Справа № 169/602/23
Провадження № 2-о/169/224/23
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

01 серпня 2023 року смт. Турійськ

Турійський районний суд Волинськоїобласті в складі:

головуючого судді Ковальчук О.В.,

за участю секретаря Гаврилюк Н.В.,

Справа № 169/602/23

сторони справи:

Заявник ОСОБА_1 ,

Представник заявника ОСОБА_2 ,

Заінтересована особа Турійська селищна рада,

Грищук Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Турійськ цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Турійська селищна рада, ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення,

В с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду з заявою в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт постійного догляду ним за ОСОБА_3 , яка за заключенням ЛКК виданого КНП «Турійський центр первинної медико-санітарної допомоги» № 62 від 10.02.2023 року потребує постійного стороннього догляду, не здатна до самообслуговування.

Мотивуючи свої вимоги, заявник вказує, що він проживає та постійно здійснює сторонній догляд за своєю бабусею - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно із заключенням ЛКК виданого КНП «Турійський центр первинної медико-санітарної допомоги» № 62 від 10.02.2023 року, остання потребує постійного стороннього догляду, не здатна до самообслуговування. Інших осіб, що могли б здійснювати за нею догляд немає. Встановлення факту, здійснення заявником постійного догляду необхідне для можливості офіційного підтвердження такого догляду у державних органах.

Ухвалою судді від 22.05.2023 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати справу за правилами окремого провадження. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося.

Заявник ОСОБА_1 та його представник - адвокат Жегестовська Катерина Георгіївна в судовому засіданні заяву підтримали та просили її задовольнити з підстав викладених в ній.

Представник заінтересованої особи Турійської селищної ради Волинської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та просила встановити факт постійного догляду за нею.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Тлумачення ч. 1 ст. 293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в спорах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 1-1) обмеження фізичної особи у відвідуванні гральних закладів та участі в азартних іграх; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Щодо підстав встановлення факту, що має юридичне значення, викладених у заяві, а саме встановлення факту постійного догляду заявником за своєю бабусею з метою захисту її прав, підтвердження статусу заявника у відповідних органах, а також, як пояснив заявник в судовому засіданні, задля звільнення зі служби охорони при місцевому військовому комісаріаті, суд зауважує наступне.

Відповідно до висновку КНП «Турійський центр первинної медико-санітарної допомоги» № 62 від 10.02.2023 року ОСОБА_3 рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до пунктів 10, 15 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про соціальні послуги» отримувачі соціальних послуг - особи/сім`ї, які належать до вразливих груп населення та/або перебувають у складних життєвих обставинах, яким надаються соціальні послуги. Складні життєві обставини - обставини, що негативно впливають на життя, стан здоров`я та розвиток особи, функціонування сім`ї, які особа/сім`я не може подолати самостійно. Чинниками, що зумовлюють складні життєві обставини, зокрема, визнається похилий вік особи, часткова або повна втрата рухової активності, пам`яті, невиліковні хвороби, хвороби, що потребують тривалого лікування.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про соціальні послуги» надавачі соціальних послуг провадять свою діяльність відповідно до законодавства про соціальні послуги, на підставі установчих та інших документів, якими визначено перелік соціальних послуг та категорії осіб, яким надаються такі послуги, за умови забезпечення їх відповідності критеріям діяльності надавачів соціальних послуг, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 13 Закону України «Про соціальні послуги» фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та зокрема, є громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями, невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися.

Абзацами 1, 2 ч. 7 ст. 13 Закону України «Про соціальні послуги» встановлено, що фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, виплачується компенсація за догляд.

Зі змісту ст. 15 вказаного Закону вбачається, що відомості про осіб, що отримують та надають соціальні послуги, в тому числі на не професійній основі вносяться до реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг.

Частиною 4 ст. 19 цього Закону встановлено, що порядок подання заяви, звернення, повідомлення про надання соціальних послуг визначається Порядком організації надання соціальних послуг.

Згідно з п. 25 Порядку організації надання соціальних послуг затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01червня 2020 року № 587 (далі - Порядок) для отримання соціальних послуг особа, яка потребує соціальних послуг (далі - особа), подає уповноваженому органу за своїм задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування) заяву про надання соціальних послуг (далі - заява) у письмовій або електронній формі, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики, разом з документами, зазначеними в пункті 28 цього Порядку.

Згідно з пунктом 38 Порядку рішення про надання соціальних послуг разом з інформацією про особу/сім`ю (призначені виплати та державну допомогу, встановлення статусу внутрішньо переміщеної особи, особи з інвалідністю тощо) також надсилається надавачу (надавачам) у паперовій та/або електронній формі не пізніше ніж через три робочих дні з дати його прийняття.

Відповідно до ч.ч. 1 - 4 ст.21 Закону України «Про соціальні послуги» рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів приймає структурний підрозділ з питань соціального захисту населення уповноважених органів системи надання соціальних послуг, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 11 цього Закону. Рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг приймається протягом 10 робочих днів з дня одержання заяви, звернення, повідомлення про надання соціальних послуг за результатами оцінювання потреб особи/сім`ї у соціальних послугах.

Рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг екстрено (кризово) приймається невідкладно, не пізніше однієї доби з моменту одержання відповідної заяви, звернення, повідомлення. Рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг не пізніше трьох робочих днів після його прийняття видається або надсилається заявнику. У рішенні про надання соціальних послуг обов`язково зазначаються результати оцінювання потреб особи/сім`ї у соціальних послугах та надавач соціальних послуг. Рішення про відмову у наданні соціальних послуг має бути вмотивованим. Рішення про відмову у наданні соціальної послуги може бути оскаржено у судовому порядку.

Отже, надання соціальних послуг у вигляді постійного догляду за особою похилого віку, невиліковно хворою особою, яка через порушення функцій організму не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися, здійснюється в порядку встановленому чинним законодавством і оформлюється рішенням відповідного органу, а тому даний факт не може бути встановлений в судовому порядку.

При цьому, суд не може підміняти такі органи.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Таким чином, діючим законодавством визначено позасудовий порядок встановлення статусу надавача соціальних послуг, в тому числі і по догляду за особою похилого віку.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 28 листопада 2019 року у справі № 592/7612/17 зробив висновок про те, що поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити в сукупності з положеннями частини третьої статті 124 Конституції України та в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в судах.

Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18).

Крім того, встановлено, що заявник та заінтересована особа звертались до компетентного органу з заявою про згоду надавати та відповідно отримувати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, однак відповідно рішення від 31.03.2023 року їм відмовлено у призначенні соціальної допомоги, однак щодо догляду за особою питання не вирішено.

Суд роз`яснює, що у разі отримання відмови особа має право оскаржити відповідне рішення і це буде стосуватись прав заявника у публічно-правовій сфері відносин з державою, а не встановлення юридичного факту.

Отже з огляду на викладене суд приходить до висновку, що провадження по справі слід закрити.

У разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачений судовий збір підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 315, 319 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Турійська селищна рада, ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, закрити.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України судовий збір сплачений при пред`явленні заяви в сумі 536 гривень 80 копійок, сплачений через Ощадбанк згідно квитанції № 29 від 18.05.2023 року у цивільній справі № 169/602/23 (провадження № 2-о/169/224/23) за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Турійська селищна рада, ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Суддя О.В. Ковальчук