Справа №443/338/23
Провадження №2/443/239/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

28 лютого 2023 року суддя Жидачівського районного суду Львівської області Сливка С.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державної організації «Комбінат «Троянда» про визнання протиправним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, зобов`язання виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу, за затримку розрахунку при звільненні,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом до Державної організації «Комбінат «Троянда», в якому просить:

визнати протиправним та скасувати наказ від 31.01.2023 р. тимчасово виконуючим обов`язки директора ДО «Комбінат Троянда» Міляра О. про звільнення ОСОБА_1 з посади головного інженера державної організації «Комбінат Троянда»;

зобов`язати ДО «Комбінат Троянда» поновити його ОСОБА_1 на посаді головного інженера ДО «Комбінат Троянда»;

зобов`язати ДО «Комбінат Троянда» нарахувати і виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу, з 31.01.2023 р. по дату поновлення його на посаді головного інженера ДО «Комбінат Троянда»;

зобов`язати ДО «Комбінат Троянда» нарахувати і виплатити йому середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, з 31.01.2023 р по час фактичного розрахунку;

На підставі п.1.ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» просить вважати його звільненим від сплати судового збору.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Порядок звернення до суду з позовною заявою урегульований ЦПК України. Подання заяви має відбуватись з дотриманням певних умов, зокрема, щодо юрисдикції.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно п.п. 2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день звернення до суду становить 1073,60 грн.

За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.п.1 п.1 ч.2 ст.4Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається із матеріалів справи позивачем при зверненні до суду з даним позовом судовий збір не сплачено.

У свою чергу позивач посилається на вимоги п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як на підставу звільнення від сплати судового збору.

Пунктом 1 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору підчас розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Таким чином, суд вважає, що за позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з посади, поновлення на посаді та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»

Одночасно, суд враховує висновок щодо застосування норм права, наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 755/12623/19, згідно з яким середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

На вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України пільга щодо сплати судового збору не поширюється.

З наведеного вбачається, що стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні ст. 2 Закону України "Про оплату праці", тобто стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати, а відтак за позовну вимогу про зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, з 31.01.2023 р по час фактичного розрахунку, слід сплатити судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.136, 185 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної організації «Комбінат «Троянда» про визнання протиправним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, зобов`язання виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу, за затримку розрахунку при звільненні залишити без руху, надавши позивачу термін для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачеві.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя С.І. Сливка