ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/204/22Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 22-з/4817/13/23 Доповідач - Бершадська Г.В.
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
03 квітня 2023 року м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі:
головуючої - Бершадська Г.В.
суддів - Гірський Б. О., Хома М. В.,
з участю секретаря - Іванюта О.М.
представника ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі заяву представника ПАП "Стінка" про стягнення витрат на правову допомогу у справі №595/204/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2022 року за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської обласної військової адміністрації, приватного агропромислового підприємства «Стінка» про визнання незаконним та скасування розпорядження Тернопільської ОДА, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки з одночасним припиненням права оренди,-
Постановою Тернопільського апеляційного суду від 20 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково - резолютивну частину рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2022 року залишено без змін, змінено мотивувальну частину рішення суду з викладенням її в редакції вказаної постанови.
24 лютого 2023 року від представника ПАП "Стінка" - адвоката Сампари Н.М. надійшла заява про стягнення витрат на правову допомогу у справі №595/204/22, в якій вона просить долучити до матеріалів справи опис робіт адвоката від 22 лютого 2023 року та стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАП "Стінка" витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.
Заяву мотивує тим, що подаючи відзив на апеляційну скаргу відповідач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАП "Стінка" витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. за представлення інтересів в Тернопільському апеляційному суді. На підтвердження надання правової допомоги до відзиву на апеляційну скаргу було надано ордер та договір про надання правової допомоги.
Від представника позивача надійшло заперечення на заяву про стягнення витрат на правову допомогу, в якому просив відмовити у її задоволення. Посилався на неспівмірність заявленого до стягнення представником відповідача розміру витрат на правову допомогу із фактично наданим адвокатом обсягом юридичної допомоги та звертав увагу на відсутність доказів реальності понесених витрат на правничу допомогу. Вказував на те, що згідно п.4.1 договору про надання правової допомоги сторони погодили, що гонорар за надання правової допомоги буде становити фіксовану суму 10 000 грн. та не залежить від обсягу наданих послуг (виконаних робіт), проте в описі робіт адвоката зазначено кількість годин, які адвокат витратив. Вважає безпідставним виокремленням адвокатом наданих ним послуг "систематизації наданих документів для написання відзиву на апеляційну скаргу", "аналіз судової практики", "написання позовної заяви" як самостійних видів адвокатської послуги, оскільки такі охоплюються діями адвоката з підготовки досудового засідання. Крім цього, вважає неспівмірним зазначення адвокатом розміру 4000 грн. за участь у судовому засіданні, оскільки вона брала участь лише у двох засіданнях суду апеляційної інстанції.
В судове засідання заявник не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи без її участі, заяву про стягнення витрат на правову допомогу підтримує у повному обсязі.
В судовому засіданні представник позивача просив відхилити заяву з мотивів викладених у запереченні.
Перевіривши матеріали справи в межах доводів заяви, колегія суддів приходить до наступного висновку.
За правилами статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Вирішуючи питання щодо розумності та співмірності заявлених витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн зі складністю справи та виконаним адвокатом обсягом робіт, апеляційний суд вважає, що їх розмір є завищеним.
Так, як вбачається із опису робіт адвоката в межах даної справи, були надані наступні послуги: 1) консультація клієнта (1 година) - 1 000 грн.; 2) систематизація наданих документів для написання відзиву на апеляційну скаргу (1 година) - 1 000 грн.; 3) аналіз судової практики (1 година) - 1 000 грн.; 4) написання відзиву на апеляційну скаргу (3 години) - 3000 грн.; участь в судових засіданнях 4000 грн.
При цьому, згідно п.4.1 договору про надання правової допомоги сторони погодили, що гонорар за надання правової допомоги буде становити фіксовану суму 10 000 грн. та не залежить від обсягу наданих послуг (виконаних робіт).
Таким чином, посилання адвоката в описі робіт на кількість годин є безпідставним.
Частинами першою та другою статті 30 Закону № 5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі:- фіксованого розміру,
- погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Така позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 року у справі №922/1964/21.
Договором про надання правової допомоги було встановлено фіксований розмір для виплати адвокатського гонорару, в той же час колегія суддів приходить до переконання про необхідність зменшення його розміру з наступних підстав.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру у співвідношенні із конкретною справою.
З огляду на це колегія суддів вважає, що зазначені адвокатом надані послуги такі як систематизація наданих документів для написання відзиву на апеляційну скаргу, аналіз судової практики , написання відзиву на апеляційну скаргу фактично охоплюються однією послугою - написанням відзиву на апеляційну скаргу.
При цьому, колегія суддів бере до уваги і те, що у відзиві адвокат просила залишити рішення суду першої інстанції без змін, відтак погоджувалась із мотивами рішення суду, однак апеляційна скарга була частково задоволеною, а мотивувальна частина рішення суду була зміненою та викладеною в редакції мотивувальної частини постанови апеляційного суду.
Також колегія суддів вважає слушним заперечення представника позивача щодо неспівмірності зазначення адвокатом розміру витрат у сумі 4000 грн. за участь у судових засіданнях, оскільки заявник брала участь лише у двох засіданнях суду апеляційної інстанції.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу будуть співмірними зі складністю цієї справи, наданими адвокатом обсягом послуг у суді апеляційної інстанції та відповідатимуть критеріям реальності таких витрат, розумності їхнього розміру і будуть пропорційними до предмета спору у розмірі гонорару - 3 000 грн.
Керуючись ст.ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,
П О С Т А Н О В И В :
Заяву представника ПАП "Стінка" про стягнення витрат на правову допомогу задовольнити частково.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Повний текст постанови складено 06 квітня 2023 року.
Судді