справа №176/232/23
провадження №2/176/232/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Кучми В.В.,

за участю секретаря с/з Петренко Н.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року комунальне підприємство «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради (далі - КП «Жовтоводськтепломережа» ЖМР) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, мотивуючи його тим, що КП «Жовтоводськтепломережа» ЖМР надає послуги з централізованого опалення до квартири АДРЕСА_1 , яку відповідач отримав у спадок. За вказаною адресою на момент отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом існувала заборгованість за надані послуги з централізованого опалення в розмірі 24352,98 грн. з яких основний борг 20773,89 грн., інфляційні нарахування 2501,82 грн. та три відсотки річних 1077,27 грн. Отже, на думку позивача, прийнявши у спадкування квартиру спадкодавця, відповідач також прийняв у спадкування і обов`язки, зокрема оплатити борг за комунальні послуги. Інформацію, щодо отримання відповідачем в спадщину квартири за адресою АДРЕСА_2 підприємство дізналось лише 15 листопада 2022 року з заяви наданої ОСОБА_1 .

Таким чином, посилаючись на те, що з моменту відкриття спадщини після смерті спадкодавця, саме на відповідача покладається обов`язок зі сплати заборгованості з комунальних послуг, яка виникла за життя спадкодавця, так і за період з моменту відкриття спадщини, у зв`язку з чим просили суд стягнути на свою користь заборгованість за послуги з централізованого опалення на загальну суму за період з 01.04.2015 року по 01.01.2023 року у сумі, що складає 38855,65 грн., з яких основний борг 35 276,56 грн., інфляційні нарахування 2501,82 грн. та три відсотки річних 1077,27 грн.

Ухвалою від 14 лютого 2023 року відкрито спрощене провадження по справі та вирішено розглядати справу без виклику сторін.

02.03.2023 року від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позов де, остання просила частково задовольнити позовні вимоги позивача, відмовивши в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з неї заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01 квітня 2015 року по 13 жовтня 2020 року. У відзиві на позов, відповідачка погодилась із тим, що квартира за адресою АДРЕСА_1 належить їй на праві приватної власності та отримана нею у спадщину. За даною квартирою на момент прийняття нею спадщини рахувалася заборгованість попередніх власників в сумі 24 352,98 грн. Відповідачка погоджується із твердженням позивача про те, що приймаючи спадщину, до складу якої входить квартира, спадкоємець приймає на себе і всі борги, пов`язані з такою квартирою, які були у спадкодавця на момент відкриття спадщини. Разом із тим зазначає, що чинним законодавством України передбачено певний порядок як сплати боргів спадкоємцями, так і звернення кредиторів спадкодавця до спадкоємців з вимогою погасити борг. Однак позивачем не наведено реальних правових підстав щодо її обов`язку оплачувати нараховану заборгованість з 2015 року по жовтень 2020 року у порядку ст. 1218 ЦК України, по даний час позивач не виявив бажання звернутись за стягненням заборгованості у примусовому порядку, у випадку, якщо вважав її боржницею зазначеної суми. Враховуючи, що позов було подано 06.02.2023 року, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості з неї, як спадкоємця, за вищевказаний період до жовтня 2020 року не підлягають задоволенню у зв`язку із пропуском відповідного строку пред`явлення вимог. Крім того, позивач знав про факт несплати за послуги з теплопостачання за даною адресою ще з квітня 2015 року, проте не скористався своїм правом на звернення до суду для стягнення боргу аж до лютого 2023 року. І оскільки, з даною позовною заявою позивач звернувся у лютому 2023 року, то у задоволенні позовних вимог у частині стягнення заборгованості, яка утворилась за період з 01 квітня 2015 року по 01 січня 2020 року відповідачка просила суд відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

07.03.2023 року від позивача надійшов відзив на позов, де останній зазначив про те, що як кредитор спадкодавця він не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, та про прийняття спадщини відповідачкою після померлого ОСОБА_2 позивач дізнався лише 15 листопада 2022 року, коли відповідачка звернулась до підприємства з заявою про переоформлення особового рахунку на своє ім`я та надала відповідні документи. Клопотання відповідачки, про застосування до позовних вимог строку позовної давності також є безпідставним, адже, відповідно до пункту 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. На підставі вищезазначеного, на думку позивача, не підлягає до застосування строк позовної давності з оскільки за вимогами з 02.04.2017 року цей строк продовжується на строк дії карантину.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Як встановлено судом відповідно до статуту підприємства, КП «Жовтоводськтепломережа» ЖМР зареєстровано розпорядженням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 21 грудня 1998 року та є правонаступником комунального підприємства теплових мереж «Жовтоводськтепломережа» та Державного Жовтоводського енергетичного підприємства. Підприємство створене з метою надійного і безперервного виробництва та забезпечення підприємств, організацій і населення міста Жовті Води тепловою енергією згідно укладених договорів, надійного і безперервного виробництва та постачання електричної енергії, згідно ліцензій.(а.с.20-21)

Позивач КП «Жовтоводськтепломережа» був постачальником послуг з централізованого опалення до квартири АДРЕСА_1 , що сторонами не заперечується.

Власником вказаної квартири до 02 квітня 2020 року, тобто до моменту смерті, був ОСОБА_2 , 1978 року народження, що сторонами також не заперечується.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 13 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Т.В. Дудник, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_2 , 1978 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.14)

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (ст.1, ч.2 ст.3, ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Обов`язок власника квартири оплачувати послуги з централізованого опалення, передбачений статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», згідно з якою споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно статей 7,9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Статтями 19,25 Закону України «Про теплопостачання» встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Як зазначалось вище, власником спірної квартири до 02 квітня 2020 року був ОСОБА_2 . Спадкоємицею останнього стала ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 13.10.2020 року.

За змістом ст.ст.1216,1218 ЦК України (норми Цивільного Кодексу застосовуються у редакції, чинній на час спірних правовідносин) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч.1-2 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Статтею 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Таким чином, зобов`язання з повернення заборгованості за комунальними-платежами включається до складу спадщини. Строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Вказані норми ЦК України встановлюють застережливий строк для пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців боржника, а саме: шість місяців від дня настання строку вимоги.

При цьому, суд зауважує, що поняття «строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не тотожне поняттю «позовна давність». Так, частина четверта статті 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Тоді як згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Отже, стаття 1281 ЦК України визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, з пропуском якого кредитор повністю втрачає право вимоги до спадкоємця за боргами спадкодавця.

Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц, провадження №14-53цс18 та застосовуються у спорах, предметом яких є стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, зокрема у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі №635/7285/14-ц, провадження №61-4685св18.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент смерті спадкодавця заборгованість за спожиті послуги складала 24352,98 грн., тобто вказана заборгованість була утворена ОСОБА_2 за його життя та підлягала б відшкодуванню спадкоємцем у порядку, визначеному статтею 1282 ЦК України.

В подальшому відповідна заборгованість була утворена саме спадкоємцем ОСОБА_2 , тобто відповідачкою ОСОБА_1 , оскільки витрати по утриманню вказаного майна покладаються на спадкоємця з часу відкриття спадщини, тобто відповідна заборгованість відповідача за період з квітня 2020 року по січень 2023 складає 14502,67 грн. з розрахунку 38855,65 грн. 24352,98 грн.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 червня 2018 року у справі №758/8549/15-ц (провадження №61-8438св18) зроблено висновок по застосуванню статті 1281 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) і зазначено, що «вказана норма не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса».

Так, як вбачається з матеріалів справи свідоцтво про право на спадщину за законом було видано відповідачці ОСОБА_1 13 жовтня 2020 року.

Однак, у своїй відповіді на відзив позивач зазначив, що не знав та не міг знати про прийняття спадщини відповідачкою і дізнався про це лише 15 листопада 2022 року, коли остання звернулась до підприємства з заявою про переоформлення особового рахунку на свої ім`я та надала відповідні документи.

Таким чином, строк пред`явлення вимоги до спадкоємця необхідно відраховувати саме з 15 листопада 2022 року, тобто на момент розгляду справи дані строки ще не пропущені.

Однак, як зазначалося вище, чинним законодавством України передбачено певний порядок, як сплати боргів спадкоємцями, так і звернення кредиторів спадкодавця до спадкоємців з вимогою погасити борг.

В матеріалах справи відсутні відомості про звернення позивача із відповідною вимогою до нотаріуса або спадкоємця безпосередньо.

Крім того, аналізч. 2 ст.1282 ЦК України свідчить, що задоволення вимоги кредитора до спадкоємців позичальника шляхом одноразового платежу, тобто шляхом сплати грошових коштів, можливе лише в позасудовому порядку.

Судовий спосіб захисту порушеного права кредитора, у разі відмови спадкоємців від одноразового платежу, полягає у пред`явленні до спадкоємців позову про накладення стягнення на майно.

За таких обставин, обраний позивачем спосіб захисту прав не відповідає вимогам ч. 2 ст. 1282 ЦК України, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за надані послуги у сумі 24 352,98 грн., що виникла за життя спадкодавця не можуть бути задоволені.

В той же час, враховуючи, що відповідачкою ОСОБА_1 , як власницею успадкованої квартири, також не було здійснено жодного платежу з метою погашення власної заборгованості, яка виникла внаслідок фактичного споживання нею послуг з централізованого опалення, остання підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а саме в розмірі 14502,67 грн ., яка відповідає періоду заборгованості, виниклої з жовтня 2020 року по січень 2023 року та складає суму основного боргу.

Інфляційні витрати та 3% річних за цей період позивачем відповідачці не нараховувались.

Отже, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача у вищевказаному розмірі.

Підстави для застосування до спірних правовідносин наслідки спливу строку позовної давності у суду відсутні, зважаючи на час пред`явлення позивачем дійсного позову.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином, у зв`язку із частковим задоволенням позову КП «Жовтоводськтепломережа» ЖМР, на користь останнього з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позову до суду у розмірі (14502,67 грн. - задоволена сума х 2684 грн. - сума сплаченого судового збору : 38855,65 грн. - ціна позову) = 1001,79 грн.

Керуючись ст. ст.81, 141, 263, 265, 268, 273, ЦПК України

У Х В А Л И В:

Позов Комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради, , розрахунковий рахунок IBAN: НОМЕР_2 відкритий в АТ «АКБ «КОНКОРД» МФО 305482, вул. 8-го Березня, 42, м. Жовті Води Дніпропетровської обл., 52204, заборгованість за послуги з централізованого опалення за період жовтня 2020р. по січень 2023 року в сумі 14502 ( чотирнадцять тисяч п`ятсот дві) грн. 67 коп.

У задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради, , розрахунковий рахунок IBAN: НОМЕР_2 відкритий в АТ «АКБ «КОНКОРД» МФО 305482, вул. 8-го Березня, 42, м. Жовті Води Дніпропетровської обл., 52204, судові витрати в сумі , які складаються із судового збору, сплаченого позивачем за подачу позову до суду в сумі 1001,79 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 06.04. 2023 року.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області В.В. КУЧМА