Справа № 331/4534/22
Провадження № 2/331/359/2023
01 березня 2023 року місто Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі :
головуючого судді: Антоненка М.В.
при секретарі: Федоровій К.Д.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2022 року ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності та на позовних вимогах наполягає в повному обсязі.
Відповідач по справі ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від нього до суду не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, згідно з вимогами ст. ст. 128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явився у судове засідання без поважних причин.
Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
З 01.11.2016 введено в дію Закон України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 № 329-VIІІ, яким визначено правові засади функціонування ринку природного газу України.
У відповідності до пп. 33 п. 1 ст. 1 Закону ринок природного газу це - сукупність правовідносин, що виникають зокрема у процесі постачання природного газу, а також надання послуг з його розподілу.
У відповідності до пп. 35 п.1 ст. 1 Закону розподіл природного газу це - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.
За приписами пп. 17 п. 1 ст. 1 Закону оператор газорозподільної системи це - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників). У відповідності до п. 2 ст. 37 Закону оператор газорозподільної системи провадить діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, що видається Регулятором.
Підпунктом 32 п.1 ст.1 Закону визначено, що Регулятор це - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
У відповідності до статті 38 Закону права та обов`язки оператора газорозподільної системи визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, кодексом газотранспортної системи, кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу.
У відповідності до статті 38 Закону права та обов`язки оператора газорозподільної системи визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, кодексом газотранспортної системи, кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу.
За пп. 11 п. ст. 1, п. 1 ст. 41 Закону кодекс газорозподільних систем це - правила експлуатації та доступу до газорозподільної системи, що затверджуються Регулятором.
За приписами статті 40 Закону розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.
Статтею 1 Закону визначено, що:
- споживач це - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини (пп.37 цієї статті);
- побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність (пп. 23 цієї статті);
- суб`єкт ринку природного газу - оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач (пп. 39 цієї статті).
Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, у тому числі умови забезпечення комерційного приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі єуб`єктів ринку природного газу визначені Кодексом газорозподільних систем затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року N 2494.
Згідно пункту 3 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників.
Взаємовідносини між Оператором ГРМ та споживачем щодо розподілу природного газу, підстави проведення донарахування об`ємів природного газу та їх вартості, врегульовано спеціальним актами законодавства - ЗУ «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року № 2494.
У відповідності до вказаних приписів законодавства з 01 липня 2015 р. Акціонерне товариство «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ЗАПОРІЖГАЗ» на підставі ліцензії з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газу серія АЕ № 642479 здійснює виключно діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності та користуванні, та здійснює щодо неї функції оперативно- технологічного управління. Відповідно за вказаним, в розумінні Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу газорозподільних систем AT «ЗАПОРІЖГАЗ» серед, суб`єктів ринку природного газу, кваліфікується як Оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ).
12 листопада 2021 року представниками AT «ЗАПОРІЖГАЗ» був оглянутий газовий лічильник, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами чого представником AT «ЗАПОРІЖГАЗ» було встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем: розділ XI гл. 2 п. 1.3 несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); розділ XI гл. 2 п. 3.1 пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрати (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно; пломба повірника не фіксується на суматорі ЗВТ.
За результатами вказаної перевірки працівниками AT «ЗАПОРІЖГАЗ» було складено акт про порушення № ZP 004510 від 12.11.2021 року. Акт у порядку визначеному Кодексом ГРМ підписано працівниками AT «ЗАПОРІЖГАЗ» та відповідачем ОСОБА_1 із зауваженнями.
Згідно п. п. 1, 2 глави 10 розділу X Кодексу ГРМ, якщо під час перевірки (обстеження) комерційного ВОГ або при контрольному огляді вузла обліку за домовленістю сторін або ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) буде ініційована експертиза щодо перевірки пошкодження пломб/ЗВТ чи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, вони мають діяти з урахуванням положень цієї глави.
Після зняття ЗВТ та/або пломби, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу, чи гвинта, на якому закріплено пломбу вальний матеріал (далі - пломба), в присутності сторін пломба або ЗВТ пакується в пакет з поліетилену чи з іншого цупкого матеріалу (або в транспортну тару, що передбачена заводом-виробником та зазначена в паспорті на ЗВТ), який опломбовується пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером та за бажанням пломбою споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу). При цьому представник Оператора ГРМ складає протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу (по одному екземпляру для кожної сторони).
На виконання зазначених правових норм, 12.11.2021 року лічильник демонтовано для проведення його експертизи, про що складено протокол № 005514 направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу, які підписано представниками Оператора ГРМ та відповідачем ОСОБА_1
17 листопада 2021 року проведено експертизу ЗВТ про що складено Акт № 1198 експертизи лічильника газу, за результатами якої, виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ: відсутні пломби з відбитками тавр про походження державної повірки ЗВТ встановлені на лічильному механізмі лічильника. Наявний доступ до фіксуючих гвинтів, що утримує лічильний механізм на корпусі лічильника, що в свою чергу надає доступ в роботу лічильного механізму. Лічильник не придатний до подальшої експлуатації, підлягає заміні.
Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення (пункт 8 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ).
Відповідно до пункту 11 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.
При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.
За фактом втручання відповідача ОСОБА_1 в роботу ЗВТ, комісією АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» з розгляду актів про порушення, було прийнято рішення про задоволення акту про порушення № ZP 004510 від 12.11.2021 року частково, а саме в частині несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, що відображено у протоколі № 2851 від 17.11.2021 року.
Згідно пункту 11 Глави 5 Розділу XI Кодексу газорозподільних систем розрахунок здійснено за цінами закупівлі природного газу протягом періоду не облікованого природного газу.
Відповідно до п. 12. Глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ, вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправлення разом із супровідним листом, що оформлюється в довільній формі.
Станом на 25.11.2022 року ОСОБА_1 в добровільному порядку борг не погашено.
У відповідності до частини 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків зокрема є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Частиною другою статті 11 ЦК України передбачено, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права може бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі (п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. В силу ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Таким чином, зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь AT «Оператор газорозподільної системи «ЗАПОРІЖГАЗ» вартості донарахованого (необлікованого) об`єму природного газу.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При подачі позовної заяви до суду позивач по справі сплатив судові витрати при розгляді справи: а саме судовий збір у сумі 2481,00 грн., а тому, оскільки позов задоволено в повному обсязі сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача по справі.
Керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 610 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 268, 280-284, 354 ЦПК України, суд,-
Повний текст судового рішення складено 01 березня 2023 року.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
Суддя: М.В. Антоненко