Дата документу 23.01.2023 Справа № 334/505/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/505/21 Головуючий у 1 інстанції Коломаренко К.А.
Провадження № 22-ц/807/333/23 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Кухаря С.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронна компанія «Альфа Безпека» на додаткове рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронна компанія «Альфа Безпека» про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні, -

В С Т А Н О В И ЛА:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ "Охоронна компанія "Альфа безпека" про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні, в якій позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача 12 0436 грн. 68 коп., з яких 10 903,62 грн. компенсація за всі невикористані дні щорічної відпустки; 12 638, 43 грн. - вихідна допомога; 96 894,63 грн. середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення.

Рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 06 вересня 2022 року позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ "Охоронна компанія"Альфа безпека" на користь ОСОБА_1 18 268,32 грн., з яких: 6 268,32 грн. компенсація за невикористані дні щорічної відпустки; 12 000,00 грн. середній заробіток за час затримки розрахунку..

У вересні 2022 року ТОВ "Охоронна компанія "Альфа безпека" звернулося до суду з клопотанням про розподіл судових витрат, в якому відповідач просить стягнути з позивача 42 500 грн. витрат на правову допомогу.

Додатковим рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2022 року вирішено питання розподілу судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Охоронна компанія "Альфа безпека" 5 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись із зазначеним додатковим рішенням суду ТОВ «Охоронна компанія «Альфа Безпека» подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом неповно з`ясовані всі обставини справи, та посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву про розподіл судових витрат задовольнити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.2 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менша розміру ста мінімальних заробітних плат.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ "Охоронна компанія "Альфа безпека" про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні, в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача 12 0436 грн. 68 коп., з яких 10 903,62 грн. компенсація за всі невикористані дні щорічної відпустки; 12 638, 43 грн. - вихідна допомога; 96 894,63 грн. середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення.

Рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 06 вересня 2022 року позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ "Охоронна компанія"Альфа безпека" на користь ОСОБА_1 18 268,32 грн., з яких: 6 268,32 грн. компенсація за невикористані дні щорічної відпустки; 12 000,00 грн. середній заробіток за час затримки розрахунку..

У вересні 2022 року ТОВ "Охоронна компанія "Альфа безпека" звернулося до суду з клопотанням про розподіл судових витрат, в якому відповідач просить стягнути з позивача 42 500 грн. витрат на правову допомогу.

Суд першої інстанції враховуючи категорію спору та зважаючи на обсяг наданих адвокатських послуг, дійшов висновку, що співмірною є компенсація витрат відповідача на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000 та від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Компенсація витрат на правову допомогу у цивільних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді, при складанні процесуальних документів, наданні інших необхідних для представництва та захисту прав замовника послуг.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами із наданням.

Згідно із статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З 15 грудня 2017 року ЦПК України запроваджено нові правила компенсації витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

1. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

2. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

3. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч.3 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною другою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин четвертої, п`ятої та дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами четвертою-п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, згідно з статтею 81 Цивільного процесуального кодексу України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що на підтвердження понесення судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката ТОВ «Охоронна компанія «Альфа Безпека» подало копії наступних документів: договору про надання професійної правничої допомоги № 02-08/21 з додатками; копію рахунку на оплату №8 від 07.09.2022; копію акту надання послуг №6 від 07.09.2022; копію акту надання послуг №7 від 07.09.2022.

З матеріалів справи вбачається, що 02.08.2022 між ТОВ «Охоронна компанія «Альфа безпека» (клієнт) та адвокатським об`єднанням «Климчук та партнери» укладено договір про надання професійної правничої допомоги №02-08/21.

Згідно п. 1.1 Договору адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором за окремим визначеним дорученням клієнта, що зазначається в Заявці (Додаток №1 до Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору За надання правничої допомоги/виконання Доручення за цим Договором Клієнт зобов`язаний виплатити адвокатському об`єднанню гонорар (винагороду) у розмірі, визначеному у Заявці (додаток 1) до цього Договору.

Пунктом 4.6 Договору визначено, що за результатами надання правничої допомоги складається Акт, що підписується представником кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським об`єднанням правничої допомоги та її вартість.

Відповідно до Заявки №1 (Додаток №1 до Договору) адвокатське об`єднання за дорученням клієнта прийняло на себе зобов`язання надати правову допомогу наступними етапами: - юридичний супровід, підготовка та подача всіх необхідних процесуальних документів у справі 334/505/21 - гонорар становить 22500,00 грн; - супроводження клієнта на стадії судового розгляду у суді першої інстанції (участь у судовому засіданні) гонорар становить 4000,00 грн. за кожне виїзне судове засідання; 2000,00 грн за кожне судове засідання в режимі відеоконференції. За результатами судового розгляду судом першої інстанції складається звіт про проведену роботу та акт про надання правничої допомоги.

07 вересня 2022 року адвокатом Зайончковською В.В. складено звіт (додаток до Заявки №1), затверджений керуючим партнером адвокатського об`єднання «Климчук та партнери», про проведену роботу у судовій справі №334/505/21 з детальним описом проведеної адвокатом роботи на загальну суму витрат 42 500,00 грн.

На виконання Договору сторони підписали акт надання послуг №6 від 07.09.2022 на загальну суму 22500,00 грн; акт надання послуг №7 від 07.09.2022 на загальну суму 20000,00 грн.

Задовольняючи частково заяву ТОВ «Охоронна компанія «Альфа безпека» про розподіл судових витрат, судом першої інстанції вірно враховано правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19, за якими суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

З огляду на зазначене, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

З матеріалів справи вбачається, що в матеріалах справи міститься заява по суті спору а саме відзив на позовну заяву, підписаний Директором Відповідача та поданий до суду засобами поштового зв`язку 23.03.2021 (тобто до укладення договору про надання професійної правничої допомоги) з доданням доказів в обґрунтування заперечень проти позову. Суд зазначає, що відповідно до вимог частини третьої стаття 83 Цивільного процесуального кодексу України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Тобто, всі докази та пояснення в обґрунтування заперечень відповідача проти позову мали бути подані разом з першою заявою по суті спору. При цьому подання пояснень (додаткових пояснень) сторони (в тому числі і в письмовому вигляді) є правом, а не обов`язком сторони.

Судом першої інстанції вірно враховано, що позовні вимоги позивача визнано частково ґрунтовними та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, при визначенні розміру відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України, суд керувався принципами справедливості, пропорційності і відповідності конкретним обставинам справи, які встановлені судом, а не змістом заперечень, викладених в письмових поясненнях відповідача.

беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, ціну позову, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду документів, їх значення для вирішення спору, суд зазначає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є неспівмірним зі складністю справи, ціною позову, наданим адвокатом обсягом послуг, за відсутності відомостей про витрачений ним час на надання таких послуг, не відповідає критерію розумності та їх стягнення у повному обсязі становить надмірний тягар для позивача, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що співмірною є компенсація витрат відповідача на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Доводи апеляційної скарги представника відповідача не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Підстав для скасування додаткового рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до підпункту "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронна компанія «Альфа Безпека» залишити без задоволення.

Додаткове рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2022 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 23 січня 2023 року.

Головуючий

Судді: