Справа № 492/184/23
провадження № 2-з/492/8/23
УХВАЛА

про забезпечення позову

01 березня 2023 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Гусєвої Н.Д.,

при секретарі судового засідання Рябчук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Автоцентр-Сервіс» про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Автоцентр-Сервіс» до ОСОБА_1 , Командитного товариства «Кростелл Парнерс ЛП», Підприємства з іноземними інвестиціями «Тойота-Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Соллі-Плюс. Чернігів» про зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

До Арцизького районного суду Одеської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Автоцентр-Сервіс» до ОСОБА_1 , Командитного товариства «Кростелл Парнерс ЛП», Підприємства з іноземними інвестиціями «Тойота-Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Соллі-Плюс. Чернігів» про зобов`язання вчинити певні дії.

Одночасно з позовною заявою представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив заборонити Підприємству з іноземними інвестиціями «Тойота-Україна», Товариству з обмеженою відповідальністю «Соллі-Плюс. Чернігів» вчиняти дії, предметом яких є (буде) будь-яка дилерська діяльність Тойоти в м.Чернігову та Чернігівській області, посилаючись на те, що 16 грудня 2020 року на офіційному сайті ПзІІ «Тойота-Україна» був оголошений конкурс з відбору уповноваженого дилера Тойота-Україна у м. Чернігові. Одним із учасників вказаного конкурсу виступило ТОВ «ІК «Автоцентр-Сервіс». 26 лютого 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Автоцентр-Сервіс» (далі ТОВ «ІК «Автоцентр-Сервіс») та ОСОБА_1 було укладено Понятійну угоду № 212602, по якій Командитне товариство «КРОСТЕЛЛ ПАРТНЕРС ЛП» виступило гарантом. З метою авансування діяльності позивач в момент укладення договору сплатив ОСОБА_1 10000,00 грн., про що Сторони склали акт передачі приймання коштів який є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до умов Понятійної угоди ОСОБА_1 зобов`язався надати ТОВ «ІК «Автоцентр-Сервіс» послуги з аналізу, дослідження кон`юнктури автомобільного ринку в м. Чернігів, підготовки документів, необхідних для участі в конкурсі з відбору уповноваженого дилера Тойота-Україна», зокрема і в місті Чернігові, що організований Підприємством з іноземними інвестиціями «Тойота-Україна» (далі - ПзІІ «Тойота-Україна»), забезпечувати організаційну, інформаційну, методичну, практичну, ресурсну підтримку в рамках даного Договору. У строк до 31 грудня 2022 року здійснювати всі можливі та необхідні дії по оформленню завершення конкурсу з відбору уповноваженого дилера Тойота-Україна», зокрема і в місті Чернігові, в тому числі проведення переговорів, зустрічей та інших необхідних дій для укладення між ТОВ «ІК «Автоцентр-Сервіс» та Підприємством з іноземними інвестиціями «Тойота-Україна» дилерського договору, предметом якого є призначення уповноваженого дилера Тойота-Україна в м. Чернігові». В порушення умов Понятійної угоди ОСОБА_1 у строк до 31 грудня 2022 року як гарант взяті на себе зобов`язання не виконав, що порушило умови Понятійної угоди, в тому числі п. 4.1.3. Станом 28 лютого 2023 року позивачу не відомо щодо результатів організованого ще на початку 2021 року ПзІІ «Тойота-Україна» конкурсу з відбору уповноваженого дилера Тойота-Україна», зокрема і в місті Чернігові. Жодні відомості на офіційному сайті ПзІІ «Тойота-Україна» щодо результатів оголошеного конкурсу з відбору уповноваженого дилера ТойотаУкраїна», зокрема і в місті Чернігові не має. На офіційному сайті ПзІІ «Тойота-Україна» відсутні відомості щодо перебігу відбору, та будь-яких, в тому числі проміжних або фінальних 4 результатів оголошеного конкурсу з відбору уповноваженого дилера ТойотаУкраїна», зокрема і в місті Чернігові.

Натомість, 16 лютого 2023 року з офіційного сайту ПзІІ «Тойота-Україна» позивачу стало відомо, що без оголошення результатів конкурсу з відбору уповноваженого дилера Тойота-Україна», зокрема і в місті Чернігові, в розділі «Дилери» розміщено інформацію про офіційного дилера Тойота-Україна в м. Чернігові - ТОВ «Соллі-Плюс. Чернігів» (https://www.toyota.ua/forms/dealers). Також, з офіційного веб сайту ТОВ «Соллі-Плюс. Чернігів» (https://sollyplus.toyota.ua) вбачається, що ТОВ «Соллі-Плюс. Чернігів» підтверджує призначення товариства без конкурсу в якому прийняв участь позивач офіційним дилером «Тойота-Україна» в м. Чернігів. Вищевказане порушує право позивача, в тому числі як учасника конкурсу з відбору уповноваженого дилера «Тойота-Україна», зокрема і в місті Чернігові, так і як сторони по Понятійному договору, у зв`язку з чим представник позивача вважає, що існує реальна загроза в неможливості забезпечити реальний захист інтересів позивача у разі задоволення позову.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали, додані до заяви, оцінивши доводи представника позивача про необхідність забезпечення позову, і не вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог по суті, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Вказана стаття не встановлює для заявника обов`язку надавати докази на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує заяву про забезпечення позову.

Згідно з положеннями ст. 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є заборона вчиняти певні дії, тощо. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який просить позивач вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою забезпечення позову є збереження матеріального об`єкта спору до вирішення справи в суді.

Верховним Судом України у постанові від 25 травня 2016 року по справі № 6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 16 грудня 2020 року на офіційному сайті ПзІІ «Тойота-Україна» був оголошений конкурс з відбору уповноваженого дилера Тойота-Україна, у тому числі у м.Чернігові. Одним із учасників вказаного конкурсу виступило ТОВ «ІК «Автоцентр-Сервіс», що підтверджується заявкою ТОВ ІК «Автоцентр-Сервіс» на участь у відборі уповноважених дилерів.

При розгляді заяви про забезпечення позову знайшли своє підтвердження доводи позивача про наявність правовідносин з приводу укладення між ТОВ «ІК «Автоцентр-Сервіс» та ОСОБА_1 Понятійної угоди 212602 від 26 лютого 2021 року, відповідно до умов якої, а саме п. 4.1.1, п. 4.1.2, п. 4.1.3 ОСОБА_1 зобов`язався надати ТОВ «ІК «Автоцентр-Сервіс» послуги з аналізу, дослідження кон`юнктури автомобільного ринку в м. Чернігів, підготовки документів, необхідних для участі в конкурсі з відбору уповноваженого дилера Тойота-Україна», зокрема і в місті Чернігові, що організований Підприємством з іноземними інвестиціями «Тойота-Україна», забезпечувати організаційну, інформаційну, методичну, практичну, ресурсну підтримку в рамках даного Договору. Однак, у строк до 31 грудня 2022 року порушення умов Понятійної угоди ОСОБА_1 як гарант взяті на себе зобов`язання не виконав.

Як вбачається з роздруківки з офіційного сайту ПзІІ «Тойота-Україна» в розділі «Дилери» розміщено інформацію про офіційного дилера Тойота-Україна в м. Чернігові - ТОВ «Соллі-Плюс. Чернігів» (https://www.toyota.ua/forms/dealers). Також, з роздруківки з офіційного веб сайту ТОВ «Соллі-Плюс. Чернігів» (https://sollyplus.toyota.ua) вбачається, що ТОВ «Соллі-Плюс. Чернігів» є офіційним дилером «Тойота-Україна» в м. Чернігів.

Судом встановлено, що підставами для звернення до суду з зазначеною позовною заявою стало фактичне невиконання відповідачем ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за Понятійною угодою 212602 від 26 лютого 2021 року.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд виходить з необхідності дотримання балансу інтересів учасників судового розгляду, дотримання принципів справедливості та розумності, та враховує наскільки заходи забезпечення позову, які пропонує вжити заявник, пов`язані з предметом позову, та наскільки вони співрозмірні позовним вимогам, і яким чином фактично реалізують мету його вжиття.

При цьому суд враховує, що позивач звернувся до суду з позовною вимогою немайнового характеру, рішення суду у разі задоволення позову не вимагатиме примусового виконання, тому у вирішенні питання щодо підстав вжиття заходів забезпечення такого позову, наявність достатньо обґрунтованого припущення того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не має досліджуватись, а має застосовуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вчинення відповідачами ПзІІ «Тойота-Україна», ТОВ «Соллі-Плюс. Чернігів» дій спрямованих на укладення дилерського договору та (або) юридично значущих дії, предметом яких є/буде дилерська діяльність та призначення уповноваженого дилера Тойота-Україна у місті Чернігові, може істотно ускладнити або ж взагалі зробить неможливим виконання рішення суду у даній справі, що призведе до нівелювання функції судового рішення, як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів позивача, а також може призвести до того, що захистити або поновити свої права в межах одного судового провадження без нових звернень до суду заявник не зможе.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що вимога про заборону вчиняти дій, предметом яких є/буде будь-яка дилерська діяльність Тойоти в м.Чернігові та Чернігівській області є належним, допустимим та ефективним заходом забезпечення позову, що стосується предмету спору в даній справі. Такий захід забезпечення відповідає вимогам розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, гарантує справедливий баланс інтересів учасників справи, а також ефективний захист прав заявника, у випадку задоволення позовних вимог у даній справі.

При цьому, суд зауважує, що вжиття заходу забезпечення позову у вигляді арешту та заборони відчуження вказаних об`єктів нерухомого майна та корпоративних прав юридичних осіб не виключає його з використання, а тому додаткових обмежень крім неможливості його відчуження не існує.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості заяви позивача про забезпечення позовних вимог ТОВ «ІК «Автоцентр-Сервіс»., суд також бере до уваги наступні правові висновки.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Втручання, особливо коли воно має розглядатися в контексті частини другої статі 1 Протоколу №1, має забезпечити «справедливу рівновагу» між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав людини. Має бути розумне співвідношення між засобами, що використовуються і поставленою метою. (Рішення ЄСПЛ у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» від 28.07.1999 року, заява № 22774/93).

Необхідність забезпечення позову має відповідати вимозі пропорційності втручання у право особи цілям, яких потрібно досягти. З одного боку перед судом стоїть завдання гарантувати конституційний та міжнародно-правовий принцип обов`язковості судового рішення в тому, що стосується його виконання, а з іншого повага до права особи мирно володіти своїм майном. Таким чином, метою тесту пропорційності є встановлення способу та ступеню обмеження особи у реалізації його права; до яких саме негативних наслідків призведе таке обмеження, покладене на цю особу.

Не існує вичерпного переліку факторів, які мають бути враховані під час оцінювання судом необхідності вжиття заходів забезпечення позову. Ці фактори можуть змінюватись, залежно від фактичних обставин справи та характеру відповідного втручання.

Зокрема, при дослідженні питання про відповідність забезпечення позову вимозі пропорційності суд має здійснити оцінку доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання судового рішення в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Також, необхідно звернути увагу на положення ч. 2 ст. 80 та ст. 89 ЦПК України, відповідно до яких цивільному судочинству загалом, та питанню забезпечення позову зокрема, притаманний стандарт доведення «внутрішнє переконання судді».

Таким чином, вимоги цивільного процесуального законодавства щодо доведення певних фактів як підстав для вжиття заходів забезпечення позову вказують на необхідність їх вжиття у тому випадку, коли наявні в матеріалах справи докази скоріше вказують на ймовірність настання певних обставин, ніж на протилежний висновок.

Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 вересня 2019 року справа № 320/3560/18 (провадження № 61-5051св19).

Проаналізувавши зміст позовних вимог, розглянувши подану заяву про забезпечення позову, оцінивши доводи представника позивача, давши оцінку всім дослідженим в судовому засіданні доказам, виходячи із пов`язаності заходу забезпечення позову з предметом спору, співмірності такого заходу заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову, суд прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно із ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Враховуючи наведене правило процесуального закону суд має право, однак, він не зобов`язаний вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідачів.

Випадки обов`язкового застосування зустрічного забезпечення встановлені ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відповідно до якої суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2018 року (справа № 61-11274св18).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують обставини, за наявності яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Так, позивач, як юридична особа, має зареєстроване в установленому законом порядку місцезнаходження на території України і суду не надано доказів, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження його майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідачів, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Отже, суду не надано доказів, які б свідчили про обов`язок суду, відповідно до вимог ч. 3 ст. 154 ЦПК України, вжити заходів зустрічного забезпечення.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи або за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Керуючись ст. ст. 149-158, 258-261, 263, 265, 268, 353 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Автоцентр-Сервіс» про забезпечення позову - задовольнити.

Заборонити Підприємству з іноземними інвестиціями Тойота-Україна, Товариству з обмеженою відповідальністю «Соллі-Плюс. Чернігів» вчиняти дії, предметом яких є (буде) призначення уповноваженого дилера «Тойоти» у м. Чернігів та Чернігівській області до набрання рішенням законної сили.

Стягувачем за даною ухвалою є: Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Автоцентр-Сервіс» (місцезнаходження: вул.Костянтинівська, буд. № 15, м.Київ, поштовий індекс: 04071, ).

Боржниками за даною ухвалою є: Підприємство з іноземними інвестиціями «Тойота-Україна» (місцезнаходження: просп.Степана Бандери, буд. № 24-Б, м.Київ, поштовий індекс 04073, ), Товариство з обмеженою відповідальністю «Соллі-Плюс. Чернігів» (місцезнаходження: вул.Незалежності, буд. № 7, м.Чернігів, поштовий індекс 14026, ).

Ухвала набирає чинності з дати її прийняття 01 березня 2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Роз`яснити, що суд може за вмотивованим клопотанням учасника справи скасувати заходи забезпечення позову; допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Копії ухвали направити учасникам справи для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому наявної ухвали суду.

Суддя

Арцизького районного суду Гусєва Н.Д.