суду в частині незадоволених позовних вимог скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1,ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно ст. 634цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», з метою отримання банківських послуг.

17.02.2011 року відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг,що підтверджується його підписом у заяві від 17.02.2011 року.

Як убачається з довідки про зміну кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , 17.02.2011 року відповідачу встановлено кредитний ліміт 4 200 гривень, старт карткового рахунку відбувся 17.02.2011 року.

17.02.2011 року відповідач ОСОБА_1 підписав довідку про умови кредитування, у якій зазначено інформацію щодо основних умов кредитування та реальної процентної ставки за кредитною карткою «Універсальна, 30 днів пільгового періоду».

Згідно із довідкою АТ КБ «ПриватБанк» за підписаним між Банком та ОСОБА_1 кредитним договором № б/н останньому було надано наступні кредитні картки: 17.02.2011 з терміном дії до 11/14; 24.01.2014 з терміном дії до 07/16; 15.08.2016 з терміном дії до 03/19, 03.10.2016 року з терміном дії до 08/20, 27.08.2018 року з теміном дії до 05/22, 05.07.2021 року з терміном дії до 10/24.

З розрахунку, наданого банком, вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 17.02.2011 року станом на 07 лютого 2022 року становить 36088,67 грн, з яких: 29196,48 грн заборгованість за тілом кредита, в тому числі 0,00 грн заборгованість за поточним тілом кредита, 29196,48 грн заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками; 6892,19 грн заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн нарахована пеня; 0,00 грн нарахованої комісії.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Банку про стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками за договором б/н від 17.02.2011 року, районний суд виходив з того, що позивач не довів, що позичальник, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку погодився з такими; заява-анкета про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, яка підписана відповідачем, не містить умов щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами; розмір базовової процентної ставки, зазначений у підписаній відповідачем довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» не відповідає розміру процентної ставки, зазначеному у розрахунку заборгованості за договором б/н від 17.02.2011 року, наданому Банком; покликання банку на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розміщених на сайті https://privatbank.ua як невід`ємну частину спірного договору, є безпідставними; роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом у справі, оскільки цей доказ з огляду на його мінливий характер повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила кредитування.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю, оскільки такий відповідає правовій позиції, викладеній в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року №342/180/17.

Як убачається з розрахунку заборгованості за договором, позивачем самостійно здійснювалось нарахування процентів за процентною ставкою 3,50% та 3,40% в місяць. При цьому відповідач, підписавши Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» погодив процентну ставку в розмірі 3,0% в місяць. Будь-яких доказів про те, що банк повідомляв відповідача про зміну (збільшення) процентної ставки матеріали справи не містять.

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що підписана відповідачем анкета-заява підтверджує ознайомлення відповідача з Умовами та Правилами надання банківських послуг ПриватБанку, зокрема з тими умовами, що стосуються права банку на підвищення відсоткової ставки за кредитом та збільшення кредитного ліміту. При цьому, у анкеті-заяві не зазначено, в якій саме редакції були чинними Умови та Правила.

За відсутності ж підпису позичальника про ознайомлення з Умовами і Правилами, які діяли на момент укладення договору, та регулюють порядок нарахування та розмір відсотків за кредитним договором, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості перевірити, чи на момент отримання відповідачем кредитних коштів зазначені документи містили наведені банком у позовній заяві умови, зокрема, щодо можливості одностороннього збільшення кредитного ліміту, розміру та порядку нарахування процентів за користування кредитними коштами.

У цьому випадку не підлягають застосуванню правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» до моменту звернення до суду з даним позовом.

За таких обставин, без надання доказів про ознайомлення відповідача саме з тими Умовами і Правилами банківських послуг, на підставі яких розрахована заборгованість відповідача за кредитним договором, відсутність у анкеті-заяві умов договору щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, надані банком довідка про умови кредитування та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору.

Отже, твердження позивача, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, є безпідставними.

Враховуючи, що умови договорів приєднання розробляються банком, то саме банк має підтвердити, що на час проведення розрахунку заборгованості за кредитним договором діяли саме ті умови, які діяли на час його укладення. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений, такі повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома.

Анкета-заява підписана ОСОБА_1 не містить жодної інформації про те, за отриманням яких саме послуг останній звернувся до банку. У цьому документі лише зазначено, що відповідач згідна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Тому, враховуючи, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором розрахована банком з урахуванням положень, передбачених Умовами та Правилами надання банківських послуг, яких відповідач не підписувала, колегія суддів вважає, що суд підставно стягнув з відповідача в користь позивачазаборгованість за № б/н від 17.02.2007 року в розмірі29196, 48 грн, що становить прострочене тіло кредиту, оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, та позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено - 04 квітня 2023 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 31 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 04 квітня 2023 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді Я.А. Левик

М.М. Шандра