Постанова

Іменем України

01 серпня 2023 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/10684/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Немировської О. В.,

за участю секретаря Ратушного А. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Голосіївського районного суду м. Києва

від 28 квітня 2023 року

в складі судді Шевченко Т. М.

у цивільній справі №369/2953/22 Голосіївського районного суду м. Києва

за позовом ОСОБА_1

до Акціонерного товариства "Сенс Банк"

про зобов`язання відновити надання банківських послуг та припинити дії з блокування коштів і зупинення видаткових операцій по банківських рахунках

У С Т А Н О В И В:

17 березня 2023 року ОСОБА_1 звернуласядо Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Акціонерного товариства " Сенс Банк " (далі - АТ " Сенс Банк ", Банк), в якому просила:

1) зобов?язати АТ «Сенс Банк» відновити надання банківських послуг за Договором про банківське обслуговування фізичних осіб, укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Альфа Банк», правонаступником якого АТ «Сенс Банк», шляхом відновлення видаткових операцій по наступних банківських рахунках: рахунок НОМЕР_1 у валюті долар США; рахунок НОМЕР_2 у валюті гривня; рахунок НОМЕР_3 у валюті євро; рахунок IBAN № НОМЕР_4 у валюті російський рубль; рахунок НОМЕР_5 у валюті долар США;

2) зобов?язати АТ «Сенс Банк» припинити блокування коштів та зупинення видаткових операцій по наступних банківських рахунках ОСОБА_1 : рахунок НОМЕР_1 у валюті долар США; рахунок НОМЕР_2 у валюті гривня; рахунок НОМЕР_3 у валюті євро; рахунок IBAN № НОМЕР_4 у валюті російський рубль; рахунок НОМЕР_5 у валюті долар США.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що між нею та ТОВ «Альфа Банк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк», укладено договір про банківське обслуговування фізичних осіб, на підставі якого на її ім?я відкрито ряд банківських рахунків.

В жовтні 2022 року вона ініціювала перед Банком проведення ряду розрахункових операцій із переказу грошових коштів. З цією метою направила до Банку лист з вимогою про виконання наступних платіжних доручень: платіжне доручення №1 від 03.10.2022 на суму 1 079 136,98 доларів США; платіжне доручення №2 від 03.10.2022 на суму 927 77,84 доларів США; платіжне доручення №3 від 03.10.2022 на суму 200,36 доларів США; платіжне доручення №4 від 03.10.2022 на суму 767,73 євро; платіжне доручення №5 від 03.10.2022 на суму 141,82 євро; платіжне доручення №6 від 03.10.2022 на суму 1 118,15 грн. На свій лист отримала від АТ «Альфа Банк» відповідь про те, що видаткові операції по рахункам, які відкриті в АТ «Альфа Банк» на ім?я ОСОБА_1 зупинені на підставі листа Національного банку України за вих. №25-0008/35974/БТ від 23.05.2022, оскільки остання є резидентом Російської Федерації.

Позивач вважала, що така відмова відповідача у наданні їй банківської послуги є незаконною, перешкоджає їй вільно, безперешкодно та у відповідності до вимог законодавства володіти, користуватись і розпоряджатись власними грошовими коштами, у з?язку із чим вона звернулася до суду з даним позовом.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28 квітня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивачка звернулася до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції проігнорував наведені позивачем у позовній заяві матеріальні норми, якими обґрунтовано позовні вимоги, а також не навів жодних мотивів не застосування таких норм права.

Вказувала, що у відповідності до вимог діючого законодавства банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Акцентувала увагу на тому, що в листі АТ "Альфа Банк" від 14.10.2022, яким їй відмовлено у здійсненні банківської операції, відсутнє посилання на положення ЦК України чи іншого закону, який би в свою чергу надавав Банку відповідні повноваження на обмеження прав клієнта на розпорядження належними йому грошовими коштами. Додала, що акти Національного банку України не є актами цивільного законодавства України в розумінні вимог ст. 4 ЦК України, оскільки є нормативно-правовими актами органу державного управління.

На думку скаржника, Банк зобов'язаний виконувати договір банківського рахунку відповідно до його умов, положень ЦК України, а не постанови Національного банку України.

Резюмуючи, зазначила, що відповідач не мав права відмовляти їй у проведенні розрахункових операцій, керуючись постановою Правління Національного банку України від 24.02.2022 №18 "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану, так як положення ст. 1074 ЦК України, які визначають підстави обмеження прав клієнта мають пріоритет на положеннями постанови Правління Національного банку України.

Суд дійшов хибного висновку про наявність у неї статусу резидента Російської Федерації, адже вона являється громадянкою держави Ізраїль, що підтверджується паспортом громадянина Ізраїлю від 20.04.2018. Зауважила, що вона легально проживає в Україні з 2008 року, виховує дітей в Україні, з 2012 року отримала реєстраційну картку обліку платника податків України, має житло в Україні, за реєстрована в Україні як фізична особа-підприємець. Даним обставинам суд не надав належної правової оцінки та дійшов помилкового висновку про наявність в неї статусу резидента Російської Федерації.

За наведених обставин, просила скасувати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 квітня 2023 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач подав відзив. Вказував, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що Банк діяв у відповідності до вимог закону та правомірно відмовив позивачці у здійсненні розрахункових операцій.

Представник позивача - ОСОБА_2. в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених в ній.

Представник відповідача - Самокиша В. Ю. в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 03 жовтня 2022 року ОСОБА_1 , як клієнт АТ «Сенс Банк», ініціювала перед Банком проведення ряду розрахункових операцій із переказу грошових коштів. З цією метою ОСОБА_1 направила 03.10.2022 до банку лист з вимогою про виконання наступних платіжних доручень: платіжне доручення №1 від 03.10.2022 на суму 1 079 136,98 доларів США; платіжне доручення №2 від 03.10.2022 на суму 92 777,84 доларів США; платіжне доручення №3 від 03.10.2022 на суму 200,36 доларів США; платіжне доручення №4 від 03.10.2022 на суму 767,73 євро; платіжне доручення №5 від 03.10.2022 на суму 141,82 євро; платіжне доручення №6 від 03.10.2022 на суму 1 118,15 грн (а. с. 19-25).

На вказане звернення ОСОБА_1 , АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк», останній надано відповідь про те, що видаткові операції по рахункам, які відкрито в АТ «Альфа-Банк» на ім?я ОСОБА_1 зупинені на підставі листа Національного банку України №25-0008/35974/БТ від 23.05.2022 (а. с. 26).

Згідно листа Національного банку України №25-0008/35974/БТ від 23.05.2022, Національним банком України доведено до відома банків України, отриману від правоохоронних органів. Так, за результатами ужитих на постійній основі заходів щодо виявлення та нейтралізації загроз національним інтересам України в кредитно-банківській сфері, пов?язаних із функціонуванням на території України юридичних осіб, кінцевими бенефіціарними власниками яких є громадяни Російської Федерації, правоохоронними органами встановлено, що громадянка Російської Федерації ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянки Російської Федерації, серія НОМЕР_6 , закордонний паспорт громадянки Російської Федерації серія 76, № НОМЕР_7 ) є кінцевим бенефіціарним власником наступних суб?єктів господарювання: ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», АТ «Інновація», ТОВ «Інвестохіллс Партнерс Україна», ТОВ «Інвестохіллс Технології», ТОВ «Конгрес Девелопмент», ТОВ «Вердикт Холдінг», ТОВ «Вердикт Капітал», ТОВ «Васильківський таунхаус», ТОВ «ДП Київміськдовідка», ТОВ «Рекорд Девелопмент», ТОВ «Ріал Істейт М», ТОВ «Смарт Коллекшн», ТОВ «СтєллІнвест», ТОВ «Стрий ОП», ТОВ «ТіквелКомпані», ТОВ «Центр Аграрних Систем», АТ «ЗНВКІФ «Піннекл Кепітал Партнерс», ТОВ «Успішна Інвестиція». До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань під час реєстрації зазначених суб?єктів господарювання надала інформацію про належність до громадянства Ізраїлю.

В даному листі Національного банку України №25-0008/35974/БТ від 23.05.2022 також зазначено, що з метою недопущення посилення загроз національним інтересам України, на підставі п. 15 Постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», правоохоронні органи вважають за необхідне зупинити здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками зазначених та інших компаній, кінцевим бенефіціарним власником яких є громадянка Російської Федерації ОСОБА_1 (а. с. 27-28).

Матеріали справи не містять належних доказів, як на день ініціювання перед Банком проведення ряду розрахункових операцій із переказу грошових коштів,а саме 03.10.2022, так і на час розгляду даної справи, що ОСОБА_1 вийшла з громадянства Російської Федерації.

Суд першої інстанції, встановивши вищевказані обставини та застосувавши норми матеріального права, які регулюють дані правовідносини, а саме положення Закону України "Про Національний банк України", Закону України "Про банки та банківську діяльність" та Постанови Національного банку України №18 від 24 лютого 2022 року "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану" зі змінами внесеними Постановою НБУ №21 від 24.02.2022, дійшов правильного висновку про законність дій відповідача під час обслуговування рахунків, відкритих на ім'я ОСОБА_1 , у зв`язку з чим обґрунтовано відмовив в задоволенні позову.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом норм матеріального права, яке на думку позивачки, полягає в тому, що суд не застосував положення ст. 1074 Цивільного кодексу України, яке має вищу юридичну силу над положеннями Постанови НБУ, з огляду на таке.

Відповідно до статті 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Національний банк України є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України (ст. 2 Закону України «Про національний банк України»).

Діюче правове регулювання ґрунтується на єдності державної системи та спрямоване на досягнення належної координації діяльності усіх органів державної влади та управління, зокрема на вирішення завдань, пов`язаних із захистом суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки.

Форми та способи відповідної участі органів державного управління можуть бути різноманітні.

В умовах збройної агресії російської федерації та введеного у зв`язку з цим воєнного стану на підставі Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022 (з наступними змінами), затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №2102-ІХ, запровадження певних обмежень у цивільному обороті, особливо щодо певних учасників такого обороту слід визнати цілком допустимим та законним.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про Національний банк України», Національний банк України видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов`язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, юридичних та для фізичних осіб.

Нормативно-правові акти Національного банку України видаються у формі постанов Правління Національного банку, а також інструкцій, положень, правил, що затверджуються постановами Правління Національного банку (ч. 4 ст. 56 Закону України «Про Національний банк України»).

Таким чином, зупинення на підставі листа НБУ від 23.05.2022 та Постанови Правління НБУ №18 від 24.02.2022 здійснення відповідачем, як обслуговуючим банком, видаткових операцій за рахунками позивача як резидента Російської Федерації, відповідає наведеним приписам законодавства. А відтак судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права, які регулюють дані правовідносини.

Більш того, посилання скаржника на те, що Постанова Правління НБУ від 24.02.2022 року №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» суперечить нормам нормативно-правових актів, які мають вищу юридичну силу, тому ніби не підлягає застосуванню, не заслуговують на увагу судової колегії і з огляду на те, що дана Постанова НБУ є чинною, не скасована у встановленому законом порядку, а тому підлягає застосуванню. При цьому, позивач не позбавлена можливості звернутися з відповідним позовом до суду про скасування такої постанови, якщо вважає, що вказана постанова порушує її права та охоронювані законом інтереси.

Відповідно до п. 32.8 ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» спори, пов`язані із здійсненням банками переказу, розглядаються у судовому порядку.

Таким чином, позивач, як клієнт банку, не позбавлений права на звернення із позовом до банку про зобов`язання здійснити переказ грошових коштів згідно з конкретними платіжними дорученнями. Натомість, позивач просить суд зобов`язати Банк відновити абсолютно всі видаткові операції по всім її рахункам (у валютах долар США, євро, гривня та навіть російський рубль), а не здійснити переказ грошових коштів згідно з конкретними платіжними дорученнями, зокрема для виплати заробітної плати, оплати комунальних послуг, сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів, тощо.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо хибності висновку суду першої інстанції про наявність у позивача статусу резидента Російської Федерації, оскільки факт того, що вона являється громадянкою Російської Федерації ОСОБА_1 фактично визнає у своєму позові. Так, у платіжних дорученнях доданих до позову міститься відмітка про те, що позивачка являється нерезидентом України.

Доводи позивача на те, що вона вийшла з громадянства Російської Федерації не заслуговують на увагу судової колегії, оскільки на підтвердження таких обставин матеріали справи не містять належних доказів. Додана позивачкою до суду копія заяви про вихід із громадянства Російської Федерації жодним чином не підтверджує припинення її громадянства Російської Федерації, оскільки така заява не завірена нотаріальним перекладом на українську мову.

Крім того, ОСОБА_1 не надає жодних доказів подання такої заяви до компетентних відповідних органів в Російській Федерації на вирішення такої заяви та відповідно не надає доказів отримання такої заяви відповідним органом і результат її розгляду.

Отже, такий документ не є належним, достатнім та достовірним доказом у даній справі, а відтак не може підтверджувати припинення у ОСОБА_1 громадянства Російської Федерації.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що суд не врахував тих обставин, що вона документована паспортом громадянина Ізраїлю, легально проживає в Україні, має житло в Україні, отримала в Україні реєстраційну картку платника податків та зареєстрована як фізична особа-підприємець не спростовує тієї обставини, що на час виникнення спірних правовідносин позивачка була громадянином Російської Федерації, а відтак не може бути підставою для скасування рішення суду.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог є законним та обґрунтованим, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення рішення суду без змін, а скарги без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 квітня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складено 03 серпня 2023 року.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

О. В. Немировська