КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/3578/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06 липня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Горбенко Н.О., та апеляційною скаргою адвоката Пустового Богдана Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 14 вересня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Горбенко Н.О.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант", ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

встановив:

У жовтні 2021 року до суду звернувся адвокат Пустовий Б.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , з позовом про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок ДТП.

Позовні вимоги мотивує тим, що 21 липня 2021 року приблизно о 19 годині 00 хвилин по вулиці Садовій, 48 у м. Києві ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом "Volkswagen Passat" д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення пунктів 10.1, 10.3 ПДР України, при перестроюванні не надав перевагу у русі автомобілю "VolkswagenJetta" д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по тій смузі, у яку він мав намір перестроїтись, та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 24 вересня 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Вказує, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на час ДТП була застрахована ТДВ Страхова компанія "Альфа-Гарант" за полісом обов`язкового страхування АР№7560753, строком дії з 08 травня 2021 року до 07 травня 2022 року включно, з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілого у розмірі 130 000,00 гривень, з франшизою у розмірі 2000,00 гривень.

Вказує, що 28 липня 2021 року позивач повідомив ТДВ Страхова компанія "Альфа-Гарант" про настання страхового випадку.

Вказує, що 30 вересня 2021 року отримав від ТДВ Страхова компанія "Альфа-Гарант" страхове відшкодування в розмірі 19 707,78 гривень, якого недостатньо для проведення відновлювального ремонту.

Вказує, що згідно звіту про оцінку №19/08/21 від 10 серпня 2021 року встановлено, що вартість матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого КТЗ "Volkswagen Jetta" д.н.з. НОМЕР_2 , з урахуванням обмежень та допусків в межах яких відбулась оцінка, без ПДВ складає 87 813,16 гривень, з яких 6534,43 - величина втрати товарної вартості.

Уважає, що із ТДВ Страхова компанія "Альфа-страхування" на користь позивача підлягає стягненню не виплачена сума страхового відшкодування за мінусом франшизи, в розмірі 59 570,95 гривень ( 87213,16-6534,43-2000-19707,78).

Вказує, що у зв`язку із затягуванням виплати страхового відшкодування та порушення зобов`язань йому завдано моральну шкоду, яку оцінює у розмірі 5000,00 гривень.

Вказує, що шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Зазначає, що з ОСОБА_3 на користь позивача слід стягнути майнову шкоду у вигляді втрати товарної якості транспортного засобу "VolkswagenJetta" д.н.з. НОМЕР_2 , в розмірі 6534,43 грн, встановленої за полісом АР№7560753 франшизи в розмірі 2000,00 грн, а всього 8534,43 гривень.

Вказує, що у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу йому завдано моральну шкоду, яку оцінює у розмірі 5000,00 гривень.

Мотивуючи наведеним, просить суд стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 59 570,95 гривень, моральну шкоду у розмірі 5000,00 гривень, а всього 64 570,95 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 6534,43 грн, франшизу в розмірі 2000,00 гривень, моральну шкоду у розмірі 5000,00 гривень, а всього 13 534,43 гривень.

Стягнути з відповідачів судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Святошинський районний суд міста Києва рішенням від 06 липня 2022 року позов задовольнив частково.

Стягнув з Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 недоплачене страхове відшкодування в розмірі 59 570 грн 95 коп.

Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 8534 грн 43 коп, з яких: 6534,43 грн вартість втрати товарної вартості; 2000,00 грн розмір франшизи.

Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн.

Стягнув з Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» користь ОСОБА_1 суму в розмірі 5218 грн 08 коп за послуги спеціаліста автотоварознавця (експерта).

Стягнув з Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 692 грн 08 коп.

Стягнув з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 908,00 грн.

В решті позовних вимог відмовив.

Додатковим рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 14 вересня 2022 року в задоволенні заяви адвоката Пустового Б.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Не погодившись з рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 06 липня 2022 року, Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-гарант" подано апеляційну скаргу.

Вказує, що не погоджується із ухваленим рішенням, уважає його незаконним, необґрунтованим.

Зазначає, що відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який регулює спірні правовідносини, передбачає станом на дату настання ДТП, відповідач мав право залучити для визначення розміру збитків аварійного комісара.

21 липня 2021 року з вини страхувальника ТДВ СК «Альфа Гарант» відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб Фольксваген, НОМЕР_2 .

28 липня 2021 року до товариства звернувся позивач та надав заяву на виплату страхового відшкодування, із зазначенням банківських реквізитів рахунку, на який слід було перераховувати страхове відшкодування.

На виконання вимог пункту 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правові відповідальності власників наземних транспортних засобів» 03 серпня 2021 року здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу, про що складено відповідний протокол огляду транспортного засобу, який підписано позивачем без жодних зауважень.

Згідно статті 29 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власник наземних транспортних засобів», передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахування зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правова відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Вказує, що відповідно до аварійного сертифікату № 969-D/94/1, виконаного аварійним комісаром Видута Д.Ю. , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Фольксваген, НОМЕР_2 з урахуванням фізичного зносу запчастин (47 %) дорівнює 26 049,35 грн. з урахуванням 20 % ПДВ та 21 707,79 грн ( без урахування ПДВ).

30 вересня 2021 року товариство згідно статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» складено та затверджено розрахунок страхового відшкодування і страховий акт та сплачено страхове відшкодування в розмірі 19 707,78 грн на рахунок, вказаний позивачем.

Уважає, що позивач не довів, що аварійний сертифікат М969-D/94/1, виконаний аварійним комісаром Видута Д.Ю з порушенням методики товарознавчої експертизи чи закону.

Звертає увагу, що суд першої інстанції в порушенням норм матеріального та процесуального права ухвалив рішення підставі звіту, виконаного на замовлення позивача, а не на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Звертає увагу, що право позивача на самостійне визначення розміру збитків виникає лише у тому випадку, якщо страховик протягом десяти робочих днів не направить аварійного комісара на огляд пошкодженого майна.

Звертає увагу, що страховиком виконано вимоги статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому у позивача не було підстав для самостійного визначення розміру завданої шкоди.

Вказує, що суд першої інстанції відхилив наданий товариством в якості доказу аварійний сертифікат № 969- D/94/1, при цьому не вказавши, які саме норми чинного законодавства було порушено аварійним комісаром, і відповідно страховиком, який визначив суму страхового відшкодування саме на підставі вказаного аварійного сертифікату.

Вказує, що позивач не надав належних, достатніх доказів які б спростували аварійний сертифікат, на підставі якого страховик виплатив страхове відшкодування, такими доказами відповідно до норм чинної законодавства міг бути виключно висновок судової експертизи виконаний на підставі ухвали суду. Разом з цим, клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи з метою спростування доказів наданих відповідачем, позивачем не заявлялося.

Вказує, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення на підставі звіту, наданого позивачем, не вирахував із суми вказаної в звіті 20 % ПДВ, адже сума страхового відшкодування зменшується на цю суму, а доплата здійснюється виключно у випадку, якщо страховику надаються докази проведення ремонту і сплати 20 % ПДВ, проте позивач не надав суду доказів оплати ремонту.

Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06 липня 2022 року, ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Не погодившись з додатковим рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 14 вересня 2022 року, адвокатом Пустовим Б.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.

Вказує, що не погоджується з ухваленим додатковим рішенням, уважає його таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Зазначає, що згідно пункту 3.3 договору про надання правової допомоги №107/21 від 04 вересня 2021 року за надання правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені Договором, Клієнт сплачує Адвокату фіксовану суму гонорару (винагороду) в розмірі 5 000 (п`ять тисяч гривень) 00 коп. Таким чином, у цій справі договором про надання правової допомоги визначений фіксований розмір винагороди адвоката, відтак останній не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень частини третьої статті 137 ЦПК України, вказує, що касаційний суд звернув увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційної інстанції додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 14 вересня 2022 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з відповідачів судові витрати на професійну правничу допомогу.

21 жовтня 2022 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" на апеляційну скаргу на додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 14 вересня 2022 року.

Вказує, що додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 14 вересня 2022 року є законним та обґрунтованим.

Зазначає, що на підтвердження витрат на правову допомогу адвокатом Пустовим Б.В. подано: копію договору про надання правової допомоги №107/21 від 04 вересня 2021 року, акт здачі-приймання наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 04 вересня 2021 року, ордер, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, квитанцію до прибуткового касового ордеру №107/21.

Всупереч частини 3 статті 137 ЦПК України позивачем не було надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

Звертає увагу, що інформація, яка міститься в акті приймання правничої допомоги, не містить в собі взагалі ніякого опису робіт, виконаних адвокатом, не містить ані витрат часу, ані виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги, подання яких є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

З посиланням на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові №509/5043/17 від 09 жовтня 2020 року, просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06 липня 2022 року задоволенню не підлягає, апеляційна скарга адвоката Пустового Богдана Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 14 вересня 2022 року задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольнивши частково позовні вимоги, суд першої інстанції вказав, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про виплату страхового відшкодування ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснила страхову виплату в сумі 19 707,78 грн. Суд також вказав, що згідно висновку експертного дослідження № ВЕ-63/2021 від 22 листопада 2021 року складеного судовим експертом Семенченко П.О. вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «VOLKSWAGEN JETTA» державний номер НОМЕР_2 з урахуванням зносу автомобіля на момент пошкодження становить 87 924,82 грн., а вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 81 311,45 грн. ТДВ СК «Альфа-Гарант, уклавши з ОСОБА_2 договір страхування його цивільно-правової відповідальності, взяло на себе обов`язок у межах страхової суми відповідати за шкоду, завдану страхувальником третій особі. Ліміт відповідальності страховика за шкоду завдану майну становить 130000,00 грн. За таких обставин, суд зробив висновок про стягнення зі страхової компанії на користь позивача недоплачене страхове відшкодування в розмірі 59 570, 95 грн., обрахувавши суму до стягнення згідно даних висновку експерта №ВЕ-63/2021 від 22 листопада 2021 року.

Щодо вимоги про стягнення відшкодування з ОСОБА_2 , суд першої інстанції вказав, що оскільки вартість майнового збитку, завданого ОСОБА_1 пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, перевищує розмір страхового відшкодування, відтак із ОСОБА_2 , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню вартість втрати товарної вартості у розмірі 6 534,43 грн. та франшизу у розмірі 2000 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди, суд вказав, що наданими суду доказами позивачем не було доведено обсягу моральних та фізичних страждань, який би відповідав вимогам щодо відшкодування в розмірі 10 000 грн. Відтак, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням глибини душевних страждань позивача та визнання відповідачем ОСОБА_2 позовних вимог, суд зробив висновок про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_2 у розмірі 5000 грн.

Рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, а також щодо позовних вимог до ОСОБА_2 не оскаржується.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги ТДВ СК "Альфа-Гарант", апеляційний суд вказує на таке.

Відповідно до статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний: 1) ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; 2) протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; 3) у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Страхова виплата за договором особистого страхування здійснюється незалежно від сум, що виплачуються за державним соціальним страхуванням, соціальним забезпеченням, а також від відшкодування шкоди.

Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору;

4) відшкодувати витрати, понесені страхувальником у разі настання страхового випадку з метою запобігання або зменшення збитків, якщо це встановлено договором; 5) за заявою страхувальника у разі здійснення ним заходів, що зменшили страховий ризик, або у разі збільшення вартості майна внести відповідні зміни до договору страхування; 6) не розголошувати відомостей про страхувальника та його майнове становище, крім випадків, встановлених законом.

Договором страхування можуть бути встановлені також інші обов`язки страховика.

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування").

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до статті 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ( тут і далі в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 22 вищевказаного Закону визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до цього Закону потерпілим - юридичним особам страховик, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну.

Згідно із статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до пункту 34.1 статті 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Згідно пункту 34.2 цієї статті протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Згідно пункту 34.3 цієї статті, якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Згідно пункту 34.4 цієї статті для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Прийняття рішення та порядок виплати страхового відшкодування визначений статтею 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до положень цієї статті страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Згідно пункту 36.2 цієї статті страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

З даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 установлено, що транспортний засіб "VolkswagenJetta" д.н.з. НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 (а.с.6-7).

21 липня 2021 року приблизно о 19 годині 00 хвилин по вулиці Садовій, 48 у м. Києві ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом "VolkswagenPassat" д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення пунктів 10.1, 10.3 ПДР України, при перестроюванні не надав перевагу у русі автомобілю "Volkswagen Jetta" д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по тій смузі, у яку він мав намір перестроїтись та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, що підтверджується даними постанови Святошинського районного суду міста Києва від 24 вересня 2021 року (а.с.9).

З даних полісу № АР/7560753 від 06 травня 2021 року установлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Volkswagen Passat», державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 застрахована ТДВ СК «Альфа-Гарант» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.11).

28 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до ТДВ СК "Альфа-гарант" із заявою про страхове відшкодування, у якій просив відшкодувати витрати, пов`язані із пошкодженням майна та зазначив реквізити банківського рахунку № НОМЕР_4 (а.с.14).

З даних квитанції №8 установлено, що 30 вересня 2021 року ТДВ СК "Альфа-Гарант" перерахувало на рахунок № НОМЕР_4 грошові кошти у розмірі 19 707,78 гривень (а.с.15).

З даних звіту про оцінку матеріального збитку № 19/08/21 від 10 серпня 2021 року установлено, що величина вартості матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого КТЗ «VOLKSWAGEN JETTA», державний номер НОМЕР_2 , з урахуванням обмежень та допусків в межах яких відбулася оцінка, без ПДВ складає 87 813, 16 грн, з яких 6534, 43 грн. - величина втраті товарної вартості, а коефіцієнт фізичного зносу приймається рівним «0» (а.с.16-33).

З даних протоколу огляду транспортного засобу у справі №413/21/4180, складеного аварійним комісаром Скрибцовим С.О. 03 серпня 2021 року, установлено, що автомобіль "VOLKSWAGEN JETTA" отримав такі пошкодження: задні праві двері деформація >50% (заміна, фарбування); облицювання заднього бампера, пошкодження лако-фарбового покриття (фарбування); права боковина, деформація із заломом ребра жорсткості, деформація приводу дверей (ремонт, фарбування); задній правий диск колеса, лако-фарбове покриття (фабрування); ступичний компак заднього правоого диску, потертості хрому (заміна); завнішня арка правої боковини, деформація (ремонт, фарбування); розвал-сходження (ремонт).

У розділі "пошкодження, що не пов`язані з подією" вказано "сліди відновлювального ремонту ?2; задні ліві двері деформація".

У графі "власник (довірена особа)" у розділі ознайомлення з протоколом вказано "з протоколом ознайомлений, від підпису відмовився" (а.с. 61).

З даних аварійного сертифікату 96-D/94/1 з розрахунку вартості матеріального збитку завданого транспортному засобу, "VOLKSWAGEN JETTA" д.н.з. НОМЕР_2 , установлено, що розмір матеріального збитку на дату оцінки 03 серпня 2021 року з урахуванням фізичного зносу запчастин складає 26049,35 гривень (з урахуванням ПДВ) та 21707,79 гривень (без урахування ПДВ) (а.с.62-64).

З даних розрахунку страхового відшкодування встановлено, що розмір страхового відшкодування визначено на рівні 19 707,78 гривень. У графі 16 "знос транспортного засобу на день страхового випадку (у %) вказано 46,90% (а.с.65).

З даних платіжного доручення №21371 від 30 вересня 2021 року установлено, що ТДВ СК "Альфа-Гарант" перерахувало на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 19707,78 гривень. У графі призначення платежу вказано "333*страх.відшкод. ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_5 ) зг.страх.акту №ЦВ/21/4180 за дог.страх. №АР- від 07.05.2021. Без ПДВ" (а.с.67).

З даних висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи № ВЕ-63/2021 від 22 листопада 2021 року, складеного судовим експертом Семенченко П.О., установлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «VOLKSWAGEN JETTA» державний номер НОМЕР_2 з урахуванням зносу автомобіля на момент пошкодження становить 87 924,82 грн., а вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 81 311,45 грн (а.с.76-92).

Доводи апеляційної скарги відповідача в тій частині, що потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди лише у разі, якщо представник страховика не з`явився у визначений законом строк, відхиляються колегією суддів, оскільки положення пункту 34.3 статті 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не обмежують потерпілу особу спростовувати розмір визначеного страховиком страхового відшкодування.

Заперечення скаржника щодо вирішення справи на підставі звіту оцінювача, складеного не на підставі ухвали суду, апеляційний суд відхиляє як помилкові з огляду на таке.

Статтею 103 ЦПК України унормовано, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами ( стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно положень статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Твердження скаржника про те, що справу вирішено на підставі звіту №19/08/21 про оцінку матеріального збитку є помилковим, оскільки судом першої інстанції мотивовано відхилено цей звіт та визнано належним доказом висновок експерта №№ ВЕ-63/2021 від 22 листопада 2021 року.

Висновок експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи № ВЕ-63/2021 від 22 листопада 2021 року, складений судовим експертом Семенченко П.О. на підставі заяви учасника справи, відповідає вимогам статті 106 ЦПК України, вказано, що такий підготовлено для використання у конкретній цивільній справі, експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Разом з тим, апеляційна скарга не містить обгрунтованих доводів на спростування висновків експерта; обставин, які давали б підстави для сумніву щодо правильності висновків експерта, скаржником не зазначено, відтак судом першої інстанції правильно вирішено справу з урахуванням даних цього висновку.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що судом розмір відшкодування не зменшено на суму ПДВ відхиляються колегією суддів, оскільки судом стягнуто із страхової компанії 59570,95 грн, що обраховано із розміру матеріального збитку станом на дату ДТП без ПДВ 87924,82 грн за мінусом величини втрати товарної вартості (6534,43 грн), франшизи (2000 грн) , а також виплаченої страховиком суми (19707,78 грн), та в межах заявлених позовних вимог, що мотивовано в судовому рішенні.

З огляду на наведене, апеляційний суд робить висновок про те, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не убачається.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги адвоката Пустового Б.В. в частині оскарження додаткового рішення, апеляційний суд вказує на таке.

Відмовивши в задоволенні заяви адвоката Пустового Богдана Вікторович про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції вказав, що всупереч частини 3 статті 137 ЦПК України суду не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. Інформація, яка міститься в акті приймання правничої допомоги, не містить опису робіт виконаних адвокатом, не містить ані витрат часу, ані виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання яких є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Суд вказав, що неподання розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу, що є підставою для відмови в стягненні витрат на правову допомогу. Окрім того, суд вказав, що заявником не визначено з кого саме та на чию користь суд має стягнути витрати на правову допомогу.

Згідно із статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1, частини 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас відповідно до частини 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 137 ЦПК України).

Установлено, що 04 вересня 2021 року між адвокатом Пустовим Б.В. та Волощуком Д.В. укладено договір про надання правової правничої допомоги №107/21.

Пунктом 1 укладеного договору визначено, що адвокат зобов`язується надавати клієнту правову допомогу, щодо захисту прав та інтересів останньої без обмеження повноважень, передбачених чинних законодавством України в судах, органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених Договором.

Пунктом 3.1 сторони погодили, що за надання правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені цим договором клієнт сплачує адвокату фіксовану суму гонорару в розмірі 5000,00 гривень.

Пунктом 3.5. передбачено, що факт надання адвокатом клієнту послуг підтверджується, підписаним сторонами актом про надання правової допомоги, що є невід`ємною частиною даного договору (а.с.35-36).

З даних акту про надання правової допомоги за договором №107/21 про надання правової допомоги від 04 вересня 2021 рок, підписаного адвокатом Пустовим Б.В. та Волощуком Д.В., установлено, що сторони підтвердили, що обсяг наданих послуг згідно з договором №107/21 про надання правової допомоги від 04 вересня 2021 року приймається клієнтом у повному обсязі без будь-яких претензій чи зауважень (а.с.37).

З даних квитанції до прибуткового касового ордеру №107/21 від 04 вересня 2021 року установлено, що від ОСОБА_1 прийнято грошові кошти у розмірі 5000,00 гривень. Підставою вказано договір №107/21 від 04 вересня 2021 року (а.с.38).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19).

Фіксований розмір гонорару означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд має виходити із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується із приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Колегія суддів також враховує, що правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формальних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

Разом з тим, у цій справі умовами договору про надання правової допомоги, що укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Пустовим Б.В., обумовлено надання адвокатом правової допомоги клієнту щодо захисту прав та інтересів останнього без обмеження повноважень в усіх установах, судах, тобто згідно умов договору склад дій адвоката не обмежений цією справою. За надання правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені договором, обумовлено фіксовану суму гонорару 5000 гривень. Тобто, гонорар визначено не за участь у конкретній справі та у конкретній судовій інстанції, а в цілому за надання клієнту правової допомоги щодо захисту його прав та інтересів.

Оскільки заявником не надано опису робіт, виконаних безпосередньо в суді першої інстанції, та які пов`язані із наданням правової допомоги в межах вирішення цієї справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Відтак апеляційна скарга адвоката Пустового Богдана Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 14 вересня 2022 року залишається без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06 липня 2022 року залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06 липня 2022 року в оскарженій частині залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвоката Пустового Богдана Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 14 вересня 2022 року залишити без задоволення.

Додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 14 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 07 лютого 2023 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова