ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5774/23 Справа № 219/6854/21 Суддя у 1-й інстанції - Лапченко О.М. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року м.Кривий Ріг

Справа № 219/6854/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання - Гладиш К.І.

сторони:

позивачка - ОСОБА_1 ,

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 13 квітня 2023 року, яке ухвалено суддею Лапченко О.М. у місті Дружківці Донецької області та повне судове рішення складено 13 квітня 2023 року,-

УСТАНОВИВ:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Бахмутсько-Лиманського об?єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання права власності, стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування.

В обгрунтування позову зазначила, що позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У встановлений законом строк, ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини до Марківської державної нотаріальної контори.

28.12.2020 нотаріус направив запит до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, яке, в свою чергу, повідомило, що ОСОБА_2 в Управлінні на обліку не перебуває.

15.03.2021 нотаріус направив запит до Управління повторно, на який надійшла відповідь, що оскільки ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а нотаріальний запит надійшов до Управління 18.03.2021 року, тому недоотримана пенсія не буде виплачена відповідно до статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

02.04.2021 відповідач повідомив представника позивачки, що померла перебуває на обліку в Управлінні на підставі електронної пенсійної справи, яка надійшла з УПФУ в м. Ровеньки Луганської області.

20.04.2021 року відповідач повідомив, що оскільки ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а пенсійна справа була взята на облік 29.03.2021 року, тому недоотримана пенсія не буде виплачена відповідно до статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

ОСОБА_1 зауважує, що вона не звернулась до відповідача із заявою про виплату недоотриманої пенсії у шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця з вини відповідача, який на запит нотаріуса надавав відомості про те, що пенсійна справа померлої не знаходиться на обліку в Бахмутсько-Лиманському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України. На запит нотаріуса також були надані відомості про те, що недоотримана пенсія ОСОБА_2 не може бути включена до складу спадщини. Відповідач вчинив дії по прийняттю на облік пенсійної справи спадкодавця поза межами строку для звернення за виплатою недоотриманої пенсії, що виключає наявність вини з боку ОСОБА_1 в пропущенні встановленого законом строку, у зв`язку з чим позивач була змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Посилаючись на викладене, просила суд: стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 , в порядку спадкування, нараховану, але не виплачену пенсію її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 100 000,00 грн.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 02 серпня 2021 року замінено відповідача Бахмутсько-Лиманське об?єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області на Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

У жовтні 2021 року позивачка уточнила позовні вимоги та просила суд: визнати за нею, у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на недоотриману пенсію останньої у розмірі 238 066,80 грн та стягнути з відповідача на її користь, в порядку спадкування, нараховану, але не виплачену пенсію її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 238 066,80 грн.

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 13 квітня 2023 року позовні вимоги задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на недоотриману пенсію останньої у розмірі 238 066 грн 80 коп.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 суму недоотриманої пенсії, яка належала спадкодавцю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не була нею отримана за життя, в сумі 238 066 грн 80 коп.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в сумі 2 345 грн 67 коп.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції та неправильне застосування норм процесуального права, просить скасувати рішення суду.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що до складу спадкового майна входить лише нарахована сума пенсійних виплат, яка не була одержана спадкодавцем, а право на її отримання та виплату, згідно зі статтею 1219 ЦК України, до складу спадщини не входить, а спадкоємиці ОСОБА_2 було припинено нарахування пенсії з 01 лютого 2015 року і за життя остарня не зверталася із заявою про поновлення нарахування пенсії.

Також, вказує на те, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до звернення за отриманням пенсії, в тому числі і спадкоємцями за законом.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін, з наступних підстав.

Як установлено судом і підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 22.03.1953 року Москалівським сільським відділом реєстрації актів цивільного стану Жмеринського району Вінницької області, актовий запис № 8; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища номер витягу 3 від 23.12.2020 року, згідно якого 26.12.1970 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ровеньківського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис 637, було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , якій після реєстрації шлюбу змінено прізвище на « ОСОБА_5 »; свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , згідно якого 06.06.1978 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 ; свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим 01.09.2078 року Михайлівською селищною радою м. Ровеньки Ворошиловградської області, актовий запис № 31 (а.с.7-10).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 13 листопада 2020 року Бучанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис № 694 (а.с.6).

Згідно листа Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 22.01.2021 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в управлінні на обліку не перебуває.

Відповідно листа Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 02.04.2021 року пенсійна справа ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку в управлінні на підставі електронної пенсійної справи, яка надійшла до Управління Пенсійного фонду України в м. Ровеньки Луганської області.

Листом Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 09.04.2021 року повідомлено, що, оскільки ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а нотаріальний запит державного нотаріуса Марківської державної нотаріальної контори Ченакала О. надійшов до Управління 18.03.2021, тому недоотримана пенсія не буде виплачена відповідно до статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно листа Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 20.04.2021 року повідомлено, що пенсійна справа ОСОБА_2 була взята на облік з 29.03.2021р. Оскільки ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а пенсійна справа була взята на облік з 29.03.2021р., тому недоотримана пенсія не була виплачена відповідно до ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно листа Управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області від 11.05.2021 року № 1211-02-8/3728 роз`яснено, що на підставі запиту ПФУ в м. Артемівську Донецької області від 18.04.2015 року № 3213/01-57 управлінням 04.11.2015 року згідно реєстру відправки листів було надіслано пенсійну справу № 204135 ОСОБА_2 . Електронна пенсійна справа (ім`я файла 09241393.1LS) - вивантажена.

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 13.09.2021 року повідомлено, що відповідно до Атестату від 29.10.2015 № 10268 пенсійна справа ОСОБА_2 була направлена до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області 29.01.2015. Електронний файл 1211_to0563_11280 в Системі АСОПД/КОМТЕХ-W відправлено 29.10.2015.

Факт сумісного проживання позивачки ОСОБА_1 з її матір`ю ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджується актом про фактичне проживання з померлою особою на день її смерті № 13 від 16.04.2021 року, згідно якого з померлою ОСОБА_2 на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 фактично проживала ОСОБА_1 .

На виконання запиту суду, державним нотаріусом Марківської державної нотаріальної контори направлена копія спадкової справи № 785 на майно ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , в матеріалах якої міститься: заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 ; свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_4 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 , виданим 22.03.1953 року Москалівським сільським відділом реєстрації актів цивільного стану Жмеринського району Вінницької області, актовий запис № 8; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища номер витягу 3 від 23.12.2020 року, згідно якого 26.12.1970 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ровеньківського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис 637, було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , якій, після реєстрації шлюбу, змінено прізвище на « ОСОБА_5 »; свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , згідно якого 06.06.1978 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 ; свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим 01.09.1978 року Михайлівською селищною радою м. Ровеньки Ворошиловградської області, актовий запис № 31; інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) номер довідки 63061495 від 28.12.2020 року, відповідно до якої у Спадковому реєстрі інформація відсутня; інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 63061502 від 28.12.2020 року, відповідно до якої у Спадковому реєстрі зареєстровано заповіт, посвічений 24.02.2004 року у Михайлівській селищній раді м. Ровеньки Луганської області, номер в реєстрі 162, заповідач - ОСОБА_2 ; витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 63061536 від 28.12.2020 року, відповідно до якого в спадковому реєстрі зареєстрована спадкова справа № 67014986, де спадкодавцем є ОСОБА_2 ; запити державного нотаріуса Марківської державної нотаріальної контори Ченакала О. до Управління Пенсійного фонду України у м.Лисичанську, Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Державного Ощадного банку України, АТ КБ «Приватбанк» щодо отримання відомостей, необхідних для оформлення спадщини; лист Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 22.01.2021 року, згідно якого повідомлено про те, що в управлінні не перебуває на обліку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; довідка АТ КБ «Приватбанк від 11.01.2021 року, згідно якого депозитні рахунки, банківські картки та рахунки приватного підприємця в установі банку на ім`я ОСОБА_2 відсутні.

У відзиві на позовну заяву, який наданий до суду Головним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області вказано, що за матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_2 перебувала на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Ровеньки Луганської області та отримувала пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Виплата пенсії фактично проведена по 31.01.2015. З 01.02.2015 ОСОБА_2 до територіальних управлінь Пенсійного фонду України в Донецькій області, які підконтрольні українській владі, за поновленням виплати пенсії не зверталась. На підставі звернення ОСОБА_7 з заявою № 3922 від 22.04.2021 року щодо виплати допомоги на поховання у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , електрону пенсійну справу померлої ОСОБА_2 . Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією в м. Бахмут було взято на облік. На даний час запитів нотаріуса щодо суми недоотриманої пенсії до Головного управління не надходило. Нарахування пенсії за життя ОСОБА_2 за період з 01.02.2015 по 31.07.2020 не проводилось.

Згідно довідки про розмір призначеної і фактично виплаченої пенсії ОСОБА_2 , наданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, нарахована до виплати, але фактично не виплачена пенсія ОСОБА_2 , за період з 01.03.2018 по 31.07.2020, становить 238 066 гр. 80 коп.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості заявлених позовних вимог, оскільки відповідач протиправно припинив нарахування пенсії спадкодавиці ОСОБА_2 при її житті, та тим самим, протиправно зменшив суму пенсійних виплат, які повинні увійти до складу спадщини після її смерті.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, гак як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині 2 статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини 3 статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення частин 2, 3 статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19 (провадження № 61-7985св20).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження №61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що: - цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду припиняється у разі смерті пенсіонера.

Рішення щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_2 на інших підставах відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Крім того, відповідно до статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункти 1, 6).

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. На час виникнення спірних правовідносин ні воєнний, ні надзвичайний стан в Україні в цілому, як і на окремих територіях Донецької та Луганської областей, запроваджено не було.

Визначення поняття внутрішньо переміщеної особи наведено у абзаці першому частини першої статті 1 Закону України від 20жовтня 2014року №1706-VII «Про забезпечення праві свобод внутрішньо переміщених осіб» (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Як зазначено в статті 2 цього Закону, Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, повернення таких осіб до їх покинутого місця проживання в Україні та їх реінтеграції.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 18.01.2018№ 2268-VІІІ «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» визначено, що за фізичними особами незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального правового статусу та за юридичними особами зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, якщо таке майно набуте відповідно до законів України.

Жодним законом України не визначено такої підстави для припинення пенсії, як відсутність у особи її реєстрації, як внутрішньо переміщеної особи, не підтвердження місця фактичного проживання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18), постанові Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі № 243/5697/16-ц (провадження № 61-34175св18) та у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 227/2802/16-ц (провадження № 61-6270св18) зазначено про те, що, підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України.

Тому, припинення пенсійних виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених пенсійних виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання пенсії. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

Таким чином, припинення пенсійних виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених пенсійних виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання пенсії. Право на таку пенсію у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці пенсійні виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю, а тому спадкоємець відповідно до положень статті 1227 ЦК України має право на отримання пенсії у порядку спадкування за законом.

Крім того, слід зазначити, що, у даному випадку, Головним управління Пенсійного фонду України в Луганській області пенсійна справа ОСОБА_2 була направлена до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області 29.01.2015 (Електронний файл 1211_to0563_11280 в Системі АСОПД/КОМТЕХ-W відправлено 29.10.2015), однак, Бахмутсько-Лиманським об`єднаним управлінняи Пенсійного фонду України Донецької області пенсійна справа ОСОБА_2 була взята на облік з 29.03.2021 року, тобто рішення при припинення пенсійних виплат Управлінням не приймалося.

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що пенсія померлій ОСОБА_2 не нараховувалася не заслуговують на увагу, з огляду на вищенаведене.

До того ж, після неодноразових звернень позивачки ОСОБА_1 , Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області надано довідку, згідно якої нарахована до виплати, але фактично не виплачена, пенсія ОСОБА_2 , за період з 01.03.2018 по 31.07.2020, становить 238 066 грн 80 коп.

За таких обставин, спадкоємиця померлої ОСОБА_2 - позивачка ОСОБА_1 , відповідно до положень статті 1227 ЦК України, має право на отримання недоотриманої пенсії ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2022 у справі № 243/13575/19.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивачки, як спадкоємиці на отримання всього належного їй спадкового майна.

Таким чином, встановивши, що позивачка, як спадкоємиця за законом, яка прийняла спадщину, має право на спадкове майно, тобто пенсію своєї матері, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; приймаючи до уваги, що дії відповідача порушують право позивачки, як спадкоємиці на отримання всього належного їй спадкового майна, суд першої інстанції дійшовши обґрунтованого висновку про визнання за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , права власності на недоотриману пенсію останньої у розмірі 238 066 грн. 80 коп. та стягнення цих коштів з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, що забезпечить відновлення порушенного права позивачки.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції.

Фактично всі доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Дружківського міського суду Донецької області від 13 квітня 2023 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повне судове рішення складено 01 серпня 2023 року.

Головуючий:

Судді: