Справа № 468/1827/20-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

(заочне)

27.07.2023 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Янчук С.В., за участю секретаря судового засідання - Онофрійчук М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину земельних ділянок в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання за нею права власності на 1/2 частину земельних ділянок площею 5,3621 га та 1,5200 га (кадастрові номери :10:000:0094, :10:000:0096), розташованих в межах території Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області. На обґрунтування вимог в заяві зазначила, що є спадкоємцем за законом після смерті матері - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкове майно складається з вищевказаних земельних ділянок, які мати ( ОСОБА_3 ) успадкувала після смерті чоловіка (батька позивача) - ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак за життя у спадкових правах не оформилась. Вказані земельні ділянки належали померлому ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №056030 від 15.09.2004 року. Крім позивача спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 є відповідач ОСОБА_2 (син спадкодавця). Оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку знаходиться у відповідача. Нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нотаріусу не надано оригінал вказаного державного акту, який утримує у себе відповідач та на вимогу нотаріуса не надав його для оформлення позивачем у спадкових правах. Позивач вважає, що відповідач перешкоджає їй оформитись у своїх спадкових правах, у зв`язку з чим просила визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаних земельних ділянок.

Ухвалою від 11.01.2021 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

02.02.2021 року на запит суду від приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Горбенко О.О. надійшла копія спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою від 02.08.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

31.03.2023 року на запит суду від приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Остапенко В.В. надійшла копія спадкової справи №92/2010 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, від них надійшли заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просили позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день,час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином (рекомендованим листом з повідомленням за зареєстрованим місцем проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України), відзив на позов не надходив.

З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Дослідивши наявні у справі матеріали (копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 ; копію свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 ; копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 ; копію запису приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Горбенко О.О. від 20.02.2020 року; витяги із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок; повний витяг з Державного реєєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №5 від 27.11.2020 року; копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копію спадкової справи №92/2010, заведеної після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ), суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу вимог ст.ст.80,81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі є спадкоємцями за законом після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На думку позивача, після смерті матері відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з земельних ділянок площею 5,3621 га та 1,5200 га (кадастрові номери :10:000:0094, :10:000:0096), розташованих в межах території Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області, які мати успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак за життя у спадкових правах не оформилась. Вказані земельні ділянки належали померлому ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку.

Згідно витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, на теритоії Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області розташовані земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,3621 га та 1,5200 га (кадастрові номери :10:000:0094, :10:000:0096) (а.с.7,8).

З матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що сторони по справі прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , шляхом подання відповідних заяв нотаріусу. Доказів належності спадкодавцю вищевказаних спірних земельних ділянок, матеріали спадкової справи не містять (а.с. 26-48).

З матеріалів спадкової справи №92/2010 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , вбачається, що спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла дружина - ОСОБА_3 . Відомостей на підтвердження належності спадкодавцю вищевказаних спірних земельних ділянок, матеріали спадкової справи не містять (а.с. 76-125).

Позивач обґрунтовує свої вимоги про визнання за нею права власності на 1/2 частину вищевказаних спірних земельних ділянок тим, що відповідач утримує в себе оригінал правовстановлюючого документу на земельні ділянки спадкодавця та відмовляється надати їх нотаріусу, чим позбавляє її права на оформлення в правах спадкоємця після померлої ОСОБА_3 .

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріус видає свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» за №7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.

Зі змісту вищевказаних нормативно-правових актів, положень Закону України "Про нотаріат", а також Глав 84-90 ЦК України вбачається, що оформлення спадкових прав спадкоємцями здійснюється через нотаріусів і лише за умови наявності об`єктивних причин неможливості здійснення цього у останніх спадкоємці мають право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Як зазначалось вище, підставою звернення позивача до суду стало те, що відповідач утримує в себе оригінал Державного акту на право власності на земельні ділянки спадкодавця та відмовляється надати їх нотаріусу.

Згідно зі ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

При цьому, відповідно до ст. 4, 46 Закону України «Про нотаріат» нотаріус має право, серед іншого, витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій.

Згідно ст. 46 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.

Аналогічне право нотаріуса передбачене в п. 1 глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5.

Крім того, п. 3, 4 глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 передбачено, що документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. Оригінали документів (наприклад, відповідні свідоцтва про факт державної реєстрації актів цивільного стану - про народження, шлюб, смерть, установчі документи (статути, положення, засновницькі договори тощо)) повертаються особам, що їх подали, а у нотаріуса залишаються їх копії (фотокопії) або витяги з таких документів.

З системно-правового аналізу вищевказаних нормативних актів вбачається, що нотаріус для вчинення нотаріальних дій має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб необхідні відомості та документи, виготовити копії цих документів, залишивши їх у нотаріальних справах та повернути оригінал документа відповідній особі після його перевірки. Вищевказані нормативні акти також не містять вичерпного переліку документів, що можуть бути витребувані нотаріусом для таких цілей.

Таким чином, чинне законодавство дає достатньо повноважень та законних механізмів нотаріусу для оформлення спадкоємця, який належним чином прийняв спадщину в його правах на спадщину незалежно від волі інших спадкоємців.

Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999 року за №43 (що діяла на час смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ), передбачала необхідність зберігання другого примірника державного акту у приміщеннях відповідних рад чи державних адміністрацій або за їх дорученнями - у приміщеннях районних (міських) відділів (управлінь) земельних ресурсів Держкомзему України (п.4 Інструкції).

Наведене вказує на можливість наявності на зберіганні державних актів на право власності на земельну ділянку в архівах вищевказаних установ.

За такого, вирішення питання щодо відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно в даному випадку може бути вирішено шляхом його витребування нотаріусом у вищевказаних установах, виготовлення копії даного документу та повернення оригінала документа відповідній установі після його перевірки.

В свою чергу матеріали спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомостей на підтвердження вжиття таких заходів нотаріусом не містять та позивачем до суду не надано.

Крім того, матеріали вказаної спадкової справи не містять відомостей на підтвердження відмови нотаріуса позивачу в оформленні прав на спадщину, що є обов`язковою умовою, необхідною для можливості вирішення даного питання в судовому порядку.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що звернення позивача з даним позовом до суду є передчасними та необґрунтованим з врахуванням описаних вище висновків суду, оскільки позивач не позбавлений можливості оформити через нотаріуса свої права на земельні ділянки, що входять до спадщини, незважаючи на можливість знаходження правовстановлюючого документу на спадкове майно у володінні іншого спадкоємця.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо відсутності достатніх підстав для визнання за позивачем права власності на 1/2 частину вищевказаних спірних земельних ділянок в судовому порядку, оскільки при розгляді справи судом не встановлено обставин, які б об`єктивно унеможливлювали оформлення позивачем спадкових прав після смерті ОСОБА_3 через нотаріуса, а тому в задооленні позову слід відмовити через його необгрунтованість.

Крім того, необхідність відмови в задоволенні позову обумовлена наступним.

За змістом ст.. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В обгрунтування заявлених вимог позивач, серед іншого, посилається на те, що спірні земельні ділянки площею 5,3621 га та 1,5200 га (кадастрові номери :10:000:0094, :10:000:0096) належали саме спадкодавцю ОСОБА_3 , яка успадкувала їх після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з тим, стороною позивача не доведено належними та допустимими доказами належності на праві власності цих земельних ділянок ОСОБА_4 .

Матеріали справи та спадкові справи, заведені після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , таких доказів не містять. Наявні в матеріалах справи витяги із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок (а.с.7,8) містять відомості про кадастрові номери, місце розташування, категорію, цільове призначення, площу та нормативну грошову оцінку вищевказаних земельних ділянок, проте відомостей про їх власника не містять.

Як наслідок цього не доведеним є і той факт, що вони були успадковані ОСОБА_3 .

Відтак, недоведеність належності земельних ділянок спадкодавцю ОСОБА_3 також свідчить про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.5, 10, 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263, 264, 265, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину земельних ділянок в порядку спадкування - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Миколаївському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП не відомий).

Повне судове рішення складене 27.07.2023 року.

Суддя: