Справа №295/420/23
У х в а л а

(про залишення без руху)

30 січня 2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Перекупка І.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, стягнення аліментів та зобов`язання внести змінити до актового запису про народження, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до Богунського районного суду м. Житомира з позовною заявою, в якій просить: 1) визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 2) Зобов`язати Народицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) внести зміни до актового запису №7 від 03 лютого 2018 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначивши батьком ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКІШ - НОМЕР_1 , зазначивши прізвище батька дитини « ОСОБА_4 »; 3) Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКІШ - НОМЕР_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 всіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття; 4) стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати.

У відповідності до вимог ч. 7 ст. 187 ЦПК України судом направлено запит до органів реєстрації місця проживання щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області від 19.01.2023, яка надійшла до суду 27.01.2023, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Вивчивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без руху з таких підстав.

Вивчивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без руху з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року встановлений у розмірі 2684,00 грн.

За змістом статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1073,60 грн.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Водночас, позивачка ОСОБА_1 подала клопотання, в якому просить звільнити її від сплати судового збору, оскільки остання є внутрішньо переміщеною особою, та коштів, які вона отримує як внутрішньо переміщена особа не вистачає.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а)військовослужбовці; б) батьки,які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г)члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналіз вказаної норми дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Обставини для звільнення або відстрочки від сплати судового збору повинні бути виключними та такими, що обумовлюють необхідність у звільнені.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Отже, відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України єдиною підставою для звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, і особи, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Положення статей ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не містять вичерпного й чітко визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Таким чином, відстрочення, розстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору можливе виключно за наявності відповідних підстав і є правом, а не обов`язком суду.

Так, в матеріалах заяви відсутні докази, які б підтверджували відсутність у позивачки будь-яких доходів і як наслідок її скрутного майнового стану, що зумовило неможливість сплати судового збору чи фінансову неспроможність заявниці сплатити судовий збір, у визначеному законом розмірі.

Долучена до матеріалів справи довідка від 24.03.2022 за № 1826- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 , суд до уваги не бере, так як з її змісту не можливо встановити відсутність у неї доходів, а тому така довідка не може бути належним підтвердженням наявності передбачених законом підстав для звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, враховуючи, що позивачем до позовної заяви не долучено доказів, які свідчили б про її скрутне матеріальне становище і про неможливість сплатити судовий збір при пред`явленні позову, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Приймаючи до уваги зазначене, а також конституційний принцип рівності сторін перед законом і судом, вважаю, що позивач, як сторона у справі, має виконувати встановлений законодавством обов`язок сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Як убачається з позовної заяви, позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, тому позивачці пропонується сплатити судовий збір в розмірі 2147,20 грн у відповідності до Закону України «Про судовий збір», за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у Жит.обл/Богун. р-н/22030101

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37976485

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача: UA0006831

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Найменування коду класифікації доходів бюджету:

Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).

За даних обставин вимоги ЦПК України щодо пред`явлення позову не дотримано, а тому вирішення питання про відкриття провадження в даній справі буде передчасним.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст.177 ЦПК України, відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України позовну заяву слід залишити без руху, надати позивачеві строк для усунення вищевказаних недоліків, протягом десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

В разі невиконання вимог ухвали суду, позовна заява, відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175,177, 185, 258-259, 260-261, 353 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, стягнення аліментів та зобов`язання внести змінити до актового запису про народження, залишити без руху, надавши позивачу строк тривалістю сім днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто зі всіма доданими документами.

Ухвала в частині розміру судових витрат може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення ухвали.

Суддя І.Г. Перекупка