Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4256/23
Провадження № 2/711/1599/23
27 липня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого - судді Скляренко В.М.
при секретарі Копаєвій Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, -
Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно», яке діє в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та внесках, а також інфляційної складової боргу та трьох відсотків річних.
В обґрунтування позову вказує, що ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ», на підставі відповідної ліцензії та рішень Черкаської міської ради № 520 від 24.05.2000 року та № 1480 від 31.10.2007 року забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у місті Черкаси.
Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в буд. АДРЕСА_1 здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ».
Відповідно до п. 5 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року №630, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 року №572, споживач зобовязаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжки, квитанції, тощо). Зазначає, що в будинку АДРЕСА_1 встановлений будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, то відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно їх показаннями пропорційно опалювальній площі (об`єму) квартири. У період до встановлення будинкового лічильника обліку теплопостачання нарахування за послугу здійснювалися згідно п.п. 40-49 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, а саме у разі відсутності будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири та з урахуванням температури повітря зовнішнього середовища.
У квартирі АДРЕСА_2 не встановлено квартирний лічильник теплової енергії, тому згідно п. 24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 830 розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності пропорційно опалювальній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу, затвердженої Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житво-комунального господарства України від 22.11.2018 року № 315.
Лічильник обліку гарячого водопостачання в квартирі АДРЕСА_2 також не встановлено, тому, відповідно до п. 21 Правил, за надані послуги плата справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання на одну зареєстровану особу.
Вказує, що постачання гарячої води у дану квартиру не припинено, трубопровід не опломбовано.
Згідно листа-інформації Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради №2211/01.03-01 від 11.04.2023 року, за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані відповідачі протягом всього спірного періоду.
Також, зазначає, що договір з відповідачами про надання житлово-комунальних послуг не укладався, однак, його відсутність не може бути підставою для звільнення споживачів (відповідачів) від оплати послуг у повному обсязі.
Відповідачі, починаючи з січня 2013 року своєчасно та у повному обсязі не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а також не здійснювали сплату внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води згідно зі ст. 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та згідно рішення Черкаського міськвиконкому № 1021 від 17.09.2019 року, внаслідок чого у них утворилась заборгованість за період з 01.03.2013 року по 01.05.2023 року в загальній сумі 79 635 грн. 87 коп.
Крім того, згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідачам нараховані 3% річних від простроченої суми боргу та інфляційна складова боргу, а саме: за період з 01.01.2013 року по 01.01.2022 року 3% річних становлять 6 189 грн. 13 коп., інфляційні 21 454 грн. 48 коп.
А тому, просить суд стягнути із відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», заборгованість за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та Внескам в загальній сумі 79 635 грн. 87коп., 3% річних в сумі 6 189 грн. 13 коп., інфляційну складову боргу в сумі 21 454 грн. 48 коп., що разом складає 107 279 грн. 48 коп. Також просить стягнути із відповідачів солідарно на користь позивача судовий збір в розмірі 2 684 грн.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.06.2023 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи.
В судове засідання представник позивача за довіреністю Гончаренко А.О., яка діє на підставі довіреності, не з`явилася, подавши до суду заяву від 26.07.2023 року, в якій просить розглянути справу без її участі та одночасно вказує, що позовні вимоги позивача вона підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Також вказує, що не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на веб-порталі «Судова влада».
Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , повідомлених у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, які не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин, не подали відзиву проти позову, та зі згоди представника позивача щодо такого порядку розгляду справи.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Згідно зі статтею 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами).
Статтями 7, 8 вказаного вище Закону визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача - є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.
За змістом ст. ст. 67-68, 162 ЖК України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно.
Крім того, згідно ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.
В судовому засіданні встановлено, що ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ», на підставі відповідної ліцензії і рішень Черкаської міської ради № 520 від 24.05.2000 року та № 1480 від 31.10.2007 року забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у місті Черкаси.
Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в буд. АДРЕСА_1 здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ».
За відомостями Єдиного державного демографічного реєстру №132519 від 29.06.2023 року (а.с. 30) та відомостями Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради від 13.07.2023 року (надійшли до суду 18.07.2023 року) за адресою АДРЕСА_3 зареєстровані відповідачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 15.01.2003 року поданий час; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 20.02.2019 року і по теперішній час.
Таким чином, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються споживачами послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які їм надає ВП «Черкаська ТЕЦ» Публічного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» за вказаною вище адресою. При цьому відповідачка ОСОБА_2 є споживачем послуг, які надає позивач, лише з 20.02.2019 року, тобто з моменту її реєстрації у вищевказаній квартирі, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що відповідачка ОСОБА_2 є власником вищевказаної квартири, чи була споживачем послуг з 01.01.2013 року, як така, що зареєстрована у квартирі чи на підставі цивільно-правових угод.
З листа-розрахунку о/р 41388035 за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що за період з 01.01.2013 року по 01.05.2023 року відповідачі мають заборгованість перед ВП «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно» за надані їм послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання, а також по внесках за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії згідно зі ст. 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та згідно рішення Черкаського міськвиконкому № 1021 від 17.09.2019 року, в загальній сумі 79 635 грн. 87 коп., оскільки оплата послуг за вказаний період ними проводилась періодично та не в повному обсязі.
Також, в судовому засіданні встановлено, що договір про надання житлово-комунальних послуг між сторонами не укладався, однак, не укладення договору не виключає можливість стягнення з відповідачів на користь позивача вартості фактично отриманих послуг і не може бути підставою для звільнення споживачів (відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ) від оплати цих послуг.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 15.03.2018 року у справі № 401/710/15-ц.
Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, а ст. 68 ЖК передбачено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, які вносяться щомісячно в строки встановлені КМ України. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Положеннями ст. ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачами надані їм послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та внески за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії оплачувались не своєчасно та не в повному обсязі, а з листопада 2017 року не оплачувалися взагалі, в результаті чого у них утворилась заборгованість за період з 01.01.2013 року по 01.05.2023 року в загальній сумі 79 635 грн. 87 коп., що підтверджується листом-розрахунком по о/р №41388035, то зазначена заборгованість підлягає до стягнення із відповідачів. Разом з тим, суд враховує, що за наявними у матеріалах справи доказами, встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 є споживачем послуг, які надав позивач, лише з 20.02.2019 року, тому до стягнення із останньої підлягає заборгованість, яка виникла саме із цього періоду.
Таким чином до стягнення із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає заборгованість за період з 01.01.2013 року по 20.02.2019 року в загальній сумі 26 388 грн. 19 коп., а заборгованість, яка виникла за період з 20.02.2019 року по 01.05.2023 року в загальній сумі 53 247 грн. 68 коп. підлягає до стягнення на користь позивача із обох відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку.
Крім того, частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
У відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З позовної заяви та доданих до неї розрахунків вбачається, що за період прострочення платежів, а саме: за період з 01.01.2013 року по 01.01.2022 року 3% річних становить 6 189 грн. 13 коп., а інфляційна складова боргу 21 454 грн. 48 коп., які також підлягають до стягнення із відповідачів у наступному порядку. А саме: із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача до стягнення за період з 01.01.2013 року по 20.02.2019 року підлягають 3% річних в загальній сумі 4 843 грн. 73 коп. та інфляційна складова боргу в загальній сумі 17 918 грн. 86 коп.; із відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь позивача до стягнення за період з 20.02.2019 року по 01.01.2022 року в солідарному порядку підлягають 3% річних в загальній сумі 1 345 грн. 40 коп. та інфляційна складова боргу в загальній сумі 3 535 грн. 62 коп.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», до стягнення із відповідача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 2 684 грн., пропорційно до задоволених до кожного із них позовних вимог, а саме: із відповідача ОСОБА_1 1 956 грн. 85 коп., із відповідачки ОСОБА_2 727 грн. 15 коп.
На підставі викладеного вище та керуючись ст. ст. 64, 66, 67, 68, 156, 162 ЖК України, ст. ст. 11, 15, 16, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 625 ЦК України, ст. ст. 4, 11, 12, 13, 81, 89, 141, 263-266, 273, 280-282 ЦПК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд, -
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію задовольнити.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 02.08.2023 року.

Головуючий : В.М. Скляренко