Справа № 386/682/22
Провадження № 2/386/32/23
РІШЕННЯ

Іменем України

03 лютого 2023 року

Голованівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Червоненка Д.В.,

з участю: секретаря судового засідання - Фенюшиної Ю.Ю.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Гірника Г.С.,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - адвоката Забуранного Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Голованівськ за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом, посилаючись на те, що з вини відповідача 03.07.2019 року сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено належний їй автомобіль ВАЗ 2193, що підтверджено постановою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 06.08.2019 року. Вказує, що згідно висновку експерта-оцінювача розмір ремонту автомобіля складає 57869 грн.. Також нею сплачено за проведення експертизи 2240 грн., послуг евакуатора 2000 грн. Через протиправні дії відповідача їй також спричинено моральну шкоду, адже через відсутність автомобіля страждає її сім"я, ускладнилось життя, вона не має роботи, змушена постійно звертатись до друзів та таксі про надання транспортних послуг. Просить суд стягнути з відповідача розмір відновлювального ремонту в сумі 57869, витрати на проведення експертизи в сумі 2240 грн., оплату евакуатора в сумі 2000 грн. та моральні збитки 20000 грн.

В судовому засідання позивач та її представник позов підтримали з тих же підстав. З їх пояснень вбачається, що наразі автомобіль не відремонтовано, визнавати його фізично знищеним позивач не погоджується, вартість автомобіля після ДТП не визначена. Витрати по оплаті послуг евакуатора та експерта понесли позивач та її чоловік, про що надано відповідні квитанції. Щодо моральної шкоди, то її спричинення пов`язується з переживаннями через пошкодження транспортного засобу та тривалим ухилення відповідача від відшкодування збитку.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, не оспорюючи своєї вини у ДТП зазначив, що сума заявлена до відшкодування є завищеною. Представник відповідача також звертав увагу суду на те, що квитанції на оплату експертизи та евакуатора видані не на ім`я позивача, а у висновку експерта вказано суму відновлювального ремонту, яка значно перевищує реальні збитки.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи суд встановив такі обставини і дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 06.08.2019 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та встановлено, що 03.07.2019 року о 07:00 год. він керуючи автомобілем VOLKSVAGEN PASSAT н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не впевнившись у безпеці руху, не надав переваги у русі автомобілю ВАЗ 21093 н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по головній дорозі, що призвело до зіткнення автомобілів, які отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 10.1. ПДР України.

Згідно вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 позивач є власником транспортного засобу ВАЗ 21093 н.з. НОМЕР_2 , який зазнав механічних ушкоджень в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

В ході судового розгляду встановлено, що на час ДТП відповідач не мав чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно звіту № 6315 щодо визначення матеріального збитку в результаті ДТП, виконаного експертом-оцінювачем ОСОБА_4 , визначено розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу ВАЗ 21093 н.з. НОМЕР_2 , який на дату оцінки 11.12.2019 року складає 32080 грн. та дорівнює ринковій вартості автомобіля. При цьому розмір відновлювального ремонту автомобіля складає 57869 грн..

Згідно акту виконаних робіт замовником ОСОБА_5 сплачено експерту-оцінювачу 2000 грн..

Згідно квитанції №7 від 03.07.2019 року ОСОБА_3 також сплачено за послуги евакуатора 2000 грн.

Відповідно до положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

У відповідності до положень ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно норм ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Хоча цивільно-правова відповідальність відповідача і не була застрахована відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", однак у даній справі слід також керуватись нормами вказаного Закону, адже порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватися не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 жовтня 2021 року у справі № 205/1314/16-ц).

Статтею 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, у разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди здійснюється у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро.

Так само у постанові від 19 вересня 2019 року у справі № 643/4161/15-ц, Верховний Суд дійшов висновку про те, що відповідно до статті 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

У зв`язку з відсутністю відомостей про вартість пошкодженого автомобіля після ДТП, необхідної для визначення розміру відшкодування у порядку статті 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", неможливо зробити висновок про обґрунтованість чи необґрунтованість зазначеного в позовній заяві розміру майнової шкоди.

Оскільки суд позбавлений можливості визначити залишкову вартість пошкодженого автомобіля шляхом проведення відповідної судової експертизи, оскільки такого клопотання сторонами не заявлено і сторона позивача у судовому засідання фактично відмовилась від проведення такої експертизи, тобто відсутні відомості про вартість пошкодженого автомобіля після ДТП, необхідної для визначення розміру відшкодування у порядку статті 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд дійшов висновку про неможливість встановлення обґрунтованості чи необґрунтованості зазначеного в позовній заяві розміру майнової шкоди.

При цьому, задоволення вимог про відшкодування майнової шкоди в повному обсязі, виходячи з вартості автомобіля до ДТП, без врахування залишкової вартості пошкодженого транспортного засобу після ДТП, наразі неможливо.

Також відсутні підстави для відшкодування відновлювального ремонту транспортного засобу, адже згідно наданого позивачем висновку експерта він є економічно необґрунтованим.

Оскільки саме дії позивача призвели до неможливості встановлення розміру майнової шкоди відповідно до вимог чинного законодавства суд відмовляє у задоволенні позову в частині відшкодування матеріального збитку, спричиненого пошкодженням автомобіля в ДТП.

Разом із цим суд вбачає підстави відповідно до вимог зазначеного вище законодавства на відшкодування позивачеві понесених витрат на складання звіту експерта-оцінювача в сумі 2000 грн., а також витрат на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди в сумі 2000 грн., сплачених її чоловіком, адже такі видатки згідно положень 60, 61, 65 СК України є їх спільними.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (абз. 2 ч. 3 ст. 23 ЦПК України).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Пунктом 9 вказаної Постанови передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Оскільки з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода, у якій пошкоджено належний позивачу автомобіль, що спричинило для неї та членів її сім"ї незручності і обмеження у можливості ним користуватись, змусило вживати додаткові заходи для організації свого життя, суд погоджується з тим, що позивачу ОСОБА_1 завдані моральні страждання, які негативно вплинули на її фізичний та психологічний стан, а тому, враховуючи означені вище обставини, їх тривалість, вимоги розумності, виваженості і справедливості, суд визначає розмір відшкодування позивачу моральної шкоди в сумі 4000 грн..

Враховуючи викладене, суд задовольняє позов частково в загальній сумі 8000 грн., де: 2000 грн. - послуги оцінювача; 2000 грн. - послуги евакуатора, 4000 грн. - моральна шкода.

Відповідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову до суду позивач мала сплатити судовий збір в сумі 992,40 грн., адже ціна позову складає 82109 грн.. Відповідно до квитанцій №9 від 31.01.2020 року, №5 від 25.01.2021 року, №58 від 22.06.2022 року позивачем сплачено загально судовий збір в розмірі 1984,80 грн..

У зв`язку із тим, що позовні вимоги задоволено частково, а саме на 9,7 % (8000х100/82109), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в сумі 96,69 грн. (9,7х992,4/100).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на складання звіту експерта-оцінювача в сумі 2000 грн. 00 коп., витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди в сумі 2000 грн. 00 коп., а також моральну шкоду в розмірі 4000 грн. 00 коп., а всього 8000 грн. 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 96 грн. 69 коп..

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д. В. Червоненко