ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 638/6608/20 Номер провадження 22-ц/814/1043/23Головуючий у 1-й інстанції Семіряд І.В. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача: Дряниці Ю.В.

Суддів: Дорош А.І., Триголова В.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суд м. Харкова від 01 грудня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП,-

В С Т А Н О В И В :

У травні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, який 05.11.2021 уточнив, зменшивши позовні вимоги.

В обґрунтування позову вказував, що він є власником автомобіля Suzuki Swift, держ. номер НОМЕР_1 .

08.11.2019 о 13 год. 15 хв. у м. Харкові, на перехресті вул. 23 Серпня та вул. Клочківської сталась ДТП за участі автомобіля Renault Megane, держ. номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля Suzuki Swift, держ. номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2

ДТП сталась з вини водія ОСОБА_1 , що підтверджується постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.12.2019 по справі про адміністративне правопорушення 638/17890/19.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Suzuki Swift, держ. номер НОМЕР_1 , був пошкоджений, а позивачу завдано матеріальну шкоду, яка згідно висновку № 396/12-19 від 12.12.2019 складає 99 050,51 грн.

Страхування цивільної відповідальності відповідача забезпечено ПрАТ "СК" Галицька" згідно полісу АО/196213.

Відповідно до розпорядження Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг №1060 від 06.06.2019 було анульовано ліцензії ПрАТ "СК" Галицька" на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг.

02.12.2020 від МТСБУ на рахунок позивача було здійснено безготівкове зарахування грошових коштів по зобов`язанню ПрАТ "СК" Галицька" по справі № 69769, згідно Наказу № 3.1/2390 від 01.12.2020, в сумі 13 000,00 грн.

З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача відшкодування матеріальної шкоди в сумі 86 050,51 грн.

Рішенням Дзержинського районного суд м. Харкова від 01 грудня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 86050,51 грн, сплачену суму судового збору у розмірі 990,51 грн, а всього 87041 грн 02 коп.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, якийу поданій апеляційній скарзі, посилаючись на неправильне застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове, про відмову у задоволенні позовних вимог .

Вказує, що місцевий суд дійшов необґрунтованого висновку про стягнення матеріальних збитків з ОСОБА_1 , оскільки вважає, що належним відповідачем у даному спорі є ПрАТ «СК Галицька», посилаючись на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 04.07.2018 року у справі №754/1108/15-ц.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 3 ч.1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.11.2019 о 13 год. 15 хв. у м. Харкові, на перехресті вул. 23 Серпня та вул. Клочківської сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Renault Megane, держ. номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля Suzuki Swift, держ. номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 ..

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.12.2019 по справі про адміністративне правопорушення 638/17890/19 було встановлено, що ОСОБА_1 08.11.2019 р. о 13 год. 15 хв у м. Харкові, на перехресті вул. 23 Серпня з вул. Клочківською, керуючи автомобілем Renault Megane, держ. номер НОМЕР_2 , при повороті ліворуч не надав переваги в русі Suzuki Swift, держ. номер НОМЕР_1 , який рухався в зустрічному напрямку прямо та скоїв з ним зіткнення.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.6 ПДР України. У зв`язку з чим ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Згідно полісу №АО /0196213 цивільно правова - відповідальність ОСОБА_1 застрахована у ПрАТ СК «Галицька».

Як встановлено у суді першої інстанції після дорожньо-транспортної події ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ "СК" Галицька" з повідомленням про подію та заявою про страхове відшкодування, але жодної відповіді від страхової компанії не отримав.

07 липня 2019 року набуло чинності Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.06.2019 № 1060 про анулювання ліцензії ПрАТ «СК «Галицька» на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

За правилами ст. 41.2 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: у разі недостатності коштів та майна страховика - повного члена МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» 02.12.2020 від МТСБУ на рахунок позивача було здійснено зарахування грошових коштів по зобов`язанню ПрАТ «СК «Галицька» у сумі 13 000 грн.

За клопотанням відповідача у справі проведено автотоварознавчу експертизу. Згідно висновку експерта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз» ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса №18348 від 14.09.2021 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Suzuki Swift, держ. номер НОМЕР_1 , визначалась ринковою вартістю автомобіля на 18.11.2019 та становить 230347,36 грн.

Задовольняючи позовні вимоги місцевий суд дійшов висновку, що позивачем належним чином доведено позовні вимоги. При цьому врахувавши виплату проведену МТ СБУ на користь позивача, суд дійшов висновку, що решта збитків підлягає стягненню з відповідача.

Колегія суддів з таким висновком не погоджується з огляду на наступне.

За змістом положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187, 1188 ЦК України.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди.

Така особа відповідно до статті 1192 ЦК України, має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування» (далі - Закон № 85/96-ВР)).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 7 Закону № 85/96-ВР в Україні одним із видів обов`язкового страхування є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).

Згідно зі статтею 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (стаття 1194 ЦК України).

Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала і цивільно-правова відповідальність якої застрахована на підставі Закону № 1961-IV, можливе лише за умови, якщо згідно із цим законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15, провадження № 14-176цс18, зроблений висновок, відповідно до якого відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди, що перевищує ліміт відповідальності страховика, і сумою виплаченого страхового відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з полісу № АО/0196213 цивільна відповідальність відповідача ОСОБА_1 застрахована у ПрАТ «СК «Галицька», сума ліміту відповідальності на одного потерпілого за шкоду завдану майну становить 100000 грн, франшиза 2000 грн.

Місцевим судом встановлено, що 07 липня 2019 року набуло чинності Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.06.2019 № 1060 про анулювання ліцензії ПрАТ «СК «Галицька» на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У постанові від 13 липня 2022 року у справі № 345/1940/20 Верховним Судом наведено правовий висновок з приводу вирішення питання щодо особи, зобов`язаної відшкодувати шкоду у випадку, якщо страхова компанія, серед іншого, виключена з МТСБУ, перебуває в стані припинення, банкрутства, фактично не здійснює діяльності.

Згідно вказаного правового висновку, статтею 39 Закону України № 1961-ІV передбачено, що МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За положеннями цієї норми МТСБУ є самоврядною організацією її засновників (членів) та гарантом відшкодування шкоди, яка має завдання щодо: здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом; управління централізованими страховими резервними фондами, що створюються при МТСБУ для забезпечення виконання покладених на нього функцій; забезпечення членства України в міжнародній системі автомобільного страхування «Зелена картка» та виконання загальновизнаних зобов`язань перед уповноваженими організаціями інших країн - членів цієї системи; збирання необхідної інформації про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності для узагальнення та внесення пропозицій щодо удосконалення механізму здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності; співробітництво з уповноваженими організаціями інших країн у галузі страхування цивільно-правової відповідальності, координація обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників та/або водіїв транспортних засобів - нерезидентів у разі в`їзду їх на територію України та власників та/або водіїв транспортних засобів - резидентів - у разі їх виїзду за межі України; співробітництво з органами Міністерства внутрішніх справ України та іншими органами державної влади з питань обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності; розробка зразків страхових полісів і договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що затверджуються уповноваженим органом; надання страховикам інформації щодо страхових випадків стосовно конкретних страхувальників (частина друга статті 39 цього Закону).

Згідно положень статті 1 Закону України від 07 березня 1996 року№ 85/96-ВР «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Здійснення страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів може відбуватись лише за умови членства страхової компанії у МТСБУ та наявності ліцензії на її здійснення, виданої відповідно до законодавства.

Наявність статусу члена МТСБУ надає можливість страховій компанії як юридичній особі здійснювати страхову діяльність, яка насамперед полягає у взятті на себе відповідальності за іншу особу за спричинену шкоду за наслідками ДТП.

Страховики можуть входити до складу МТСБУ як асоційовані та повні його члени, які мають лише право на укладення договорів міжнародного страхування (стаття 50 Закону України № 1961-ІV).

Припинення членства та виключення із членів врегульовано положеннями статті 52 Закону України № 1961-ІV.

Зокрема, пунктом 52.1 статті 52 передбачено, що членство страховика в МТСБУ припиняється в разі виключення такого страховика із членів МТСБУ або втрати цим страховиком статусу асоційованого члена МТСБУ.

Пунктом 52.2 статті 52 встановлено, що виключення страховика із членів МТСБУ та/або позбавлення статусу повного члена МТСБУ здійснюється рішенням загальних зборів членів МТСБУ за поданням дирекції МТСБУ з таких підстав: а) подання страховиком заяви про припинення членства в МТСБУ або позбавлення статусу повного члена МТСБУ; б) відсутність у страховика ліцензії на обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності або її анулювання; в) припинення дії договору про співпрацю між МТСБУ та страховиком - членом МТСБУ згідно із законодавством; г) виключення страховика - члена МТСБУ з Державного реєстру страховиків (перестраховиків); ґ) неплатоспроможність (банкрутство) страховика - члена МТСБУ; д) ліквідація страховика - члена МТСБУ як юридичної особи; е) наявність заборгованості страховика - члена МТСБУ з оплати перестрахувальних платежів за договорами перестрахування, укладеними відповідно до вимог МТСБУ, понад шість місяців; є) порушення страховиком - членом МТСБУ вимог законодавства, положень Статуту МТСБУ, рішень органів управління МТСБУ або договору про співпрацю з МТСБУ.

За положеннями пунктів 52.4, 52.5 статті 52 Закону України № 1961-ІV страховик у разі припинення його членства в МТСБУ втрачає право укладати будь-які договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Припинення повного членства в МТСБУ позбавляє страховика права укладати договори міжнародного страхування.

Страховик, членство (у тому числі повне) якого припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

У випадку укладення страховою компанією договору зі страхувальником після виключення із членства в МТСБУ відповідальність за спричинену шкоду у ДТП за цим страховим договором має нести винна особа. Особа, яка укладає договір зі страховою компанією, має діяти обачливо, з огляду на доступність інформації на сайті МТСБУ, та з`ясувати, чи має така страхова компанія членство в МТСБУ.

Таким чином, у випадку нездійснення страхової діяльності, виключення страховика зі складу МСТБУ він зобов`язаний виконати всі договірні зобов`язання з відшкодування шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільної відповідальності, укладеними до цього.

Як організація, що створена задля відшкодування шкоди, МТСБУ зобов`язане відшкодувати шкоду, спричинену потерпілим, за певних умов, зокрема, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (підпункт «ґ» частини першої статті 41 Закону України № 1961-ІV), а за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду у разі недостатності коштів та майна страховика - повного члена МТСБУ у таких самих випадках (підпункт «а» пункту 41.2 статті 41 Закону України № 1961-ІV).

Згідно з пунктом 7 статті 51 Закону України № 1961-ІV у разі ліквідації страховика або визнання його банкрутом страховик зобов`язаний передати до МТСБУ всі матеріали щодо укладених ним договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Крім того, такий страховик зобов`язаний перерахувати до відповідних централізованих страхових резервних фондів кошти в обсягах сум незароблених страхових премій із цього виду страхування.

Обов`язок з виконання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у разі недостатності коштів та майна відповідного страховика, покладено на МТСБУ з моменту визнання цього страховика банкрутом та/або його ліквідації як юридичної особи.

Одночасно у випадку припинення членства страховика в МТСБУ (виключення з числа членів та/або позбавлення повного членства) у зв`язку з банкрутством та ліквідацією, МТСБУ зобов`язане здійснити регламентні виплати на підставі переданих до нього матеріалів усіх укладених договорів обов`язкового страхування у випадку недостатності коштів і майна страховика для здійснення страхових виплат.

МТСБУ відповідно до Закону України № 1961-IV відшкодовує шкоду за страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований (виключений з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань); в інших випадках страховик зобов`язаний самостійно відшкодувати шкоду, у тому числі в процедурі банкрутства та ліквідації як юридичної особи.

Закон України № 1961-IV не передбачає обов`язку МТСБУ на відшкодування шкоди замість виключеного члена у випадку виключення зі складу членів МТСБУ з інших підстав, і в цих випадках страховик повинен нести матеріальну відповідальність самостійно на загальних підставах.

Такі правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16-ц (провадження № 14-27цс21), зокрема у пунктах 89, 90, 91, а також у постановах Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 489/4987/19 (провадження № 61-14454св21) та у справі № 607/5938/20 (провадження № 61-10115св21).

Матеріали справи не містять відомостей про ліквідацію страховика ПрАТ СК «Галицька».

З матеріалів справи вбачається (а.с. 43), що ПрАТ СК «Галицька» з 02 липня 2019 року втратило право укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Разом з цим, згідно полісу № АО/0196213 договір страхування між ПрАТ «СК «Галицька» та ОСОБА_1 укладений 04.01.2019 року, тобто до анулювання ліцензії страховика.

Припинення ПрАТ СК «Галицька» членства в МТСБУ не звільняє страховика від виконання зобов`язань згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Вказаних обставин суд першої інстанції не врахував, та дійшов невірного висновку про необхідність стягнення майнової шкоди з відповідача.

У такому випадку, враховуючи ліміт страхового відшкодування (100000 грн.) та суму матеріальної шкоди (86050,51 грн.), а також те, що страховик ПрАТ «СК Галицька» не визнаний банкрутом, не ліквідований (виключений з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), позивач повинен був звертатись до суду з позовом саме до ПрАТ СК «Галицька».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18) зроблено правовий висновок про те, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18)). Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача (постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (провадження № 14-392цс18) (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18) (пункт 37, 54), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (провадження № 14-626цс18) (пункт 39), від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (провадження № 14-397цс19) (пункт 75)).

Тобто пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Вирішуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, суд повинен враховувати характер спірних правовідносин, визначену ним норму матеріального права, яка підлягає застосуванню, та матеріально-правовий інтерес у вирішенні справи.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не є належним відповідачем у цій справі, то у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_2 має бути відмовлено саме з цієї підстави.

Керуючись ст.ст.367, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.382,383 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суд м. Харкова від 01 грудня 2021 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя - доповідач: Ю. В. Дряниця

Судді : А.І. Дорош

В.М. Триголов