ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

28 липня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/5012/22

Головуючий у першій інстанції - Олійник В. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/836/23

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Мамонової О.Є., Онищенко О.І.,

із секретарем - Шкарупою Ю.В.,

учасники справи: позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 березня 2023 року (місце ухвалення - м. Ніжин, дата складання повного рішення - 23.03.2023) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів. В обґрунтування позову посилалась на те, що сторони від шлюбу, який розірвано, мають доньку - ОСОБА_3 , 2005 р.н., на яку згідно рішення суду з відповідача стягуються аліменти на утримання в розмірі 1/3 частки заробітку доходу щомісяця. Позивачка посилається, що у віці десять років у дитини було виявлено ряд серйозних захворювань, які почали швидко розвиватись. Дитина почала стрімко втрачати зір та здатність до пересування без сторонньої допомоги. У 2015 році донька отримала статус дитини-інваліда, повністю втратила здатність ходити та пересувається лише на інвалідному візку.

Посилаючись на норми Сімейного кодексу України, Конвенцію ООН про права дитини від 20.11.1989, постанову Пленуму ВСУ від 15.05.2006 № 3 «Про застування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та те, що стягнутої суми аліментів з відповідача, яка ним сплачується, категорично не вистачає на утримання дитини, аліменти у розмірі 1300 грн належним чином не забезпечують доньку, оскільки дитина має поганий стан здоров`я, потребує якісного харчування та отримання дорого лікування, відповідач неофіційно займається підприємницькою діяльністю в галузі будівництва, має нормальний дохід, у власності має нерухоме майно та транспортні засоби, у зв`язку з чим має можливість утримувати дитину, сплачуючи аліменти більшого розміру .

У позові ОСОБА_1 просить збільшити розмір аліментів та змінити порядок стягнення, визначених рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07.06.2010, стягнувши з ОСОБА_2 на користь позивачки аліменти на утримання ОСОБА_3 , 2005 р.н., у розмірі 10 000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

У січні 2023 року ОСОБА_4 звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування посилається на те, що рішенням суду з нього було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Після досягнення сином ОСОБА_7 повноліття з позивача продовжувалось стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_8 у тому ж розмірі, який сплачувався на обох дітей.

Дьома ОСОБА_8 в зустрічному позові посилається на те, що він є особою з інвалідністю, отримує пенсію по інвалідності, яка є єдиним джерелом доходів відповідача, з якої він сплачує аліменти на утримання дитини, тобто стягуються аліменти в розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, таким чином отримуючи пенсію по інвалідності, яка є єдиним доходом ОСОБА_2 у розмірі 2 500,00 грн він сплачує аліменти на утримання дитини у розмірі 1 417, 00 грн, тобто більшу частину від пенсії стягуються аліменти. Разом з тим, посилається, що ОСОБА_1 отримує стабільні достатні доходи та має фінансову спроможність утримувати дитину, а саме щомісячно отримує державну соціальну допомогу на дитину та субсидію на оплату ЖКГ послуг, отримує дохід шляхом поповнення своїх особистих банківських рахунків від різних громадян та організацій за рахунок перерахування ними коштів для надання матеріальної допомоги дитині при цьому за цільове використання вказаних коштів ні перед ким не звітує.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 22.03.2023 первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задоволено частково. Змінено розмір аліментів, визначений рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07.06.2010 по справі №2-924/2010 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно (на двох неповнолітніх дітей), - на аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн щомісячно, починаючи з 21.12.2022 і до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання. Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

У задоволенні інших первісних позовних вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів відмовлено повністю. Стягнуто судовий збір.

Задовольняючи первісні позовні вимоги та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, судом враховано найкращі інтереси дитини, яка має право на достатній рівень матеріального забезпечення, відомості про особу платника аліментів ОСОБА_2 , наявні підстави для зміни аліментів з частки на аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн щомісячно, починаючи з 21.12.2022 (часу звернення до суду) і до досягнення дитиною повноліття. Даний розмір аліментів не порушує баланс інтересів сторін з огляду на утримання доньки, яка має інвалідність, саме позивачем, при цьому враховано отримання ОСОБА_9 соціальної допомоги, склад сім`ї ОСОБА_2 , дружина якого є особою з інвалідністю 3 групи, та які мають дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , при цьому діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу. Також судом враховано, що надання благодійної допомоги на лікування ОСОБА_3 не звільняє від обов`язку ОСОБА_2 , як батька, утримувати дитину.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Ніжинського міськрайонного суду від 22.03.2023 у частині збільшення розміру аліментів та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в цій частині; у частині присудження з 21.12.2022 аліментів у зміненому виді, та постановити нове рішення про те, що аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили; у частині розподілу судових витрат постановити нове рішення про розподіл судових витрат між сторонами, виходячи з пропорційності їх задоволення до заявлених позовних вимог відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України; в іншій частині позову рішення місцевого суду просить залишити без змін.

За доводами апеляційної скарги позивачкою за первісним позовом не обґрунтовано можливість збільшення розміру аліментів, не надано доказів в обґрунтування позову.

Заявник посилається на те, що єдиним джерелом його доходів є пенсія по інвалідності, з якої він щомісячно на користь позивачки сплачує аліменти на утримання їхньої дитини. Оскаржуване рішення суду у частині збільшення розміру аліментів до 2 000,00 грн та відмова у позові про зменшення розміру аліментів є таким, що ухвалено у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права, місцевий суд відступив від правових позицій Верховного Суду у подібних спорах про зміну розміру аліментів та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування незаконності та необґрунтованості рішення суду першої інстанції Дьома ОСОБА_11 зазначає, що позивачкою у підтвердження належних та допустимих доказів, які б підтверджували погіршення її матеріального становища або покращення матеріального становища відповідача, не надано.

Суд першої інстанції під час зміни аліментів зазначив, що такі повинні сплачуватись відповідачем починаючи з 21.12.2023, при цьому безпідставно відступив від правового висновку, викладеного у ч. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3, в якій зазначено, що у разі зміни судом відповідно до ст. 192 СК України розміру визначеного рішенням суду аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

За доводами апеляційної скарги рішення суду в частині розподілу судових витрат суперечить вимогам ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

На виконання вимог ст. 361 ЦПК України учасникам справи було надіслано копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали справи, проте відзив на апеляційну скаргу до суду подано не було.

Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 149, 150, 151, 152-153, 154), від ОСОБА_1 мається заява про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення апеляційної скарги заперечує, просить її залишити без задоволення та рішення суду першої інстанції залишити без змін (а.с. 155).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів скасувати, відмовивши у задоволенні цих вимог.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , які перебували у зареєстрованому шлюбі, є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із ОСОБА_12 і перебуває на її утриманні (а.с. 4, 5, 6, 9).

Як вбачається з копії виконавчого листа від 13.07.2020 Ніжинського міськрайонного суду по справі №2-924/2010, виданого на підставі рішення суду від 07.06.2010, стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.04.2010 до досягнення дітьми повноліття (а.с. 10).

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах по виконавчому листу № 2-924 від 07.06.2010 ВП № 21200029 від 07.11.2022 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей, заборгованістіть відсутня (а.с. 11).

Згідно копії посвідчення УПСЗН Ніжинської міської ради № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 є законним представником ОСОБА_3 , яка є дитиною-інвалідом підгрупи А, остання згідно копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №3765 КНП Чернігівська обласна дитяча лікарня має численні захворювання і потребує лікування (а.с. 4, 7-8).

Згідно довідки КЗ Ніжинський фаховий медичний коледж Чернігівської обласної ради від 30.09.2022 ОСОБА_3 навчається у даному навчальному закладі на денній формі навчання за держзамовленням, термін навчання з 19.09.2022 по 30.06.2025 (а.с. 14).

Матеріали справи містять Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно… від 21.10.2022, згідно якої ОСОБА_1 об`єктів нерухомого майна у власності чи іншому речовому праві не має (а.с. 12), відповідно до копії трудової книжки вона звільнена з роботи 10.10.2022 (а.с. 13).

Як вбачається з копії довідки до акта огляду МСЕК ОСОБА_4 має третю групу інвалідності, яка встановлена безстроково, протипоказанням є важка фізична праця (а.с. 43, 88).

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 25.11.2022 ОСОБА_4 має Дружину - ОСОБА_14 , яка згідно копії довідки до акта огляду МСЕК має третю групу інвалідності безстроково (а.с. 44, 87), та доньку - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 45, 89).

Згідно даних з пенсійного фонду щодо страхових платежів - наявні відомості про заробіток/дохід ОСОБА_2 за період 2017-2020 років, відповідно до копій довідок про доходи від 02.01.2023, 04.01.2023 ОСОБА_4 , як пенсіонер, перебуває на обліку з Ніжинському ОУ ПФУ в Чернігівській області та отримує пенсію по інвалідності (за період з січня 2022 року по грудень 2022 року розмір пенсії - 27 600 грн, пенсія за грудень 2022 року - 2 500 грн; за період з лютого 2021 року по грудень 2021 року розмір пенсії - 21 086 грн) (а.с. 40, 41, 42, 84, 85, 86). Встановлено, що розмір пенсії ОСОБА_2 станом на грудень 2022 року становить 2 500 грн.

Як вбачається з повідомлення УСЗН Ніжинської міської ради від 23.11.2022 ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні з жовтня 2015 року, останній на підставі заяви від 09.10.2015 призначено державну соціальну допомогу на дитину з інвалідністю підгрупи А з надбавкою на догляд на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період з 09.10.2015 по 29.03.2023, розмір допомоги з липня 2022 року становить 6 906, 90 грн щомісячно, що також підтверджується довідкою (а.с. 158 зворот), також надана житлова субсидія на оплату житлово-комунальних послуг з жовтня 2015 року (а.с. 46).

Матеріалами справи підтверджується, що після ухвалення судом 07.06.2010 рішення про стягнення аліментів стан здоров`я дитини істотно погіршився, у неї були виявлені захворювання, які розвинулись із прогресуючою динамікою, що встановлено у виписці № 3765 із медичної карти ОСОБА_3 (а.с. 7-8).

Задовольняючи первісні позовні вимоги та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, судом враховано якнайкращі інтереси дитини, яка має право на достатній рівень матеріального забезпечення, відомості про особу платника аліментів ОСОБА_2 , наявні підстави для зміни аліментів з частки на аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн щомісячно, починаючи з 21.12.2022 (часу звернення до суду) і до досягнення дитиною повноліття. Даний розмір аліментів не порушує баланс інтересів сторін з огляду на утримання доньки, яка має інвалідність, саме позивачем, при цьому враховано отримання ОСОБА_9 соціальної допомоги, склад сім`ї ОСОБА_2 , дружина якого є особою з інвалідністю 3 групи, та які мають дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , при цьому діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу. Також судом враховано, що надання благодійної допомоги на лікування ОСОБА_3 не звільняє від обов`язку ОСОБА_2 , як батька, утримувати дитину.

Рішення суду в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів сторонами не оскаржується та, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядається.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 186/1743/15-ц, яка, зокрема зазначає, у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Таким чином, апеляційний суд переглядає рішення суду лише в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

З висновком суду першої інстанції не погоджується колегія апеляційного суду оскільки викладені в рішенні суду першої інстанції висновки не відповідають обставинам справи враховуючи наступне.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»)».

Такі ж висновки містяться у постановах Верховного Суду від 14 серпня 2019 року у справі № 524/7388/17 (провадження № 61-37490св18), від 11 вересня 2019 року у справі № 662/64/18 (провадження № 61-41266св18), від 05 лютого 2020 року у справі № 664/252/19-ц (провадження № 61-20737св19), від 13 лютого 2020 року у справі № 466/4009/18 (провадження № 61-10529св19), від 27 травня 2020 року у справі № 128/373/18 (провадження № 61-43813св18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналіз змісту статті 192 СК України свідчить, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Згідно зі ст. 8 СК України якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Аналіз статті 8 СК України та частини першої статті 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин.

У частинах першій, другій статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Усталеним є розуміння юридичних фактів як певних фактів реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині третій статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Тлумачення частини третьої статті 11 ЦК України свідчить, що правові норми самі по собі не можуть створювати суб`єктивних прав та обов`язків, оскільки необхідна наявність саме юридичного факту. Зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Указаний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18).

Отже, зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України, а є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі у процедурі виконання та стягнення аліментів.

Судом встановлено, що аліменти на дитину - ОСОБА_3 стягуються у відповідності до статті 182 СК України, тобто у розмірі, не меншому, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, крім того, заборгованість по сплаті аліментів у ОСОБА_2 відсутні, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 10, 11).

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивачкою ОСОБА_12 не надано доказів на підтвердження покращення матеріального стану відповідача ОСОБА_2 , а також доказів погіршення її матеріального стану.

Як вбачається, позивачка обґрунтовувала позовні вимоги погіршенням стану здоров`я дитини, проте судом першої інстанції залишено поза увагою, що з 2015 року призначена державна соціальна допомога як дитині з інвалідністю на ОСОБА_3 , посилання на здійснення відповідачем підприємницької діяльності не підтверджені належними і допустимими доказами, не містять матеріали справи і доказів на отримання відповідачем і інших доходів, окрім пенсії по інвалідності, розмір якої є меншим ніж отримана допомога.

Отже, встановлено, що ОСОБА_4 є особою з інвалідністю та отримує пенсію по інвалідності, яка є єдиним джерелом його доходів та з якої він сплачує аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 .

Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав, визначених статтею 192 СК України, для збільшення встановленого розміру аліментів.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів слід відмовити з підстав їх недоведеності.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що, відповідно до статті 376 ЦПК України, є підставою для скасування судового рішення у оскаржуваній частині та ухвалення у справі нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.13 ст.141 ЦПК України).

Оскільки апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів і відмовляє в частині цих вимог, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 належить стягнути у відшкодування судового збору сплаченого за розгляд справи у суді апеляційної інстанції 1 488, 60 грн

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376 ч. 1 п. 4, 381-384, 389,390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 березня 2023 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів скасувати, відмовивши у задоволенні цих вимог.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) у відшкодування судового збору сплаченого за розгляд справи у суді апеляційної інстанції 1488,60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 31.07.2023.

Головуючий Судді :