КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа №534/450/22
Провадження № 2/534/578/22
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2023 року місто Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області в складі головуючого судді Куц Т.О., з участю: секретаря судового засідання Хвіст Т.В., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому прохав визначити місце проживання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ним за адресою : АДРЕСА_1 , припинити стягнення аліментів з нього відповідно до судового наказу виданого Комсомольськими міським судом Полтавської області № 534/790/Є19 від 05.07.2019 в частині стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача аліменти на його користь на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі частини з усіх видів заробітку. Свої вимоги мотивує тим, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, який було розірвано, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з відповідачкою, однак в даний час син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з ним.

Ухвалою суду від 05.07.2022 позовна заява прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 22.12.2022 провадження в цивільній справі в частині заявлених вимог щодо визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрито, за заявою позивача, з тих підстав, що син досяг віку і має право самостійно вирішувати питання свого місця проживання.

В судовому засіданні позивач на позові наполягав, посилаючись на обставини зазначені у ньому.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що їх син проживає не з позивачем, а з його матір`ю, тобто бабусею, однак не заперечувала, що в даний час він з нею не проживає і вона отримує аліменти на його утримання.

Дослідивши приєднані до справи матеріали, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 02.08.2019. Сторони від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідними копіями свідоцтва про народження.

Відповідно до судового наказу від 05.07.2019 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку починаючи з 27.05.2019 до повноліття дітей (а.с.19).

На підставі вказаного судового наказу державним виконавцем Горішньоплавнівського міського відділу ДВС було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с.22).

Відповідно до копії розрахунку за період з 01.05.2021 по 01.03.2022 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються алменти у розмірі 1/3 частини заробітку, заборгованість відсутня, вказане також підтверджується довідкою про доходи (а.с.23,24).

Відповідно до актів проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_1 проживають без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 (а.с.8,13).

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

З аналізу статтей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Судом встановлено, що з лютого 2022 року дитина син ОСОБА_3 проживає з батьком ОСОБА_1 з якого були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_2 матір дитини.

Посилання відповідачки на те, що їх син ОСОБА_3 в даний час проживає у баби не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Як встановлено неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з батьком - позивачем по справі та повністю знаходиться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідачки аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , які стягуються на підставі судового наказу від 05.07.2019.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, то суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Відповідно до частин 5 ст. 183 СК України той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З урахуванням обставин справи, а також того, що відповідачка не надала суду належних та допустимих доказів про неможливість стягнення з неї аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки на його користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць.

На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 272-273, 280-282, 354, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Припинити стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 встановлених на підставі судового наказу Комсомольського міського суду Полтавської області від 05.07.2019 в частині сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки з всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 26 квітня 2022 року та до повноліття дитини.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 992,40 грн судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992,40 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду.

Суддя Т.О.Куц

Повний текст рішення виготовлено 03.03.2023