Провадження №2/523/2353/23
"28" лютого 2023 р. м. Одеса
Суддя Суворовського районного суду міста Одеси Кузьміна О.І., розглянувши позовну заяву та додані до неї документи ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
З позовною заявою до Київського районного суду м.Одеси звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу у зв`язку з припиненням фактичних шлюбних відносин та неможливістю зберегти сім`ю.
Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 07.12.2022рр. передано на розгляд Суворовського районного суду м.Одеси у зв`язку з непідсудністю справи Київвському районномуу суду м.Одеси.
Після надходження та реєстрації зазначеної позовної заяви, 16.02.2022р. суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України.
28.02.2023 р. судом отримано інформацію з Департаменту надання адміністраативних послуг Одеської міської ради, відповідно до ч.8 ст. 187 ЦПК України, про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача.
Ухвалою судді Суворовського районного суду м.Одеси від 28.02.2023р. клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору залишено без задоволення.
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Як передбачено ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 177 ЦПК України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Згідно з ч.2 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Так, позовна заява не відповідає вимогам ст.177 ЦПК України, виходячи з наступного.
Крім того, статтею 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно ст.ст.1, 2 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон), судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
Згідно ч.1 ст.4 Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до пп.3 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», визначено, що за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу, судовий збір складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1073,60 грн. за платіжними реквізитами, розміщеними на сайті судової влади (sv.od.court.gov.ua).
Разом з позовною заявою позивач звернувся з клопотанням про відстрочення сплати судового збору, посилаючись на те, що його матеріальний стан не дає можливості сплатити судовий збір, що він особа похилого віку, яка втратила роботу, на введення на території України воєнного стану.
Згідно з вимогами ч.1 та ч.3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.
З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Нормами ст. 8 Закону України "Про судовий збір" визначено, що суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, враховуючи майновий стан сторони, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Відстрочка це встановлення судом більш пізнього строку сплати судового збору, як це передбачено законом, а саме ч.4 ст. 177 ЦПК України.
Отже, єдиною підставою для вчинення судом дій, зазначених у статті 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також те, що вона підпадає під умови, визначені ч. 1 ст. 8 вищезазначеного Закону.
Таким чином, відстрочення сплати судового збору та звільнення від такої сплати є правом суду, а відповідна заява сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до суду, та підтвердження цих обставин належними та достатніми письмовими доказами.
Пунктом 27 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 10 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
У даному випадку позивач не надав суду належних та допустимих письмових доказів тяжкого матеріального стану, розмір річного доходу позивача за попередній календарний рік.
Вищевикладене не дає підставу суду зробити висновок про належне оформлення позовної заяви у відповідності до ст.175, 177 ЦПК України.
Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
На підставі викладеного та відповідно до вимог ст.177ПК України, позивачу необхідно надати оригінал квитанції про сплату судового збору в розмірі 1073,60 грн.
На підставі викладеного суддя дійшла до висновку про залишення позовної заяви без руху та надання позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали суду.
Керуючись ст.ст. 8, 175, 177, 185, 353 ЦПК України, суддя,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - залишити без руху.
Встановити позивачу строк для усунення недоліків, який не перевищує п`яти днів з дня вручення йому копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвалу складено та підписано 28.02.2023 р.

Суддя О.І. Кузміна