Провадження № 2/742/729/23
Єдиний унікальний № 742/2045/23
31 липня 2023 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Бездідька В.М., за участю секретаря Голушко А.С., представника позивача - адвоката Комаса О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Комаса О.В., до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Прилуцької міської ради, про позбавлення батьківських прав,
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав. Свої позовні вимоги мотивує тим, що позивач та відповідач є батьками дитини, спільне життя між ними припинено, на даний момент разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюб між ними розірвано, коштів на утримання та виховання сина від відповідача не отримує, відповідач рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дитини добровільно не виконує. Відповідач не спілкується з дитиною, не цікавився її життям. Дитина постійно проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач не піклується про фізичний та розумовий розвиток своєї дитини, не виявляє інтересу до її зовнішнього та внутрішнього світу, не забезпечує матеріально свою дитину, не спілкується з сином, що в сукупності свідчить про свідоме нехтування ним своїми обов`язками без поважних причин та ухилення від виконання батьківських обов`язків, то позивачкою нині подано позов про позбавлення відповідача батьківських прав.
В судовому представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, а також не надав заперечень щодо суті позову і не повідомив про поважність причини неявки в судове засідання. У зв`язку з цим суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, згідно заяви наявної в матеріалах справи просить проводити розгляд за їх відсутності.
Дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб 29 вересня 2017 року Прилуцьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області, актовий запис № 371. 05 вересня 2019 року заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області між позивачем та відповідачем шлюб розірвано (а.с.9).
Від шлюбу у сторін народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.10).
Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області видано судовий наказ про стягнення аліментів у розмірі 1/4 аліментів з відповідна на користь позивача на утримання неповнолітнього сина. У відповіді на адвокатський запит від 20.01.2023 року Прилуцьким відділом державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області надано інформацію та розрахунок заборгованості зі сплати аліментів по судовому наказу № 2-н/742/330/19. Сукупний розмір заборгованості по аліментам, складає 108349,75 грн станом на грудень 2022 року (а.с.12-13).
У відповіді на адвокатський запит від 16.01.2023 року № 3 Дошкільний навчальний заклад комібінованого типу № 26 повідомлено, що вихованням займається саме позивач, а відповідач жодного разу не з`являвся (а.с.14-16).
ОСОБА_2 з 26.04.2018 розшукується поліцією за ухилення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років. 04.12.2021 його затримано на території Республіки Польща (а.с.20)
Відповідно до висновку органу опіки та піклування Прилуцької міської ради від 22.05.2023 орган опіки та піклування вважає, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 є доцільним та відповідатиме інтересам дитини (а.с.33-34).
Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлено законом (ч.1 ст.152 СК України).
При цьому, відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Зокрема, згідно зі ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.
Так, відповідно до ст.164, 170 Сімейного Кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини.
Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст.165 СК України).
При цьому, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною (ст.166 СК України).
Пленум Верховного Суду України в п.15, 16 постанови №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до положень ч.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини», ч.7, 8 ст.7 Сімейного Кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей, саме зважаючи на які суд прийшов до твердого переконання про те, що ОСОБА_2 беззаперечно має бути позбавлений батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 від виховання якого він свідомо ухиляється, не піклується про фізичний і духовний розвиток свого сина, не утримує його матеріально, не спілкується з ним, не цікавиться його життям та навчанням, у зв`язку з чим суд і прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав.
На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає, оскільки позов задоволено, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Судові витрати складають 1073,60 грн судового збору та 7500 грн витрат на правничу допомогу у сумі - 8573 грн 60 коп.
На підставі наведеного та ст.7, 150, 152, 155, 164-165, 170 СК України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.3 Конвенції «Про права дитини», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», керуючись ст.10-13, 18, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 273, 280, 352, 354-355, п.9, 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Комаса О.В., до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Прилуцької міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити в повному обсязі.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 8573 грн 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст виготовлено 01.08.2023.

Суддя Володимир БЕЗДІДЬКО