Номер провадження: 22-з/813/120/23
Доповідач Воронцова Л. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

01.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Воронцової Л.П., розглянувши заяву адвоката Сокалюк Всеволода Петровича, який діє від імені ОСОБА_1 про відвід суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д. у справі за апеляційною скаргою адвоката Сокалюк Всеволода Петровича, який діє від імені ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеса від 08 червня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Львівський», про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Львівський» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення моральної шкоди.

Рішенням Київського районного суду м. Одеса від 08 червня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишені без задоволення. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2021 року.

На вказане судове рішення адвокат Сокалюк В.П., який діє від імені ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 липня 2022 року справу передано на розгляд колегії суддів Одеського апеляційного суду у складі головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д. (т.2 а.с. 2).

20 лютого 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Сокалюк Всеволод Петрович подав заяву про відвід суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.

Свою заяву представник обґрунтовує тим, що 20.11.2019 Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д., Черевка П.М. прийняв постанову в справі № 2-7357/06, в якій ОСОБА_3 представляв інтереси своєї дружини ОСОБА_4 . Зазначеною постановою було скасовано рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27.07.2006 і в задоволенні позову ОСОБА_4 суд відмовив. Постановою Верховного Суду від 21.07.2021 касаційна скарга ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 була задоволена частково, а ухвала Одеського апеляційного суду про відкриття провадження в справі та постанова від 20.11.2019 були скасовані, а справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.10.2021 було відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27.07.2006 за позовом ОСОБА_4 до Одеської міської ради.

08 листопада 2022 року Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д., Дришлюка А.І. прийняв постанову в справі № 522/23616/20, якою скасував заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси і відмовив особі, яку представляв ОСОБА_3 у відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Заявник зазначає, що вказані рішенні ухвалені колегією в складі суддів Драгомерецький М.М. та Громік Р.Д. у справах, в яких заявник приймав участь в якості адвоката, дають підстави припускати, що судді є упередженими. Тому на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України заявник просить задовольнити заяву та відвести суддів Драгомерецького М.М. та Громіка Р.Д. від розгляду справи.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року визнано заяву адвоката Сокалюк Всеволода Петровича, який діє від імені ОСОБА_1 про відвід - необґрунтованою, справу передано до канцелярії суду для визначення в порядку, встановленому ч. 3 ст. 40 ЦПК України, для розгляду поданої заяви.

Відповідно до ч.7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

У зв`язку із вищезазначеним, з метою дотримання ч. 7 ст. 40 ЦПК України, згідно п. 3.9 Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суд, автоматизованою системою документообігу суду в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України, для вирішення питання про відвід судді визначено суддю Воронцову Л.П.

Вирішуючи питання про обґрунтованість чи необґрунтованість заявленого відводу, вважаю за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до вимог, передбачених ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Тобто, за правилами ст. 36 ЦПК України, якою врегульовані підстави для відводу судді, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» в контексті ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Зі змісту заяви про відвід судді вбачається, що підставами для відводу є твердження заявника про те, що 08.11.2022 року Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д., Дришлюка А.І. прийняв постанову в справі № 522/23616/20, якою скасував заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси і відмовив особі, яку представляв ОСОБА_3 у відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Заявник зазначає, що вказані рішенні ухвалені колегією в складі суддів Драгомерецький М.М. та Громік Р.Д. у справах, в яких заявник приймав участь в якості адвоката, дають підстави припускати, що судді є упередженими.

Однак, на підтвердження вказаних обставин заявник не навів об`єктивні причини щодо наявності в діях суддів фактору зацікавленості в результаті розгляду справи, а також не навів дійсні обставини, які б викликали сумнів в неупередженості або об`єктивності судді при розгляді відповідної справи.

Суддя також звертає увагу на те, що відповідно до ч.4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, заявником не наведеного жодного доказу, на підставі якого можна було б зробити висновок про упередженість та необ`єктивність суддів.

Згідно практики ЄСПЛ, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (Castillo Algar 44). Сумніви мають бути засновані на фактичних обставинах; неприпустимими є гіпотези про можливий розвиток подій (Bulut).

Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (п. 45-50 рішення ЄСПЛ у справі «Морель проти Франції»; п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Пескадор Валеро проти Іспанії») або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (п. 40 рішення ЄСПЛ у справі «Лука проти Румунії»), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»; п. 30 рішення ЄСПЛ у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; п. 96 рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»).

Європейським судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09 листопада 2006 року зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Враховуючи наведене і приймаючи до уваги, що заявник обґрунтовує свою заяву про упередженість та необ`єктивність судді на не підтверджених жодними належними та допустимими доказами припущеннях , які не можуть бути підставою для відводу суддів, а дійсних обставин для задоволення відводу або самовідводу не встановлено, жодних інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність підстав для відводу суддів заявником не надано.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що заявлені підстави для відводу судді не ґрунтуються на законі та є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40, ч.2 ст.258, ст.ст.261, 381, 389 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви адвоката Сокалюк Всеволода Петровича, який діє від імені ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Л.П. Воронцова