ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 688/2190/22

Провадження № 22-ц/4820/367/23

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 листопада 2022 року (суддя Козачук С. В., повне судове рішення складено 25 листопада 2022 року) у справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд
у с т а н о в и в :
У серпні 2022 року Військова частина НОМЕР_1 , звертаючись до суду із вказаним позовом та уточнивши вимоги, зазначала, що ОСОБА_1 обіймав посаду начальника групи сторожової охорони з 09.10.2015. З 10.01.2022 відповідач був прийнятий в добровільному порядку на військову службу за контрактом та призначений на посаду начальника складу Військової частини НОМЕР_2 . 14.01.2022 подав заяву про увільнення від займаної посади у військовій частині НОМЕР_1 зі збереженням робочого місця та середнього заробітку. З 14.01.2022 по 31.05.2022 за ОСОБА_1 зберігалось робоче місце та середня заробітна плата та надмірно була нарахована заробітна плата у сумі 33595,45 грн. Зважаючи на те, що відповідач свідомо надав недостовірну інформацію про вступ на військову службу, безпідставно набута заробітна плата повинна бути повернута. У добровільному порядку кошти не повернуто.

Тому позивач просив стягнути з ОСОБА_1 суму надмірно

виплаченого середнього заробітку у розмірі 33595,45 грн.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 листопада 2022 року в позові відмовлено.

Військова частина НОМЕР_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи. Вважає, що ОСОБА_1 діяв недобросовісно, оскільки уклав контракт, перебуваючи у трудових відносинах з військовою частиною, та не надав у відділ кадрів копію контракту про проходження служби. Відповідно до його заяви безпідставно була нарахована середня заробітна плата.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно установив, що з 09.10.2015 ОСОБА_1 був прийнятий на роботу у Військову частину НОМЕР_1 на посаду начальника групи сторожової охорони (а.с. 9-10).

10 січня 2022 року відповідач уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб сержантського складу строком на 3 роки (а.с. 11-14).

14 січня 2022 року ОСОБА_1 подав Військової частини НОМЕР_1 заяву, в якій просив увільнити його від виконання службових обов`язків на час проходження військової служби в особливий період з 14.01.2022 із збереженням посади та середньої заробітної плати. До заяви додав витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 2-РС від 10.01.2022 (а.с. 17-18).

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 № 8 від 14.01.2022 працівника Збройних Сил України ОСОБА_1 увільнено від роботи на час проходження військової служби під час дії особливого періоду або до дня фактичного звільнення із збереженням посади та середньомісячної заробітної плати (а.с. 20).

Підставою видання наказу зазначено заяву ОСОБА_1 та витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 .

21 червня 2022 року наказом командира Військової частини НОМЕР_1 № 154 пункт 2.3. наказу командира Військової частини НОМЕР_1 № 8 від 14.01.2022 щодо увільнення ОСОБА_1 визнано недійсним та викладено в наступній редакції: «Припинити дію трудового договору від 09.10.2015 та звільнити працівника Збройних Сил України ОСОБА_1 відповідно до пункту 3 статті 36 КЗпП України у зв`язку із призовом на військову службу». Датою розірвання трудового договору вважати дату укладення контракту про проходження військової служби, тобто 11 січня 2022 року (а.с. 21).

Військова частина НОМЕР_1 зверталася до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 з питання прийняття рішення щодо призначення службового розслідування по факту призову працівників військової частини ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на військову службу з метою усунення порушень, які виникли внаслідок недотримання законодавства, та повідомлення останніх про необхідність приступити до своїх обов`язків відповідно до займаної посади з 13.06.2022 (а.с. 22-24).

У відповідь на дане звернення начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 08.06.2022 повідомив, що ОСОБА_1 уклав контракт на проходження військової служби згідно із Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу». Положення Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на нього не поширюється. Підстав для призначення службового розслідування немає. До виконання своїх обов`язків ОСОБА_1 приступив відповідно до займаної посади (а.с. 53).

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмову в позові суд мотивував недоведеністю позовних вимог.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом (стаття 1215 ЦК України).

Законодавцем передбачені два винятки із правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Згідно з частинами 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
В матеріалах справи відсутні докази наявності рахункової помилки чи недобросовісності відповідача.

Посилання позивача про недобросовісність дій ОСОБА_1 не заслуговує на увагу, оскільки останній, звертаючись 14 січня 2022 року до командира Військової частини НОМЕР_1 із заявою, надав витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 2-РС від 10.01.2022, відповідно до якого старшого прапорщика запасу ОСОБА_1 прийнято в добровільному порядку на військову службу за контрактом осіб сержантського, старшинського та рядового складу, зараховано до списків особового складу Збройних Сил України, укладено контракт про проходження військової служби на посадах сержантського, старшинського та рядового складу строком на 3 роки і призначено начальником складу Військової частини НОМЕР_2 , ВОС-789428А.

Враховуючи наведене та обставини справи, саме на позивача покладений обов`язок доказування належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами того факту, що заробітна плата була виплачена надміру внаслідок рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату, чи недобросовісності з боку відповідача.

Не містить посилання на такі докази й апеляційна скарга.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди позивача з висновками суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.
Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 28 лютого 2023 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта