Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/1701/22
Провадження № 2/494/137/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2023 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого - судді Лебединського С.Й.,
за участю секретаря судових засідань Авдєєвої С.В.,
розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про розірвання шлюбу»,-
Позивач, звернувшись із цією позовною заявою просила:
розірвати шлюб укладений між нею - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований Вознесенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №254;
стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору.
На обґрунтування поданого позову посилалась на те, що з лютого 2022 року з відповідачам не проживає, спільного господарства не ведуть, втратили почуття кохання одне до одного, у зв`язку з чим родина розпалася остаточно і її збереження є неможливим та суперечить її інтересам.
У судове засідання позивач не з`явилася, але подала до суду заяву у якій вимоги підтримала на підставах викладених у позові, просила справу розглядати за її відсутності та проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач повідомлявся належним чином, але у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву на відкладення розгляду справи або відзив по справі не подавав.
В зв`язку з тим, що позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач до суду не з`явився і заяву на розгляд справи за його відсутності та відзив не подавав, суд приймає рішення у заочному розгляді справи, відповідно до положень ст.ст.280-282 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи на підставі наданих доказів і доведення їхньої переконливості суд дійшов до наступних висновків.
05 листопада 2016 р. Вознесенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а.з. №254, свідоцтво про шлюб НОМЕР_1 від 05 листопада 2016 р..
Після укладення шлюбу прізвище чоловіка ОСОБА_2 , прізвище дружини ОСОБА_1 .
Від шлюбу сторони мають дітей.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народження якого було зареєстровано Григорівською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області, а.з.№8, свідоцтво про народження НОМЕР_2 від 13 листопада 2015 р.;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , народження якої було зареєстровано Вознесенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, а.з.№33, свідоцтво про народження НОМЕР_3 від 19 січня 2018 р.;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , народження якого було зареєстровано Вознесенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), а.з.№294, свідоцтво про народження НОМЕР_4 від 10 липня 2020 р..
Вивчивши матеріали справи суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову виходячи з наступного.
Згідно ч.1 ст.50 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільний згоді чоловіка та жінки, відсутність якої можливо розглядати як підставу для розірвання шлюбу.
Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.
Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Частина перша ст.8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.
Згідно ст.112 СК України суд розриває шлюб за позовом одного із подружжя, якщо при з`ясуванні фактичних взаємин подружжя буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам сторін, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення при вирішенні справи.
Однак, на думку суду не можуть вважатися обґрунтованими та достатніми підстави до розірвання шлюбу - тимчасовий розлад в сім`ї і конфлікти між подружжям, що викликані випадковими причинами.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених Законом.
Крім цього ч.1 ст.13 ЦК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Також, положеннями ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Слід зазначити, що згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовує вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються такими засобами:
1.письмовими, електронними та речовими доказами;
2.висновками експертів;
3.показаннями свідків.
Однак, позивач жодних належних, допустимих, достовірних у своїй сукупності достатніх доказів, згідно до положень ст.ст.77-79 ЦПК України, на підтвердження своїх посилань суду не надав.
Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
На думку суду в матеріалах справи відсутні підтвердження фактичного припинення шлюбних відносин, окремого проживання, відсутності особистих стосунків, тощо.
Відповідно до положень ч.ч.1,2,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом.
За таких обставин і у зв`язку з відсутністю будь яких доказів позицій учасників, суд позбавлений можливості повно і всебічно з`ясувати фактичні взаємини подружжя і впевнитись у тому, що дійсно подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо та суперечить інтересам сторін, що у свою чергу може бути підставою для розірвання шлюбу.
Приймаючи рішення суд також враховує п.10 роз`яснень постанови пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно яких суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини інваліда, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні як правило обох сторін, вживати заходи до примирення подружжя.
З огляду на вищенаведене та з метою уникнення формалізму при вирішенні спору, підстав для задоволення поданого позову не має.
Керуючись ст.ст.10-13, 81, 89, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2 «Про розірвання шлюбу» - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно п.15 та підпункту 15.5 Розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: _________________________________________-