КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/3656/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2023 року місто Київ

справа №363/1833/19

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

за участю секретаря судового засідання - Савлук І.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 05 жовтня 2022 року про призначення експертизи, постановлену під головуванням судді Рудюк О.Д., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та за позовом третьої особи ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання майнових прав,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просила:

здійснити поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя її та ОСОБА_1 ;

визнати за нею право власності на 3/4 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ;

визнати за нею право власності на 3/4 частини земельної ділянки площею 0,1294 га кадастровий номер :02:120:0011, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири загального площею 39 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ;

визнати за нею право власності на 1/2 частину автомобіля DAF, модель 85.330АТІ, 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

визнати за нею право власності на 1/2 частину автомобіля DAF, модель FT 95 ХF 380, 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

визнати за нею право власності на 1/2 частину автомобіля DAF, модель 95.330АТІ, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 ;

визнати за нею право власності на 1/2 частину напівпричіпа МЕТАСО, модель SD334, 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 ;

визнати за нею право власності на 1/2 частину причіпа ПР-Рефрижератор-Е, SPIER, модель AGL390, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 ;

визнати за нею право власності на 1/2 частину напівпричіпа платформи-Е марка TRAILOR, модель SYY3СХ, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 ;

встановити правовідношення за яким у її власності залишити у рахунок поділу:

автомобіль DAF, модель FT95.380 ХF1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_7 та напівпричеп МЕТАСО, модель SD334, 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 ;

у власності ОСОБА_1 залишити:

автомобіль DAF, модель FT95 ХF430, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_8 ;

причіп ПР-Рефрижератор-Е, SPIER, модель AGL 390, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 ;

автомобіль DAFFT95 ХF380, 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_9 ;

напівпричіп платформи-Е марка TRAILOR, модель SYY 3СХ, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 ;

стягнути на її користь 50% доходу від підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 по день офіційного розлучення 24 грудня 2013 року;

визнати за нею наявність у неї 1/3 частини майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва: житловий будинок площею 100,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 ;

визнати за нею право власності на 1/3 частину у вартості матеріалів та обладнання, використаних для побудови об`єкту незавершеного будівництва - житлового будинку площею 100,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

У вересні 2019 року ОСОБА_4 , як третя особа, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила:

визнати за нею 1/3 частину майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва: житловий будинок площею 100,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 ;

визнати за нею право власності на 1/3 частину у вартості матеріалів та обладнання, використаних для побудови об`єкту незавершеного будівництва - житлового будинку площею 100,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 05 жовтня 2022 року призначено по справі комплексну будівельно-технічну та економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, попередивши експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України.

На вирішення експертів поставлено питання:

1.1 Якою є вартість садиби (житлового будинку площею 40,4 кв.м з господарськими спорудами і земельною ділянкою) за адресою: АДРЕСА_1 ?

1.2 Якою є вартість новозбудованого на території садиби житлового будинку площею 100,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 ?

1.3 Чи підтверджуються дані, що у новозбудований будинок площею 100,1 кв.м побудований за адресою: АДРЕСА_1 , конструктивно ввійшли елементи господарських будівель, які рахуються за технічним паспортом на будинок площею 40,4 кв.м, виготовлений на ім`я ОСОБА_1 комунальним підприємством «Вишгородське бюро технічної інвентаризації» 27 жовтня 2005 року (інвентаризаційна справа №2627, реєстраційний номер запису 1717, реєстраційний номер об`єкту 12618208)?

1.4 Якщо фактичні дані по входженню підтверджуються, то на яку площу розповсюджується це конструктивне входження?

1.5 Якщо входження підтверджуються, то який є процент такого входження в конструкцію нового будинку?

1.6 Якою є вартість частини новозбудованого будинку, яка створилась із-за конструктивного входження елементів будинку, які за технічним паспортом рахувались за будинком площею 40,4 кв.м («старим будинком»)?

1.7 Наскільки втратила у вартості садиба будинку площею 40,4 кв.м після побудови на її території нового будинку площею 100,1 кв.м (без врахування вартості останнього)?

1.8 Які господарські будівлі знесені чи перебудовані за технічним паспортом виготовленим Комунальним підприємством «Вишгородське бюро технічної експертизи» 27 жовтня 2005 року, при побудові нового будинку площею 100,1 кв.м?

1.9 Чи існувала технічна необхідність у знесенні сараю площею 13,8 кв.м, який рахується за технічним паспортом виготовленим Комунальним підприємством «Вишгородське бюро технічної експертизи» 27 жовтня 2005 року, при побудові нового будинку площею 100,1 кв.м?

1.10 Чи використані при побудові нового будинку площею 100,1 кв.м комунікації будинку площею 40,4 кв.м з господарчими спорудами, технічний паспорт на який виготовленим Комунальним підприємством «Вишгородське бюро технічної експертизи» 27 жовтня 2005 року? Які та в якій мірі?

1.11 Як здійснюється облік споживання електроенергії, газу по обом будинкам за адресою: АДРЕСА_1 ?

1.12 Чи можливо технічно здійснити поділ новозбудованого будинку площею 100,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , на 3 частини у пропорціях 2/3 та 1/3?

1.13 Якщо є можливість технічного виділу часток новозбудованого будинку по 1/3 на ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , то якою є вартість кожної з цих частин?

2. Якою є ринкова вартість станом на 03 травня 2019 року:

2.1 автомобіля DAFFT95.380 XT(тип кузову - сідловий тягач-Е), 1999 року випуску, дата державної реєстрації 17 березня 2012 року), д.н. НОМЕР_7 , свідоцтво про державну реєстрацію серії НОМЕР_10 ?

2.2 автомобіля DAFFT95 XF 380 (тип кузову - сідловий тягач-Е), 1997 року випуску, дата державної реєстрації - 23 вересня 2014 року, д.н. НОМЕР_2 , свідоцтво про державну реєстрацію серії НОМЕР_11 ?

2.3 автомобіля DAF95 XF 430 (тип кузова - сідловий тягач-Е), 2005 року випуску (дата державної реєстрації - 30 жовтня 2018 року), д.н. НОМЕР_8 , свідоцтво про державну реєстрацію серії НОМЕР_12 ?

2.4 напівпричепу марки МЕТАСО SD 334, 1998 року випуску (дата державної реєстрації - 8 травня 2012 року), д.н. НОМЕР_4 , свідоцтво про державну реєстрацію серії НОМЕР_13 ?

2.5 причепу ПР-РЕФРИЖЕРАТОР-Е марки SPIERAGL390, 1999 року випуску (дата державної реєстрації - 5 вересня 2012 року), д.н. НОМЕР_5 , свідоцтво про державну реєстрацію серії НОМЕР_14 ?

2.6 напівпричепу платформа-Е марки TRAILOR SYY ЗСХ, 2000 року випуску, дата державної реєстрації - 24 вересня 2014 року, д.н. НОМЕР_6 , свідоцтво про державну реєстрацію серії НОМЕР_15 ?

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування вимог посилалася на те, що питання щодо вартості садиби (житлового будинку, площею 40,4 кв.м з господарськими спорудами і земельною ділянкою) за адресою: АДРЕСА_1 було поставлено судом першої інстанції помилково, оскільки вказаний житловий будинок придбано на підставі договору купівлі-продажу 09 серпня 1985 року. Зазначений будинок не придатний до проживання, підлягає знесенню та не може бути поділеним.

Вказував, що позивач не має жодного відношення до будинку, загальною площею 100,1 кв.м з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки він почав будувати вказаний будинок в 2014 році своїми силами та за свої особисті кошти, після фактичного припинення шлюбних відносин та після розірвання шлюбу з позивачем. Отже, даний будинок не є майном, придбаним під час шлюбу, тому він взагалі не підлягає поділу.

Зазначав, що земельну ділянку площею 0,1294 га, кадастровий номер :02:120:0011, розташованою за адресою: АДРЕСА_3 він отримав безоплатно у власність, шляхом використання свого особистого права на безоплатну передачу земельної ділянки із земель державної та комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації на підставі рішення Новопетрівської сільської ради №576 від 18 листопада 2016 року і саме на цій земельній ділянці збудовано новий будинок, площею 100,1 кв.м.

Посилалася на те, що питання пов'язанні з входженням елементів господарських будівель, які рахуються за технічним паспортом на будинок, площею 40,4 кв.м у новозбудований будинок загальною площею 100,1 кв.м, то вони не є доцільними, оскільки встановити матеріали з яких конкретно будувався будинок неможливо, так як асортимент і вибір будівельних матеріалів досить великий і ці матеріали, як нові так і ті, які вже були у використанні, можливо придбати на різних ресурсах продажу.

Вказував, що питання втрати вартості будинку не може ставитися на обговорення, так як він є непридатним для проживання та підлягає зносу.

Зазначав, що з приводу питання чи існувала технічна необхідність у знесенні сараю площею 13,8 кв.м, який рахується за технічним паспортом виготовленим КП «Вишгородське бюро технічної експертизи» 27 жовтня 2005 року, при побудові нового будинку площею 100,1 кв.м, то воно також є недоцільним оскільки зазначений об`єкт не підлягає поділу і позивачем не ставиться в позові питання відносно його поділу.

Посилався на те, що вказаний сарай ніде не значиться як зареєстрований об`єкт нерухомості. Тобто, відомості про даний сарай як об`єкт нерухомості не внесені ні до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ні до будь-яких інших правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на це нерухоме майно.

Вказував, що всі інші об`єкти вказані за технічним паспортом виготовленим КП «Вишгородське бюро технічної експертизи» 27 жовтня 2005 року є незаконним самостроєм і були знесені при будівництві нового будинку.

Зазначав, що питання поділу будинку площею 100,1 кв.м на 3 частини у пропорціях 2/3 та 1/3 та питання виділу часток цього будинку по 1/3 на ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а також питання вартості кожної з цих частин, то вказані питання також не підлягають дослідженню експертом, оскільки цей будинок збудовано на земельній ділянці, яка не підлягає поділу, так як отримана після розірвання шлюбу, шляхом використання свого особистого права на безоплатну передачу земельної ділянки із земель державної та комунальної власності в межах норм безплатної приватизації.

Посилався на те, що зазначені в позовній заяві транспортні засоби придбавались після фактичного припинення шлюбних відносин та після розірвання шлюбу з позивачем.

Вказував, що він з позивачем припинили шлюбні відносини у вересні 2003 року, а транспортні засоби придбавались за власні кошти, отримані як дохід від підприємницької діяльності.

Зазначав, що клопотання про призначення експертизи є передчасним з огляду на відсутність підтверджуючих документів щодо права власності на майно за позивачем.

Посилався на те, що суд першої інстанції не визначив перелік спільного майна, яке було набуте сторонами за час перебування у шлюбі, не встановив чи належить вказаний будинок та транспортні засоби до такого майна, тому призначення експертизи є недоцільним.

Вказував, що висновок експерта не буде мати практичного значення та не призведе до правильного вирішення справи, а зупинення провадження по справі призведе до затягування судового процесу, враховуючи предмет позову.

Зазначав, що суд першої інстанції, відхиляючи заперечення його представника щодо призначення експертизи, мав належним чином мотивувати відхилення таких заперечень.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Відповідач та його представник у судовому засіданні апеляційного суду підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Представник позивача та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував та просив ухвалу суду першої інстанції у справі залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Частиною 1 ст.103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами ( стороною ) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.

Отримані докази, у т.ч. пояснення сторін та висновки експертизи мають бути оцінені судом за правилами ст.89 ЦПК України.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Враховуючи вищевикладене, експертиза призначається в тому випадку, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи та поданих доказів, при цьому особа, яка заявляє клопотання про призначення експертизи, повинна обґрунтувати та довести необхідність її призначення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, а третя особа, яка заявляє самостійні вимога на предмет спору ОСОБА_4 звернулася з позовом до ОСОБА_1 про визнання майнових прав.

Отже, предметом позову ОСОБА_3 є поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя її та ОСОБА_1 , а предметом позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимога на предмет спору ОСОБА_4 є визнання за нею 1/3 частину майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва: житловий будинок площею 100,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 ; визнання за нею право власності на 1/3 частину у вартості матеріалів та обладнання, використаних для побудови об`єкту незавершеного будівництва - житлового будинку площею 100,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач заперечував проти позовів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

На підтвердження вимог позовних заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , їх представником було заявлено клопотання про призначення по справі комплексної будівельно-технічної та економічної експертизи.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції послався на положення ст.103 ЦПК України та виходив з наявності підстав для призначення по справікомплексної будівельно-технічної та економічної експертизи.

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм. Суди не повинні ставити судовому експерту питання правового характеру, які повинні вирішуватися самим судом, тобто експерту можна ставити лише питання факту, а не правової оцінки.

Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд зберігаючи об'єктивність і неупередженість: роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи предмети позовів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , те, що відповідач ОСОБА_1 заперечує проти вказаних позовів, а для з'ясування обставин, що мають значення для даної справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо таз метою усунення суперечностей та неповноти розгляду справи судом, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно призначив у справі комплексну будівельно-технічну та економічну експертизу.

Питання, які поставлені судом першої інстанції на вирішення експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз прямо пов`язані з предметом розгляду справи та потребують спеціальних знань, а справа не містить інших експертних висновків з даних питань.

Доводи апеляційної скарги про те, що: суд першої інстанції не взяв до уваги, що позивачем пропущено строки позовної давності щодо поділу майна подружжя; клопотання про призначення експертизи є передчасним з огляду на відсутність підтверджуючих документів щодо права власності на майно за позивачем; суд першої інстанції не визначив перелік спільного майна, яке було набуте сторонами за час перебування у шлюбі, не встановив чи належить будинок та транспортні засоби до такого майна, тому призначення експертизи є недоцільним, колегія суддів відхиляє, оскільки вказані питання вирішуються при розгляді справи по суті та вони не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про призначення експертизи.

Посиланняапелянта на те, що висновок експерта не буде мати практичного значення та не призведе до правильного вирішення справи, а зупинення провадження по справі призведе до затягування судового процесу, враховуючи предмет позову не можуть бути визнані підставою для відмови стороні у реалізації права, передбаченого процесуальним законом.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, відхиляючи заперечення представника відповідача щодо призначення експертизи, мав належним чином мотивувати відхилення таких заперечень, не впливають правильність висновку суду першої інстанції про наявність підстав для призначення експертизи.

Отже, на час постановлення ухвали суд діяв у межах процесуального закону, а тому посилання апелянта на порушення норм процесуального права при розгляді заяви про призначення експертизи не знайшли свого підтвердження.

Оскільки, ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 05 жовтня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 08 лютого 2023 року.

Головуючий:

Судді: