Єдиний унікальний номер справи № 678/640/21
Провадження № 2-др/678/1/23
06 лютого 2023 року смт Летичів
Летичівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючого-судді Лазаренка А.В.,
при секретарі судового засідання Непийвода Л. Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Летичів заяву адвоката Губара Володимира Євгенійовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром маркет", третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
17 червня 2021 року на адресу суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром маркет", третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
19 грудня 2022 року Летичівським районним судом Хмельницької області позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, було задоволено у повному обсязі.
10 січня 2023 року від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4 000 грн.
01 лютого 2023 року адвокат подав заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без участі позивачки та її представника.
Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які посилався адвокат Губар В. Є., як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Велика Палата Верховного Суду висловила наступну правову позицію у постанові від 19 лютого 2020 року № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Так, у рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інші проти України (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі East/West Alliance Limited проти України , від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджені Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року) необхідно дотримуватись принципу розумного обґрунтування розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
В іншій своїй постанові у справі № 922/3812/19 Верховний Суд підтвердив власні висновки, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
На підтвердження права надання позивачу правової допомоги адвокатом у Летичівському районному суді адвокат надав договір про надання професійної правничої допомоги від 09 червня 2021 року, укладений між позивачем - ОСОБА_1 - та адвокатським бюро Губара Володимира.
Відповідно до п. 2.1 Договору, попередня вартість професійної правничої допомоги за цим Договором складає 4 000 гривень, яку Сторони вправі змінити в залежності від її обсягу шляхом укладання додатковї угоди до цього Договору.
Відповідно до Акту виконаних робіт за договором про надання правничої допомоги від 09 червня 2021 року, складеного 22 грудня 2022 року, клієнту надано послуг (складання позовної заяви від 14 червня 2021 року про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, формування доказової бази, додатку до позовної заяви, їх роздруківки 2 год. 10 хв. - 3 250 гривень, складання заяви від 14 червня 2021 року про забезпечення позову, формування додатку до заяви, їх роздруківка - 0,5 год - 750 гривень) на суму 4 000 гривень.
Відповідно до квитанції № 141 від 23 грудня 2022 року, ОСОБА_1 оплатила 4 000,00 гривень на користь Адвокатського бюро Губара Володимира.
Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про те, що заява про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4 000 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
УЧАСНИКИ СПРАВИ:
Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована АДРЕСА_1 , проживаючої АДРЕСА_2 .
Представник позивача: адвокат Губар Володимир Євгенійович, АДРЕСА_3
Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, місце знаходження АДРЕСА_4.
Суддя підпис А.В. Лазаренко
Суддя А.В. Лазаренко