ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/548/22 Номер провадження 22-ц/814/2713/23Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л.В. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

розглянувши в м.Полтаві цивільну справу за позовом комунального підприємства «Об`єднане автогосподарство закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області Полтавської обласної ради» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної майну юридичної особи

третя особа: страхова компанія «Брокбізнес»

за апеляційною скаргою комунального підприємства «Об`єднане автогосподарство закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області Полтавської обласної ради»

на заочне рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 14 грудня 2022 року, прийнятого під головуванням судді Максименко Л.В. в м.Гадячі, зі складанням повного тексту 19.12.2022 року ,-

в с т а н о в и в :

У травні 2022 року КП «Об`єднане автогосподарство закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області Полтавської обласної ради» звернулося до районного суду з даним позовом.

Зазначали, що 30 квітня 2021 року о 18.год. 50 хв. по вул. Драгоманова, 2 в м.Гадячі Полтавської області, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Citroen Jumper Автоспецпром АСПА.941157.018.03 д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є позивач, не обрав безпечної швидкості руху та здійснив зіткнення з дерев`яною опорою кабелів Укртелекому, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Після цього ОСОБА_1 залишив місце скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Посилаючись на те, що з відповідачем був укладений договір про повну матеріальну відповідальність та на спричинення шкоди водієм ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, просили стягнути матеріальну шкоду, заподіяну майну юридичної особи в сумі 116 784,86 грн., витрати за проведення незалежної оцінки визначення вартості матеріального збитку в розмірі 3 5000 грн. та судовий збір в сумі 2 481 грн.

Заочним рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 14 грудня 2022 року частково задоволені позовні вимоги КП «Об`єднане автогосподарство закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області Полтавської обласної ради» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної майну юридичної особи.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Об`єднане автогосподарство закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області Полтавської обласної ради» матеріальну шкоду у розмірі 7282 грн. 20 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Об`єднане автогосподарство закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області Полтавської обласної ради» судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 150 грн. 10 коп.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач не належить до категорії працівників, з якими згідно ст.135-1 КЗпП України може бути укладений договір про повну матеріальну відповідальність, а тому він має відшкодувати завдану шкоду в розмірі середнього місячного заробітку.

Рішення оскаржило КП «Об`єднане автогосподарство закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області Полтавської обласної ради», в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вважають, що судом першої інстанції, не взято до уваги те, що відповідач перебував в стані алкогольного сп`яніння як в момент ДТП, так і після нього, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому повинен нести повну матеріальну відповідальність відповідно до ч.4 ст. 134 КЗпП України.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частини четверта, шоста статті 19, стаття 274 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК України). Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина 13 статті 7 ЦПК України).

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що наказом від 08.01.2021 року за ОСОБА_1 з 01 січня 2021 року було закріплено автомобіль Citroen Jumper д.н.з. НОМЕР_1 .

30 квітня 2021 року ОСОБА_1 знаходився на робочій зміні, що підтверджується табелем обліку використання робочого часу за квітень 2021 року.

30 квітня 2021 року о 18 год. 50 хв. по вул. Драгоманова, 2, в м. Гадяч Полтавської області, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Citroen Jumper Автоспецпром АСПА.941157.018.03 д.н.з. НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості руху та здійснив зіткнення з дерев`яною опорою кабелів «Укртелекому», внаслідок чого автомобіль був пошкоджений. Після цього залишив місце скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Постановою Гадяцького районного суду від 25 червня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення № 526/1150/21 ОСОБА_1 визнано винним за ст. 122-4, 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб марки Citroen Jumper д.н.з. НОМЕР_1 , яка належить КП «Об`єднане автогосподарство закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області Полтавської обласної ради» та обставини даного ДТП, не потребують доказуванню.

13 квітня 2022 року постановою Гадяцького районного суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 05.11.2022 року постанову Гадяцького районного суду від 13 квітня 2022 року залишено без змін.

Районний суд, частково задовольняючи позовні вимоги, керувався ст. 132 КЗпП, в якій зазначено, що працівники несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку, оскільки притягнення до повної матеріальної відповідальності працівника у випадку заподіяння ним матеріальних збитків підприємству у стані алкогольного сп`яніння не доведено належними та допустимими доказами.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком.

За змістом частин першої, другої та четвертої статті 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника.

Згідно з частиною другою статті 130 КЗпП умовами настання матеріальної відповідальності працівника є:

1) пряма дійсна шкода;

2) протиправна поведінка працівника;

3) вина в діях чи бездіяльності працівника;

4) прямий причинний зв`язок між протиправною і винною дією чи бездіяльністю працівника і шкодою, яка настала.

У статті 131 КЗпП України зазначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний створити працівникам умови, необхідні для нормальної роботи, і забезпечення повного збереження дорученого їм майна. Працівники зобов`язані бережливо ставитися до майна підприємства, установи, організації і вживати заходів до запобігання шкоді.

Відповідно до статті 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку.

Стаття 134 КЗпП України передбачає випадки, за наявності яких, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, зокрема пункт 4, коли шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані;

Згідно зі ст.138. цього ж Кодексу, для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду роботодавець повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності постановою Гадяцького районного суду 13 квітня 2022 року, яка залишена без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 05.11.2022 року

Отже, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вживання ним алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 30 квітня 2021 року, а медичне освідування за допомогою приладу «Драгер» на стан сп`яніння проведено було тільки наступного дня 01 травня 2021 року.

Відповідно до статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Положеннями статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Тобто як слідує зі змісту постанов, що набрали законної сили, на час скоєння ДТП 30 квітня 2021 року не встановлено факту перебування відповідача в стані алкогольного сп`яніння, а виявлено вживання алкоголю вже після пригоди у іншому населеному пункті. На стан сп`яніння ОСОБА_1 був освідуваний 01 травня 2022 року о 8 годині 43 хвилини. Дані постанови набрали законної сили.

Будь яких доказів, які б прямо свідчили про перебування відповідача в стані алкогольного сп`яніння на час ДТП не надано як до суду першої інстанції, так і апеляційному суду при перегляді оскаржуваного рішення.

За таких обставин відсутні достатні правові підстави для притягнення працівника до повної матеріальної відповідальності та стягнення повного відшкодування за завдані збитки на підставі п.4 ст. 134 КУпАП.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, обґрунтовано дійшов вірного висновку, що позовні вимоги КП «Об`єднане автогосподарство закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області Полтавської обласної ради» підлягають частковому задоволенню, у вигляді стягнення з ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше середньомісячного заробітку, що становить 7 282, 20 грн.

Доводи апеляційної скарги висновків районного суду не спростовують.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу комунального підприємства «Об`єднане автогосподарство закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області Полтавської обласної ради» залишити без задоволення.

Заочне рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 14 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28.02.2023 року.

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

О.І. Обідіна