ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1016/23 Справа № 204/2855/21 Суддя у 1-й інстанції - Приваліхіна А.І. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Деркач Н.М.,

суддів: Ткаченко І.Ю., Пищиди М.М.,

при секретарі Усик А.Д.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради, третя особа ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди , -

В С Т А Н О В И В:

19 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом до КП «Дніпровський електротранспорт» ДМР про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що 30 вересня 2020 року о 17 годині 25 хвилин по вул. Шмідта у м. Дніпрі в районі електроопори № 26 водій ОСОБА_2 , керуючи трамваєм, номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість руху, при виникненні небезпеки не вжив заходів аж до повної зупинки транспортного засобу, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням позивачки, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу із матеріальними збитками.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2020 року, яка залишена без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави.

Відповідно до висновку експерта №1701/21/21 (товарознавчої експертизи визначенню вартості відновлювального ремонту), складеного судовим експерт Дроздовим Ю.В. 15 січня 2021 року, вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу автомобіля «Volkswagen Sciroca», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 214 673 гривні 12 копійок. При цьому, витрати з оплати експертного дослідження становлять 2500 гривень, а дефектовка пошкоджень пошкодженого транспортного засобу становить 2280 гривень. Загальний розмір матеріальної шкоди, завданої позивачці, становить 219 453 гривні 12 копійок.

ОСОБА_1 зазначила, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу КП «Дніпровський електротранспорт» ДМР застрахована не була. Тому вважає, що оскільки, водій ОСОБА_2 працював водієм у депо № 3 КП «Дніпровський електротранспорт» ДМР та під час ДТП він саме виконував свої трудові обов`язки на транспортному засобі (трамваї) підприємства, рухаючись за його маршрутом, то завдану шкоду позивачці повинен відшкодувати власник транспортного засобу, з яким ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах.

Також вказано, що внаслідок ДТП позивачка пережила сильний стрес. Моральна школа полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з пошкодженням її автомобіля на значну суму грошей, порушення звичайного укладу життя, чим була позбавлена можливості користуватись автомобілем для потреб своєї родини та для особистих потреб, оскільки її робочий графік передбачає відвідування протягом дня у короткий проміжок часу багатьох місць у різних кінцях міста, крім того, їй дуже соромно користуватися автомобілем у тому вигляді, у якому він зараз перебуває, для неї має значення сприйняття оточуючими людьми її, як особистості, та у професійному розумінні як адвоката, вона переживає, що вигляд її автомобіля на сьогоднішній час деякими людьми сприймається як характеристика її особисто. Протиправні дії третьої особи призвели, зокрема, до витрат її часу при оформленні наслідків ДТП поліцією, до витрат її часу для вирішення питання щодо проведення експертизи пошкоджень автомобіля, вибору місця проведення ремонту автомобіля, викликали негативні переживання та спогади, насторогу, тривогу, емоційні реакції при згадуванні про обставини ДТП. Крім того, звертає увагу на те, що найсильніше душевне хвилювання вона пережила через те, що в автомобілі разом зі нею знаходився її неповнолітній син ОСОБА_3 , який був дуже наляканий та кричав, а вона пережила найстрашніше в її житті хвилювання за свою дитину, оскільки трамвай рухався на автомобіль саме з боку її сина та дайно не збавляв швидкість. Удар прийшовся на передню праву частину автомобіля, де на передньому сидінні сидів син позивачки. Стверджує, що в результаті ДТП їм обом було завдано моральної шкоди, оскільки син дуже злякався події ДТП, а вона, в свою чергу, дуже злякалася за здоров`я свого неповнолітнього сина. Тому ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача завдану їй моральну шкоду, яку вона оцінює у 60 000 гривень, разом із судовими витратами по справі.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради, третя особа ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задоволено частково.

Стягнуто з Комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 вартість відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу «Volkswagen», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 130 923 гривні 25 копійок.

Стягнуто з Комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 10 000 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1460 гривень 56 копійок.

Із указаним рішенням суду не погодилася позивач та подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що з відповідача на її користь підлягає стягненню розмір збитків у вигляді вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно частини 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як передбачено п. 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи: про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Як вбачається з п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2020 року (у справі 204/7017/20), яка залишена без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року (а. с. 11-13), ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів громадян (а. с. 9-10).

Із вказаної постанови вбачається, що 30 вересня 2020 року о 17 годині 25 хвилин у м. Дніпрі по вул. Шмідта, в районі електроопори № 26, керуючи трамваєм, номерний знак НОМЕР_1 , водій ОСОБА_2 не вибрав безпечну швидкість руху, при виникненні небезпеки не вжив заходів аж до повної зупинки транспортного засобу, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу з матеріальними збитками.

Цивільно-правова відповідальність власника трамвая, номерний знак НОМЕР_1 , не застрахована.

15 січня 2021 року судовим експертом Дроздовим Ю.В. за заявою позивачки проведено товарознавчу експертизу по визначенню вартості відновлювального ремонту № 1701/21/21 (а. с. 14-39), за яким вартість відновлювального ремонту КТЗ Volkswagen, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить 214 673 гривні 12 копійок.

Відповідно до вказаного висновку експерта: ринкова вартість КТЗ Volkswagen, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , становить 446090 гривень 72 копійки; середня ринкова вартість КТЗ 431840 гривень, вартість ремонтно-відновлювальних робіт 37890 гривень, вартість необхідних для ремонту матеріалів 22766 гривень 72 копійки, вартість нових складових частин, які підлягають заміні 154016 гривень 40 копійок, відсоток додаткового збільшення (зменшення) ринкової вартості КТЗ, залежний від умов його обслуговування, зберігання,експлуатації -4,5+(-1,5)=-5,5 %. Вартість експертних послуг 2500 гривень (а. с. 37).

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що висновок судового експерта Дроздова Ю.В. № 1701/21/21 від 15 січня 2021 року, складений за результатами визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу Volkswagen, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , без врахування коефіцієнту зносу цього транспортного засобу та без визначення вартості завданої матеріальної шкоди, тому суд не прийняв його до уваги. Натомість, висновком експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи № 3973-21 від 22 листопада 2021 року (а. с. 102-121), який складений з урахуванням вимог п. п. 8.2 та 8.3 Методики, визначено вартість матеріальної шкоди, завданої власниці автомобіля Volkswagen, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2012 року випуску, номер кузову НОМЕР_4 , яка дорівнює вартості відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та становить 130 923 гривні 25 копійок.

З урахуванням того, що дорожньо-транспортна пригода сталася 30 вересня 2020 року з вини ОСОБА_2 під час виконання останнім трудових обов`язків у відповідача, його дії спричинили цивільно-правові наслідки у вигляді заподіяння шкоди майну позивачки, суд дійшов висновку про те, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума завданої матеріальної шкоди у розмірі 130 923 гривні 25 копійок.

Враховуючи характер немайнових втрат позивачки, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважав за можливе позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди задовольнити частково та визначити розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 10 000 гривень.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. Також правильним, на думку апеляційного суду, є висновок суду про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача матеріальних збитків. Однак, колегія суддів не може погодитися з розміром вартості відновлювального ремонту автомобіля, стягнутим судом, виходячи з наступного.

За змістом положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187, 1188 ЦК України.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до статті 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої статтею 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків).

Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків необхідно розуміти виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами протягом усього робочого часу.

Матеріалами справи встановлено, що 30.09.2020 року з вини ОСОБА_2 під час виконання ним трудових обовязків на підприємстві відповідача сталася ДТП, внаслідок якої майну позивачки завдано механічних ушкоджень, що призвело до матеріальних збитків.

Оскільки цивільно-правова відповідальність власника трамвая, номерний знак НОМЕР_1 , не зареєстрована, то матеріальні збитки, завдані ОСОБА_1 , повинен відшкодовувати саме відповідач КП Дніпровський електротранспорт ДМР.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, яка мала певну зношеність, зокрема автомобіля, було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

З урахуванням наведеного, висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача вартості відновлювального ремонту з урахування коефіцієнту фізичного зносу є помилковим, оскільки за правилами статей 1188, 1192 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у розмірі реальної вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу враховується у випадку стягнення на користь потерпілого вартості такого майна або страхової виплати. У даному випадку спір виник не про стягнення повної вартості автомобіля, а щодо стягнення вартості відновлювального ремонту автомобіля, пошкодженого з вини третьої особи, який перебуває у трудових відносинах з відповідачем.

На підставі наведеного колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача у сумі 130923,25 грн та ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення з КП Дніпровський електротранспорт ДМР на користь ОСОБА_1 вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача у сумі 201 125,23 грн без урахування коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу згідно з висновком експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи № 3973-21 від 22 листопада 2021 року. (а. с. 102-121)

При цьому колегія суддів зазначає про те, що бере до уваги саме цей висновок судового експерта, а не висновок судового експерта Дроздова Ю.В. від 15 січня 2021 року, складений за заявою позивачки, по визначенню вартості відновлювального ремонту № 1701/21/21 (а. с. 14-39), за яким вартість відновлювального ремонту КТЗ Volkswagen, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить 214 673 гривні 12 копійок, оскільки висновок № 3973-21 від 22 листопада 2021 року зроблено за ухвалою суду в межах розгляду цивільної справи, при цьому експерта попереджено про кримінальну відповідальність.

Посилання відповідача у відзиві на апеляційну скаргу на те, що у даному випадку при визначенні матеріального збитку має бути враховано фізичний знос, є безпідставними та ґрунтуються на помилковому трактуванні наведених вище норм матеріального права і їх змісту.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про неправильно визначений судом розмір суми відшкодування моральної шкоди, завданої їй внаслідок ДТП, то апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки судом першої інстанції зазначений розмір визначено з урахуванням характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховано стан здоров`я позивача та її дитини, яка на момент ДТП перебувала в автомобілі, тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд виходив із засад розумності, виваженості та справедливості.

Тому рішення суду в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди не підлягає зміні чи скасуванню.

На підставі ст.141 ЦПК України рішення суду в частині стягнення судового збору слід скасувати та стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір у сумі 6048,09 грн (моральна шкода 908 грн (судовий збір у суді першої інстанції за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди), 3291,80 грн (судовий збір за майнові вимоги в апеляційній інстанції) + 2194,53 грн (судовий збір за майнові вимоги в суді першої інстанції) = 5486,33 грн. Виходячи з пропорційності задоволених позовних вимог, судовий збір за першу і апеляційну інстанції складає 6048,09 = 5486,33 х 201152,23 / 214673,12 + 908).

При цьому вимоги позивачки ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на її користь витрат на підготовку спеціалістом висновку експерта з визначення суми відновлювального ремонту колісного транспортного засобу у розмірі 2500 грн та витрат за складання дефектовки пошкоджень автомобіля у розмірі 2280 грн не підлягають задоволенню, оскільки судом апеляційної інстанції взято до уваги висновок судової експертизи, проведеної за ухвалою суду в межах розгляду даної справи № 3973-21 від 22 листопада 2021 року, рахунок за яку сплачено відповідачем.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2022 року в частині відшкодування матеріальної шкоди та стягнення судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради, третя особа ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради (49038, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, буд. 119-А; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) вартість відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу «Volkswagen», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 у розмірі 201 125 (двісті одна тисяча сто двадцять пять) гривень 23 копійки.

В іншій частині цих позовних вимог відмовити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2022 року в частині відшкодування моральної шкоди залишити без змін.

Стягнути з Комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради (49038, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, буд. 119-А; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) судові витрати за розгляд справи у суді першої та апеляційної інстанції у сумі 6048 (шість тисяч сорок вісім) гривень 09 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: Н.М. Деркач

М.М. Пищида

І.Ю. Ткаченко