ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/317/21
Провадження №2/477/118/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання Коцюрубенко О.,

за участю:

представника позивача Бовгирі О.П.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши в м. Миколаєві цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Вердикт Капітал до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

в с т а н о в и в:

У лютому 2022 року товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» (далі ТОВ «Вердикт капітал»» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення з нього кредитного боргу в сумі 132478 грн 40 коп та судових витрат.

На обґрунтування позову зазначило, що 28 серпня 2008 року між ОСОБА_1 та відкритим акціонерним товариством «Кредобанк» був укладений кредитний договір № 256Ф-08, за яким йому був наданий кредит в сумі 23369,86 доларів США зі сплатою 15% річних.

06 жовтня 2010 року між ВАТ «Кредобанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» був укладений договір відступлення прав вимоги за рядом кредитних договорі, в тому числі й за договором № 256Ф-08, укладеним із ОСОБА_1 , а з 01 серпня 2018 року загальними зборами учасників ТОВ «Кредекс Фінанс» воно змінило назву на ТОВ «Вердикт Капітал».

Вказувало, що за відповідачем утворилася заборгованість в сумі 49644,29 доларів США, що за курсом НБУ складало 1378075, 84 грн, з яких заборгованість за кредитом (тілом кредиту) - 18695,19 доларів США, що за курсом НБУ на 16 грудня 2020 року 518959,78 грн, заборгованість по відсотках 1931,35 доларів США, що за курсом НБУ на той же день складало 53612 грн 34 коп, заборгованість за відсотками з часу відступлення прав вимог 29017,75 доларів США, за складало 805503,72 грн.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору, позивач, як правонаступник вимог за кредитним договором, просив стягнути з відповідача грошові збов`язання згідно ст. 625 ЦК України, а саме: виходячи із боргу за тілом кредиту 18695,19 доларів США: 46750,78 грн три відсотка річних, 85727,62 грн пеня за подвійною обліковою ставкою, а всього 132478,40 грн

За наслідком розгляду справи просив стягнути судові витрати у виді судового збору - 2270 грн та витрат на правничу допомогу в сумі 20000 грн.

Заочним рішенням суду від 18 листопада 2021 року позов був задоволений.

В той же час, за заявою відповідача, ухвалою суду від 24 травня 2022 року воно було скасовано, а справа призначена до нового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити.

Відповідач в засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні, вказуючи, що банк забрав у нього автомобіль, який був куплений на кредитні кошти, тому борг він вважав погашеним, до того ж звернув увагу на пропуск позивачем строку позовної давності. Про це він надав суду письмові пояснення.

Суд, заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши докази справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 серпня 2008 року між ОСОБА_1 та відкритим акціонерним товариством «КредоБанк» був укладений кредитний договір № 256Ф-08, за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 23369,86 доларів США строком до 27 серпня 2015 року зі сплатою відсотків за користування ним в розмірі 15,0 % річних. Кредит був наданий на купівлю автомобіля марки «Fiat Punto», а його повернення повинно було відбуватися щомісячними платежами по 450 доларів США (п.1.1, 2.1, 2.2 Договору).

06 жовтня 2010 року між публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» був укладений договір відступлення прав вимог, за яким до останнього перейшли права вимоги за грошовими зобов`язаннями, в тому числі й за договором, укладеним із ОСОБА_1 .

У витягу з додатку №1 до цього договору, який надано суду, зазначено лише про розмір наданого ОСОБА_1 кредиту за вказаним кредитним договором 23369,86 доларів США.

Також, протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Кредекс Фінанс» № 01/08-1018 від 01 серпня 2018 року товариство змінило назву на ТОВ «Вердикт Капітал».

При цьому слід відмітити, що позивачем не було представлено даних про суму боргу відповідача, яка існувала на час відступлення прав вимоги, його складових, періоду нарахування та суми можливого погашення.

Суду позивачем представлені розрахунки боргу, які здійснені ним самим, проте їх достовірність не підтверджена належними доказами. Так в цих розрахунках зазначено, що на час укладення договору із ВАТ «КредоБанк» про відступлення прав вимог борг відповідача складав 18695,19 доларів США і виходячи з цієї суми здійснювалися подальші нарахування відсотків, трьох процентів річних та пені.

В той же час, доказів того, що право вимоги саме за цією сумою боргу було передано позивачу суду не надано, хоча виходячи з положень ст. 77-81 ЦПК України обов`язок по доказуванню обґрунтованості свого позову лежить саме на позивачеві.

Крім того, слід відмітити, що в п. 2.1 кредитного договору № 256Ф-08 від 28 серпня 2008 року, укладеного між ВАТ «КредоБанк» та ОСОБА_1 , домовлено між сторонами, що строк дії договору по 27 серпня 2015 року.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Також, статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (статті 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частиною другою статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до статті 256 ЦК України ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

З аналізу наведеної статті вбачається, що позовна давність стосовно додаткових позовних вимог (стягнення неустойки та інші), які є похідними від основної вимоги, спливає одночасно із спливом позовної давності щодо основної вимоги.

Під час розгляду справи відповідач заяви про застосування строку позовної давності відносно заявлених до нього вимог.

Суд вважає, що навіть за наявності суми боргу за вказаним кредитним договором, яка могла бути підтверджена належними доказами, строк по її вимозі закінчився 28 серпня 2018 року, тобто за спливом 3-х років по закінченню дії зобов`язань з поверненню кредиту - 27 серпня 2015 року.

В такому випадку строк позовної давності закінчився як щодо основного, так і додаткових зобов`язань, і в даному випадку боржник не звільнений від відповідальності у зв`язку з неможливістю виконання ним грошового зобов`язання, а звільнений від виконання такого зобов`язання, оскільки кредитор у визначений законом строк не реалізував своє право на стягнення грошових коштів.

Наявність основного зобов`язання за яким пропущено строк позовної давності унеможливлює застосування до спірних правовідносин статті 625 ЦК України, оскільки вказана норма підлягає застосуванню лише у разі грошового зобов`язання, яке підлягає виконанню.

За таких встановлених обставин та правовідносин позов ТОВ «Вердикт Капітал» задоволенню не підлягає.

За положеннями ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем з відповідача стягненню не підлягають. Відповідачем не заявлено про понесені ним судові витрати.

З врахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 141, 258, 262-265 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю Вердикт Капітал до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості за договором № 256Ф-08 від 28 серпня 2008 року, укладеному між ним та відкритим акціонерним товариством КредоБанк, в загальному розмірі 132478 грн 40 коп. - відмовити

Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

В судовому засіданні було ухвалено вступну та резолютивну частину рішення, складання його повного тексту було заплановано до 12 лютого 2023 року, проте через процесуальну завантаженість складу суду повний текст рішення складено на 25 березня 2023 року.

Суддя Р.В.Козаченко