П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2023 року

м. Рівне

Справа № 562/2281/22

Провадження № 22-ц/4815/821/23

Головуючий у Здолбунівському районному суді

Рівненської області: суддя Кушнір О.Г.

Заочне рішення суду першої інстанції ухвалено

09 травня 2023 року в м. Здолбунів Рівненського району

(фіксування судового засідання за допомогою

звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось).

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання: Мороз Н.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Гіг-Ант";

представники учасників справи:

позивача ОСОБА_2 ;

відповідача ОСОБА_3 ;

за участі: ОСОБА_1 та її представника,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 09 травня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіг-Ант" про захист прав споживача та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2022 року в суд звернулася ОСОБА_1 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіг-Ант" (далі ТОВ "Гіг-Ант") про захист прав споживача та зобов`язання вчинити дії.

В зв`язку з цим просила зобов`язати відповідача укласти з нею договір про реструктуризацію заборгованості по кредитному договору №7/2306/06 від 23 липня 2006 року, укладеному між нею та ПАТ "Надра", відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті".

Мотивуючи свої вимоги, покликалась на те, що зверталась 29 червня 2021 року до кредитора з відповідною вимогою, однак 25 серпня 2021 року отримала відмову. Відмова обґрунтована недолученням до заяви про реструктуризацію розширеної інформації щодо кожного члена сім`ї іпотекодавця, а також наявністю станом на 01 січня 2014 року заборгованості за кредитним договором. Згодом позивач повторно подала заяву про реструктуризацію із довідкою про склад сім`ї, однак відповіді не отримала.

Заочним рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 09 травня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Суд попередньої інстанції виходив із того, що відсутність заборгованості станом на 1 січня 2014 року позивач належними доказами не спростувала, погодившись з наявністю заборгованості в своїх письмових поясненнях, але в розмірі 8 717,20 доларів США. Крім того, на час звернення позивача із заявою про реструктуризацію боргу ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 28 січня 2021 року було відкрито провадження в цивільній справі №562/25/21 за позовом ТОВ "Гіг-Ант" до ОСОБА_1 та інших про стягнення заборгованості.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 02 грудня 2021 року, зміненим постановою Рівненського апеляційного суду від 16 березня 2023 року, пред`явлений 05 січня 2021 року позов ТОВ "Гіг-Ант" задоволено та стягнуто з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з кожного окремо і солідарно з ОСОБА_1 на користь товариства заборгованість за кредитним договором №7/2306/06-2 від 23 червня 2006 року в сумі 18 893,26 доларів США. Тому позивачем порушено строк та порядок подачі заяви про реструктуризацію зобов`язань.

На рішення суду позивачем подано апеляційну скаргу, де вона покликалась на його незаконність та необґрунтованість, які полягали в неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, порушенні норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначала про відсутність станом на 01 січня 2014 року заборгованості за кредитними зобов`язаннями, які підлягали реструктуризації. Також зважала на необхідне витребувати у відповідача інформацію про історію здійснення платежів за кредитним договором та про здійснення нарахувань відповідно до законодавства про реструктуризацію, адже незважаючи на витребування судом першої інстанції цієї інформації, її не було надано. Тому суд цієї обставини належним чином не з`ясував і дійшов хибного висновку про існування заборгованості у певній час.

З наведених підстав просила скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким зобов`язати ТОВ "Гіг-Ант" укласти з ОСОБА_1 договір про реструктуризацію заборгованості по кредитному договорі № 7/2306/06 від 23 липня 2006 року, укладеного між нею та ПАТ "Надра", у відповідності до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті".

Відзиву на апеляційну скаргу не подано, хоча про таке право відповідача роз`яснено ухвалою Рівненського апеляційного суду від 22 червня 2023 року.

Перед судовим засіданням 01 серпня 2023 року представником ТОВ "Гіг-Ант" подано клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку тим, що доступ на ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді через підсистему "Електронний суд" йому надано лише 31 липня 2023 року і тоді ж ним отримано скановану версію апеляційної скарги. Тому йому потрібен час для підготовки відзиву на апеляційну скаргу.

Між тим, колегія суддів, не може погодитися із заявленим клопотанням з таких підстав.

З відбитка поштового штемпеля на повідомленні про вручення поштового відправлення видно, що 04 липня 2023 року ТОВ "Гіг-Ант" отримано копію ухвали Рівненського апеляційного суду від 22 червня 2023 року, якою відкрито апеляційне провадження, а також копію апеляційної скарги ОСОБА_1 і надано десятиденний строк для подання відзиву на апеляційну скаргу з дня вручення цієї ухвали. Тобто доводи представника відповідача про отримання копії апеляційної скарги через підсистему "Електронний суд" лише 31 липня 2023 року є необґрунтованими і спростовуються наведеними обставинами. З огляду на це та відповідно до вимог ст. 360 ЦПК України відсутні і підстави для продовження строку для підготовки відзиву.

Крім того, відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належно повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Тобто процесуальним законом надано право розглядати справу за відсутності сторін, які належно повідомлені про розгляд справи, незалежно від причин їх неявки.

Оскільки суд апеляційної інстанції не встановив неможливості розгляду справи за відсутності представника ТОВ «Гіг-Ант», при цьому відповідач не реалізував своє право на викладення відповідних аргументів у відзиві на апеляційну скаргу з неповажних причин, хоча мав таку об'єктивну можливість, та, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), колегія суддів відхилила клопотання про відкладення розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги.

Судом з`ясовано, що 23 червня 2006 року між ВАТ "КБ "Надра", правонаступником якого є ПАТ "КБ "Надра", та ОСОБА_7 , яка згодом змінила прізвище на " ОСОБА_8 ", укладено кредитний договір №7/2306/06-2, за яким позичальник отримала кредитні кошти в сумі 22 000 доларів США строком на 360 місяців з кінцевим терміном повернення кредиту 22 червня 2036 року, зі сплатою 10% відсотків річник за користуванням кредитом (п.1.1 1.4, 3.3.4 договору).

В забезпечення виконання кредитних зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати процентів та інших платежів 23 червня 2006 року укладено договори іпотеки між банком та ОСОБА_7 №7/2306/06-2-1-і на належну іпотекодавцю квартиру по АДРЕСА_1 .

Також як забезпечення виконання кредитних зобов`язань 23 червня 2006 року були укладені договори поруки, зокрема, №7/2306/06-2-1-п, №7/2306/06-2-4-п та №7/2306/06-2-5-п, за якими поручителями позивальника були ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 та з поручителями ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , поручительство яких припинено у зв`язку зі смертю.

16 січня 2020 року між ПАТ "КБ "Надра" та ТОВ "Гіг-Ант" укладено договір №GL3N014029 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за вказаним кредитним договором №7/2306/06-2 від 23 червня 2006 року, за яким відбулась заміна кредитора у спірних правовідносинах.

29 червня 2021 року позивач звернулася до ТОВ "Гіг-Ант" із заявою про проведення відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті" реструктуризації заборгованості по кредитному договору, вказуючи на те, що вона має непогашене грошове зобов`язання, забезпечене житловою нерухомістю, яке є предметом іпотеки, єдиним її житлом та членів її сім`ї, і станом на 01 січня 2014 року не мала простроченої заборгованості.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про споживче кредитування" метою цього Закону є захист прав та законних інтересів споживачів і кредитодавців, створення належного конкурентного середовища на ринках фінансових послуг та підвищення довіри до нього, забезпечення сприятливих умов для розвитку економіки України, гармонізація законодавства України із законодавством Європейського Союзу та міжнародними стандартами.

Стаття 3 Закону України "Про споживче кредитування" визначає, що цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про споживче кредитування" кредитодавець має право проводити за погодженням із споживачем реструктуризацію зобов`язань за договором про споживчий кредит.

Реструктуризація зобов`язань за договором про споживчий кредит - це зміна істотних умов договору про споживчий кредит, що здійснюється кредитодавцем на договірних умовах із споживачем і впливає на умови та/або порядок повернення такого кредиту.

23 квітня 2021 року набув чинності Закон України від 13 квітня 2021 року № 1381-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті" і розділ ІV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" доповнено пунктом 7, яким передбачено, що зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом.

Згідно із пунктом 2 розділу ІV Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" дія цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені після дня набрання чинності цим Законом, крім пункту 6 цього розділу, дія якого поширюється на всі договори про споживчий кредит, та пункту 7 цього розділу, дія якого поширюється на всі договори про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, які відповідають викладеним у зазначеному пункті критеріям.

Так, відповідно до підпунктів 1-2 пункту 7 Розділу ІV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі: наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника; відсутності станом на 01 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 01 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 01 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 01 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації; виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку" у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом "г" частини першої статті 121 Земельного кодексу України.

Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов:

- предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого не перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- предметом іпотеки є садовий будинок, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі).

Відповідно до підпункту 3 пункту 7 Розділу ІV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім таких випадків:

- у разі смерті позичальника (або особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) протягом строку, передбаченого абзацом першим цього підпункту, спадкоємець, до якого перейшли права та обов`язки позичальника, може подати заяву про проведення реструктуризації протягом двох місяців з дня одержання відповідного свідоцтва про право на спадщину;

- у разі наявності на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі;

- у разі залучення позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) у встановленому законодавством порядку до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях у період, що припадає на тримісячний строк з дня набрання чинності цим пунктом, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня завершення такого залучення.

У разі пропуску позичальником строків, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом.

Тому відповідно до абзацу 2 підпункту 3 пункту 7 Розділу ІV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" законодавець встановив два варіанти строків для позичальника на звернення до кредитора із заявою про реструктуризацію зобов`язань у випадку наявності у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили: заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності пунктом 7 Розділу ІV Закону України "Про споживче кредитування" або не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі.

Абзац підпункту 3 пункту Закону України "Про споживче кредитування" встановлює позичальникові додатковий строк - до двох місяців на звернення із заявою про реструктуризацію і не обмежує його права на звернення із такою заявою у тримісячний термін з дня набрання чинності пунктом 7 розділу IV Закону України "Про споживче кредитування".

Тому хибними є висновки суду попередньої інстанції, що наявність на даний час між сторонами спору щодо розміру заборгованості за кредитним договором констатує порушення позивачем строку та порядку подачі заяви про реструктуризацію зобов`язань.

Крім того, згідно з пунктом 4 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті" проведення відповідно до цього Закону реструктуризації зобов`язань, передбачених договором, є підставою для визнання судом відповідно до статті 432 ЦПК України таким, що не підлягає виконанню, виконавчого документа, виданого для звернення до виконання рішення суду (ухваленого до дня проведення такої реструктуризації), яким передбачено стягнення грошових коштів та/або звернення стягнення на нерухоме майно. У разі визнання судом з цих підстав зазначеного виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, та в разі подання нової позовної заяви стороною справи, в якій було ухвалено рішення про визнання зазначеного виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, таке рішення суду не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пункту 2 частини першої статті 186 Цивільного процесуального кодексу України.

Тобто наведеною правовою нормою також підтверджується можливість подання заяви про реструктуризацію й тоді, коли була стягнута заборгованість за кредитним договором за результатами вирішення судом такого спору.

Відповідно до підпункту 4 пункту 7 Розділу ІV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" у заяві про проведення реструктуризації зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) позичальника; найменування кредитодавця (повне або скорочене); інформація про дату укладення договору, яким передбачені зобов`язання, щодо реструктуризації яких подається заява; інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника); інформація про всі наявні у власності позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса); інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання майнового поручителя та про всі наявні у його власності на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса), - у разі наявності майнового поручителя; документи, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві (документи про склад сім`ї, про доходи іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя) та членів його сім`ї - на вимогу кредитора), розширену інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя).

У разі ненадання позичальником необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом.

Заявник несе відповідальність за достовірність зазначеної у заяві про проведення реструктуризації інформації. У разі якщо заявник не зазначив у заяві про проведення реструктуризації об`єкт нерухомого майна, віднесений до об`єктів житлового фонду, що на момент підписання заяви належав на праві власності позичальнику (особі, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майновому поручителю, або заявник зазначив недостовірну інформацію про зареєстроване на момент підписання заяви місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майнового поручителя, або заявник зазначив недостовірну інформацію про фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майнового поручителя, то в разі встановлення однієї з цих обставин судом або в разі підтвердження однієї з таких обставин наявними у кредитора офіційними документами (виданими суб`єктами, уповноваженими відповідно до закону видавати такі документи), це є підставою для відмови у проведенні передбаченої цим пунктом реструктуризації. Якщо реструктуризацію відповідно до цього пункту проведено, це є підставою для відновлення грошових зобов`язань позичальника, які існували станом на день, що передував дню проведення такої реструктуризації, із зменшенням таких грошових зобов`язань на суми сплачених з дня проведення реструктуризації платежів.

Отже, відповідно до пункту 7 Розділу ІV"Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, у разі відсутності станом на 01 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно із договором про споживчий кредит позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 01 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 01 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 01 січня 2014 року) у зв`язку із простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації.

Разом з цим згідно з підпунктом 10 пункту 7 Розділу ІV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" якщо станом на день проведення реструктуризації наявні одночасно такі умови: у договорі, зобов`язання за яким підлягають реструктуризації відповідно до цього пункту, здійснено заміну кредитора внаслідок відступлення права вимоги; поточний кредитор з причини ненадання йому кредитодавцем, наступними кредиторами, до яких переходили права кредитодавця, всієї інформації про історію здійснення платежів, у тому числі інформації про дату здійснення кожного платежу, суму кожного здійсненого платежу, інформації про призначення кожного здійсненого платежу, суму наявної простроченої заборгованості станом на 01 січня 2014 року за кожним видом наявного грошового зобов`язання, не здійснив протягом 60 днів з дня проведення реструктуризації передбачені підпунктом 9 цього пункту обчислення та/або обчислення наявної станом на 01 січня 2014 року простроченої заборгованості (окремо за кожним видом грошового зобов`язання та окремо за простроченими платежами, строк сплати яких відповідно до договору спливає після 01 січня 2014 року, але які кредитор вимагав повернути достроково у зв`язку з простроченням позичальником платежів); сукупна сума усіх передбачених договором грошових зобов`язань (а саме: непогашених на момент відступлення грошових зобов`язань із сплати кредиту та зобов`язань із сплати процентів за користування кредитом), право вимоги за яким відступлено, перевищує розмір плати, сплаченої поточним кредитором за відступлення такого права вимоги, то передбачені підпунктом 9 цього пункту обчислення не здійснюються. При цьому грошові зобов`язання позичальника перед таким поточним кредитором зменшуються на суму такого перевищення у зазначеній черговості за наведеною формулою.

Як убачається, до заяви про проведення реструктуризації були додані копії довідок про склад сім`ї, свідоцтва про смерть, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, технічного паспорту, інформаційні відомості з Державного реєстру нерухомого майна.

25 серпня 2021 року у відповіді на заяву ОСОБА_1 про проведення реструктуризації представник ТОВ "Гіг-Ант" повідомив про відмову, яка мотивована тим, що до заяви не додано розширеної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або поручителя), а також з тих підстав, що згідно з наданої первісним кредитором довідки станом на 01 січня 2014 року існувала прострочена заборгованості по тілу кредиту та відсотках в сумі 13 433,21 доларів США.

Також зазначено й про те, що ТОВ "Гіг-Ант" має інформацію про здійснення платежів за кредитним договором лише з 16 січня 2020 року, тобто з дати набуття прав вимоги за кредитним договором.

Відповідач звернув увагу заявника на те, що інформацію про історію здійснення платежів, у т.ч. інформації про дату здійснення кожного платежу, суму кожного здiйсненого платежу, інформацію про призначення кожного здійсненого платежу, суму наявної простроченої заборгованості станом на 1 січня 2014 року за кожним видом наявного грошового зобов`язання, за кредитним договором, до 16 січня 2020 року вона може отримати в первісного кредитодавця.

Між тим, Закон України "Про споживче кредитування" визначає вичерпний перелік обставин, за яких кредитор має право відмовити у реструктуризації за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у підпунктах 1-2 пункту 7 Розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" (незалежно від дати укладення договору), та підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника:

у разі пропуску позичальником строків, на подачу заяви, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим законом (абзац 7 підпункту 3 пункту 7 Розділу IV);

у разі ненадання позичальником необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених у підпункті 4 п. 7 Розділу IV, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом (абзац 9 підпункту 4 пункту 7 Розділу IV).

Отримавши споживчий кредит в іноземній валюті, позивач скористалася змінами, внесеними до Закону України "Про споживче кредитування", і подала кредитору у визначений законом строк заяву про реструктуризацію заборгованості за її зобов`язанням.

У заяві про реструктуризацію вказала усі обов`язкові реквізити, визначені підпунктом 4 пункту 7 Розділу ІV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування", та долучила до заяви визначені цим пунктом документи.

На переконання колегії суддів, відмова в проведенні реструктуризації зобов`язань є формалізованою та передчасною, адже відповідач, який не володів усією інформацією про історію здійснення платежів з таким зобов`язанням, належним чином цього питання не з`ясував, хоча законодавством, яке регулює спірні правовідносини, передбачено можливість проведення реструктуризації й без існування такої інформацій.

Незважаючи на те, що ТОВ "Гіг-Ант" повідомлявся про розгляд справи в суді першої інстанції, а також про перегляд оскаржуваного рішення апеляційним судом, будь-яких належних та допустимих доказів на спростування відсутності станом на 01 січня 2014 року простроченої заборгованості у ОСОБА_1 за кредитним договором матеріали справи не містять.

Згідно з принципом диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Цивільного процесуального кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ухвалою місцевого суду витребувано у відповідача до 02 березня 2023 року з таку інформацію: - про історію здійснення платежів за кредитним договором №7/2306/06 від 23 липня 2006 року, укладеним між ОСОБА_12 та ПАТ "Надра", із зазначенням дати, суми та призначення кожного платежу; - про те, чи проводилося зарахування сум неустойки (пені) в рахунок погашення існуючого станом на день, що передує дню проведення реструктуризації, непогашеного залишку суми кредиту (в першу чергу) та заборгованості за сплати процентів за користування кредитом за період до дня, що передує дню проведення реструктуризації ( у другу чергу), надавши розрахунок суми неустойки, яка зарахована в першу та другу черги; - про зменшення наявної на день реструктуризації суми заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом за період до дня, що передує дню проведення реструктуризації, а також про зменшення наявної на день реструктуризації сукупної суми заборгованості зі сплати кредиту (прострочена заборгованість та заборгованість, строк сплати якої не сплив).

Частиною 7 статті 84 ЦПК України визначено, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Про причини невиконання ухвали суд першої інстанції не повідомлено.

Крім того, Рівненській апеляційний суд бере до уваги те, що спірні правовідносини виникли з приводу захисту прав позивача, як споживача.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Конституційний Суд України у Рішенні у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 11 липня 2013 року у справі N 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Отже, саме на кредитора покладено обов`язок довести ту обставину, що його відмова є правомірною, зокрема через те, що станом на 01 січня 2014 року за заявником обліковувалась прострочена заборгованість за належним до реструктуризації договором.

Не містить належного обґрунтування й потреба в долученні до заяви про реструктуризацію розширеної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя).

Очевидно, відповідач мав правові підстави вимагати надати вказану інформацію для забезпечення захисту прав споживача на проведення реструктуризації, а не відмовляти в її проведенні з формальних підстав навіть не вказавши, яка з наданої заявником інформації могла викликати сумніви в достовірності чи суперечила встановленим поточним кредитором обставинам.

З пояснювальної записки до проекту Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті" яким доповнено розділі IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" відповідними змінами видно, що необхідність його прийняття була спрямована, зокрема, на захист прав та законних інтересів позичальників, що отримали споживчі кредити в іноземній валюті, від зловживань з боку кредитодавців, а тим більше тих кредитодавців, які надавали кредити в іноземній валюті людям, у яких взагалі відсутні доходи в іноземній валюті, забезпечення додаткових законодавчих гарантій захисту конституційного права кожної людини на житло, що, в свою чергу, опосередковано посилює законодавчий захист кожної люди на життя та здоров`я тощо.

Відповідно до підпункту 12 пункту 7 Розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" днем проведення реструктуризації вважається день отримання кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя або заставодавця у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника, заяви про проведення відповідно до цього пункту реструктуризації.

Кредитор зобов`язаний не пізніше 60 днів з дня реструктуризації здійснити усі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, та надіслати позичальнику, поручителю та іншим зобов`язаним за договором особам поштою рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів). Також відповідна інформація у письмовому вигляді безоплатно надається зазначеним особам особисто на їхню вимогу.

Оскільки норма Закону України "Про споживче кредитування" щодо обов`язкової реструктуризації зобов`язань, передбачених договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті є нормою імперативною, а відповідач без достатньої правової підстави ухиляється від проведення реструктуризації, колегія суддів дійшла висновку про задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача провести реструктуризацію кредитного договору.

Тому оскаржуване рішення не може залишатися чинним.

Мотивом для прийняття нової постанови - про задоволення позову відповідно до пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та неправильне застосування норм матеріального права.

Справедливість, добросовісність та розумність згідно із пунктом 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 09 травня 2023 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Гіг-Ант" провести реструктуризацію заборгованості по кредитному договору №7/2306/06-2 від 23 червня 2006 року, укладеним між ОСОБА_12 та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк "Надра", відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті".

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено: 01.08.2023

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: С.О. Гордійчук

Н.М. Ковальчук