Справа № 456/2229/21
Провадження № 2/456/53/2023
РІШЕННЯ

іменем України

14 лютого 2023 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Яніва Н. М. ,

з участю секретаря Сунак Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Стрий цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на лотерейні білети та права на виграш у лотерею, -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позицій сторін.

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом, згідно якого просить визнати за нею право власності на виграшний лотерейний білет (придбаний нею 05.03.2016) державної грошової лотереї «Лото Забава» 865 тиражу, який проводився 06.03.2016, а також визнати право на одержання виграшу державної грошової лотереї «Лото Забава» 865 тиражу у розмірі 400 000 грн. (без обов`язкових відрахувань). Судові витрати просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у 2012 у м. Ялта вона познайомилась з ОСОБА_2 та між ними розпочались відносини. У 2015 вона переїхала проживати до нього, а саме з квітня 2015 по грудень 2017 вони проживали з ОСОБА_2 у АДРЕСА_1 .

У березні 2016 на запитання про подарунок їй на 8 березня вона сказала ОСОБА_3 , що хоче 10 білетів «Лото Забава», так як давно була гравцем лотереї.

05.03.2016 ОСОБА_2 забув їй придбати квитки, тому вона поїхала та сама за власні кошти купили собі 10 білетів з надією виграти, та як мала мрію купити автомобіль. У зв`язку з тим, що за умовами акції можливо було зареєструвати на один номер телефону лише 5 квитків, тому для реєстрації квитків нею було використано її телефон та телефон відповідача, так як з ним вони проживали однією сім`єю та планували одружуватись.

06.03.2016 вона дивлячись прямий ефір лотерейного розіграшу «Лото Забава» 865 тиражу державної грошової лотереї «Лото Забава» виявила, що виграшний номер квитка, що надає право на отримання призу у розмірі 400 000 грн. співпав з одним з її лотерейних білетів. Даний виграшний білет був зареєстрований з мобільного телефону ОСОБА_4 . Під час розмови з менеджером із «Лото ОСОБА_5 » відповідач повідомив свої анкетні дані.

13.06.2016 відповідач взяв участь у прямому ефірі «Лото Забава» у м. Києві де йому було вручено сертифікат на виграш 400 000 грн. та він у прямому ефірі повідомив, що виграш належить безпосередньо його дружині ОСОБА_6 , тобто їй.

З 16.03.2016 по 18.03.2016 даний виграш було зареєстровано у м. Львові та відкрито рахунок на ім`я відповідача. Після чого відповідач знаючи, що виграш належить їй, передав їй картку та пінкод від такої.

У період з 27.07.2017 по 23.12.2017 відповідач перебував на тимчасових роботах за межами України. У цей період приблизно жовтень 2017 на банківську карту надійшли кошти у сумі 320 390 грн. (сума після усіх відрахувань та комісій), які були нею зняті. Дані кошти вона витратила на купівлю автомобіля, на проживання та оплату орендованої квартири. Жодних претензій зі сторони відповідача щодо зняття та використання даних коштів не виникло. У кінці 2017 вона зрозумівши, що відповідач не має наміру одружуватись з нею, зібрала речі та переїхала до батьків у м. Ялту.

У травні 2018 її було викликано у поліцію та ознайомлено зі змістом заяви, на підставі якої відкрито кримінальне провадження № 0000376, за фактом крадіжки коштів у відповідача. Надалі кримінальне провадження було закрито. Згодом відповідач звернувся в суд з позовом про повернення безпідставно набутого майна.

Зазначила, що вона фактично набула статусу учасника (гравця) у лотереї «Лото Забава» та одночасно придбанням квитків стала їх власником і стороною договірних відносин, на умовах яких надано саме їй право на одержання виграшу у лотереї. Також зазначила, що придбала лотерейні білети не за кошти відповідача, а за свої особисті кошти. Згідно Умов проведення державної грошової лотереї «Лото - Забава» під час розіграшу лотереї комп`ютер у студії «Лото -Забава» довільно вибирає переможним номер лотерейного білета, а не номер мобільного телефону, з якого зареєстровано даний білет. Тобто, не залежно з якого номеру був зареєстрований білет, він все рівно був би виграшним, тому юридичне значення має факт хто саме придбав та є власником лотерейного білету, оскільки саме по унікальному індивідуальному номеру відбувається ідентифікація виграшного білету, що передбачено п.1.5 Умовами проведення державної грошової лотереї «Лото -Забава».

На підставі вище наведеного вважає, що саме вона являться учасником лотереї і власником лотерейного квитка, що надалі став виграшним та саме з якого виникли договірні відносини, з яких на встановлених умовах у неї з`явилось право на оформлення та отримання виграшу лотереї у розмірі 400 000 грн..

Квитками із відповідачем вона не ділилась, йому не дарувала і такого наміру не мала. Фактично відповідач не набув статусу учасника лотереї, так як не купляв дані лотерейні білети, відповідно не набув право на одержання виграшу, оскільки такі права є похідними, які можуть виникнути лише в особи, яка є учасником (гравцем) лотереї.

За таких обставин вважає, що є всі наявні підстави для визнання за нею права власності на виграшний лотерейний квиток та право на отримання виграшу. При цьому даним позовом має намір довести своє право на виграшний лотерейний квиток та право на отримання призу, яке фактично реалізоване, але не визнається відповідачем.

Відповідач ОСОБА_2 скористався правом на подання відзиву, згідно якого просив відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування заявлених заперечень, зазначив, що згідно листа МСЛ власником виграшу є він, а не ОСОБА_7 є твердження позивачки про те, що квитки вона купляла як подарунок собі на 8 березня, так як подарунок не купляють, договір дарування є безоплатним договором. Позивач віддала йому 5 білетів, тому що це він дав їй кошти на їх придбання. А собі залишила 5 як подарунок. Лотерейний білет був у нього про що сторони добровільно погодились, тому саме він став учасником розіграшу.

Вказав, що ОСОБА_8 у позовній заяві не спростовує того факту, що не вона брала участь у розігрування лотереї, не спростовує того факту, що добровільно віддала лотерейні білети. Також така погодилась, що і її 5 білетів прийняли участь у розіграші.

Участь у лотереї, засвідчує розіграш, у якому ОСОБА_8 не брала участі щодо білетів, придбаних і зареєстрованих ОСОБА_2 . Він не даремно викликався у студію, це було умовою отримання виграшу. Не ОСОБА_8 туди поїхала, а він як гравець, що прийняв участь у розіграші.

Зазначив, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області у справі № 453/843/18 за його позовом до ОСОБА_1 було визнано безпідставним заволодіння коштів ОСОБА_9 , тому позивач шляхом подання даного позову до суду намається узаконити таємне вилучення коштів з його карткового рахунку.

Також вказав, що вимоги позивача прив`язані до дати отримання лотерейного білета, а саме 6.03.2016, коли вона за його кошти придбала 10 лотерейних білетів, 5 з яких залишила собі у якості подарунку на 8 березня. Таким чином з моменту придбання лотерейного білету і до моменту звернення позивача до суду - пройшло більше 3 років, що також є підставою для застосування строків позовної давності.

Позивач в свою чергу, подала відповідь на відзив у якій вказала, що згідно п.7 ст. 1 Закону України «Про державні лотереї в Україні» ставка - це плата учасника за одноразову участь у розіграші державної лотереї чи її окремого тиражу. Згідно вимог ч.ч. 2,4 ст. 10 вказаного Закону

учасником держаної лотереї може бути фізична особа, яка досягла 18 років та самостійно і добровільно сплатила ставку розповсюджувачу державної лотереї. Будь яка фізична особа, яка до закінчення терміну прийняття ставок, встановленого умовами проведення лотереї, оплачує вартість лотерейного білета або робить ставку у іншій формі набуває статусу учасника. Прийняття оплати вартості лотерейного білета або ставки учасника у іншій формі засвідчує факт укладення угоди між оператором державних лотерей та цим учасником.

Згідно п. 1.9 Умов проведення державної грошової лотереї «Лото Забава» затвердженого наказом ТОВ «М.С.Л.» від 22.014 2015 № 129 вбачається, що придбання гравцем білета лотереї є укладенням між гравцем та оператором публічного договору на умовах, що визначені цими Умовами у редакції чинній на дату проведення розіграшу того тиражу лотереї, у якому бере участь придбаний гравцем білет лотереї. Тобто, як вбачається з вказаних норм, саме особа, яка оплачує вартість лотерейного білета за власні кошти набуває статусу учасника та відповідно являться власником лотерейного білета та факт придбання білета являється укладенням між оператором державної лотереї та цим учасником публічного договору. Факт придбання білетів нею особисто не заперечується відповідачем, при цьому відповідачем не надано доказів, що квитки було придбано за його кошти.

Право на одержання виграшу у лотереї вона ніяким чином відповідачу не відчужувала та з цього приводу ніякої згоди на це ніколи не надавала. Тому відповідач не набув самостійного права на даний виграш. Сам факт довіри та усні домовленості на цей час з близькою людиною на вчинення у інтересах позивача певних дій щодо оформлення виграшу на відповідача не можуть свідчити про відчуження такого права, оскільки наслідки таких домовленостей полягали у такий спосіб реалізувати її право на виграш та фактично отримати, саме нею свій виграш.

Що стосується строку позовної давності, то вважає, що такий нею не пропущено та такий відраховується саме з моменту коли їй стало відомо про наявність спору щодо виграшу, зокрема з липня 2018 коли відповідач подав позов до суду про повернення безпідставно набутого майна.

Також, представником відповідача подана заява про застосування строку позовної давності, згідно якої остання просить застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволені позову. Зокрема вказує, що купівля білетів відбулась 05.03.2016 р.. З 16 по 18 березня 2016 виграш був зареєстрований у м. Львові. 30.11.2017 позивачем були зняті кошти з рахунку відповідача, 08.05.2018 було проведено одночасний допит осіб у межах кримінального провадження № 0000376 від 14.03.2018 за ч. 1 ст. 185 КК України де ОСОБА_8 вислухала покази ОСОБА_2 та сама дала покази, щодо придбання лотерейних білетів і зняття готівки з карткового рахунку ОСОБА_10 . Позовна заява ОСОБА_9 підписана і подана до суду тільки 11.05.2021. Вказане свідчить, що кожна дата з якою ОСОБА_8 могла б маніпулювати у судовому засіданні вказує на те, що строки позовної давності нею пропущено, при цьому без жодних поважних причин.

Також сторонами подані додаткові письмові пояснення з приводу заявленого позову з зазначенням тих же аргументів та пояснень, що і у позові, відзиві на позов, та запереченні на відзив.

Інших заяв по суті справи, виключно в яких у силу вимог ч. 1 ст.174 ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, не надходило.

Процесуальні рішення, постановлені по справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 травня 2021 року головуючим суддею у справі визначено суддю Янів Н.М. /а.с. 36/

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01 червня 2021 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на лотерейні білети та права на виграш у лотерею прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 09.08.2021. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права щодо подачі відзиву, пояснень та доказів у справі/а.с. 38/.

09.08.2021 у справі оголошено перерву до 31.08.2021 /а.с. 68/

31.08.2021 ухвалою суду підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду на 27.09.2021 /а.с. 95/

27.09.2021 у справі оголошено перерву до 03.11.2021 /а.с. 100-101/

03.11.2021 у справі оголошено перерву до 09.12.2021 /а.с. 104-108/

09.12.2021 у справі оголошено перерву до 27.01.2022 /а.с. 126-127/

27.01.2021 у справі оголошено перерву до 22.02.2022 /а.с. 158/

22.02.2022 розгляд справи відкладено на 17.03.2022 /а.с. 161/

17.03.2022 ухвалою суду провадження у справі зупинено до набранням рішенням законної сили у цивільній справі №456/843/18, провадження №2/456/302/2021 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна /а.с.165/

28.12.2022 ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області провадження у справі поновлено, справу призначено до судового розгляду на 26.10.2023 /а.с. 2 т.2/

26.10.2023 ухвалою суду судове засідання відкладено на 14.02.2023/а.с.24 т.2/

Розгляд справи по суті відбувся 14.02.2023 за участю позивача, представника позивача та представника відповідача.

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві та запереченні на відзив та просила суд такі задоволити у повному обсязі.

Представник позивача адвокат Кецко В.Я. у судовому засіданні просив позовні вимоги задоволити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду.

Представник відповідача адвокат Карпінець В.Ю. у судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши відсутність з боку сторін заяв про врегулювання спору, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і у задоволені позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 06 березня 2016 року став переможцем у 865 тиражі державної грошової лотереї «Лото-Забава» та набув право на отримання виграшу у розмірі 400 000 грн. з яких вирахувано та перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб у розмірі 72 000 грн. та військовий збір у розмірі 6 000 грн. 14.09.2017 зазначений виграш за вирахування суми податків та зборів було виплачено в повному розмірі. Дана обставина підтверджується копією повідомлення ТОВ «М.С.Л.» №180 від 11.04.2018р.. /а.с. 48 т.1/

Для оформлення виграшу оформлена квитанція на прийом білета/квитка (чека) лотереї на експертизу частина розповсюджувача/оператора від 17.03.2016 на ОСОБА_2 , який претендує на виграш 400 000 грн. Власником білета/квитка зазначено ОСОБА_2 /а.с. 35 т.1/

Згідно повідомлення головного редактора всеукраїнської лотерейної газети «Азарт» від МСЛ, вбачається, що дійсно у статті «Мрії здійснюються!», опублікованої у випуску №11 (956) від 14 березня 2016 року газети «Азарт від МСЛ», зазначається, зокрема, про те, що четвертим переможцем весняної акції став ОСОБА_2 з м. Стрий Львівської області, який 06 березня 2016 в 865 тиражі «Лото-Забава» виграв у додатковому розіграші 400 000 грн. /а.с.14-15 т.1/

Відповідно до виписки по картці/рахунку № НОМЕР_1 т ОСОБА_2 вбачається, що 14.09.2017 на вказаний рахунок було перераховано кошти у розмірі 320 390 грн. У період з 27.09.2017 по 29.11.2017, з карткового рахунку було витрачено коштів на загальну суму 320 390 грн., а саме: 27.09.2017р. - на суму 10 000 грн., 27.09.2017р. - на суму 10 000 грн., 27.09.2017р. - на суму 20 000 грн., 27.09.2017р. - на суму 8 000 грн., 27.09.2017р., - на суму 8 000 грн., 27.09.2017р., - на суму 4 000 грн., 27.09.2017р., - на суму 20 000 грн., 28.09.2017р., - на суму 20 000 грн.,28.09.2017р., - на суму 4 000 грн., 28.09.2017р., - на суму 4 000 грн., 28.09.2017р., - на суму 4 000 грн., 28.09.2017р., - на суму 4 000 грн., 28.09.2017р., - на суму 4 000 грн., 28.09.2017р., - на суму 20 000 грн., 28.09.2017р., - на суму 8 000 грн., 28.09.2017р., - на суму 8 000 грн., 28.09.2017р., - на суму 4 000 грн., 29.09.2017р. - на суму 20 000 грн., 29.09.2017р. - на суму 8 000 грн., 29.09.2017р. - на суму 8 000 грн., 29.09.2017р. - на суму 4 000 грн., 29.09.2017р. - на суму 8 000 грн., 29.09.2017р. - на суму 8 000 грн., 29.09.2017р. - на суму 4 000 грн., 29.09.2017р. - на суму 8 000 грн., 29.09.2017р. - на суму 8 000 грн., 29.09.2017р - на суму 4 000 грн., 29.11.2017р.- на суму 113,56 грн. 30.09.2017р. - 8 000 грн., 30.09.2017р. - 8 000 грн., 30.09.2017р. - 4 000 грн., 02.10.2017р. - на суму 20 000 грн., 03.10.2017р. - на суму 20 000 грн., 03.10.2017р. - на суму 20 000 грн., 06.10.2017р. - на суму 262,16 грн./а.с.91-92 т.1/

Згідно витягу з ЄРДР від 14.03.2018, 14.03.2018 було зареєстровано кримінальне провадження №0000376 за ч. 1 ст. 185 КК України, з якого вбачається, що в Стрийський ВП ГУНП у Львівській області надійшла заява ОСОБА_2 , про те, щоб прийняти міри до його колишньої співмешканки ОСОБА_1 , яка шляхом вільного доступу викрала банківську картку заявника, на рахунку якої були грошові кошти./а.с. 60 т.1/

Згідно протоколу одночасного допиту осіб від 08.05.2018 та протоколу додаткового одночасного допиту від 14.05.2018 проведеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у межах кримінального провадження № 0000376, такі повідомили про події які відбувалися у березні 2016, що пов`язані з грошовим виграшем у «Лото Забава» та подальшу долю вказаного виграшу. Зокрема ОСОБА_11 ствердив, що ОСОБА_1 5 березня 2016 придбала 10 квитків, 5 з яких дала йому. Вони зареєстрували квитки зі своїх телефонів. 06.03.0016 при розіграші «Лото -Забави» його квиток виявився виграшним, він їздив в студію у м.Київ, в подальшому відкрив рахунок у ПриватБанку куди мали поступити кошти. ОСОБА_12 він довіряв, оскільки вони проживали разом і їй міг бути відомий пароль від його банківської картки. З 17.07.2017 по 24.12.2017 він перебував за межами України на заробітках, куди йому прийшло повідомлення від ОСОБА_1 про розірвання стосунків. Приїхавши додому, йому тільки у січні 2018 стало відомо про те, що на його рахунок поступили кошти і такі були зняті.

ОСОБА_8 у свою чергу повідомила, що купила 10 білетів «Лото- ОСОБА_5 » за свої кошти. Не заперечила того факту, що саме вона зняла кошти з банківської карти ОСОБА_13 , оскільки це був суто її виграш, так як білети купляла вона особисто за свої кошти. А факт реєстрації таких з телефону ОСОБА_13 не є підтвердженням укладення договору. Ствердила, що ОСОБА_14 добровільно віддав їй банківську картку та код від такої, знаючи що виграш не його, а її.

Сторони не заперечили того факту, що кримінальне провадження №0000376 від 14.03.2018р., розпочате за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України через відсутність в діянні ОСОБА_1 , складу кримінального правопорушення.

Також в судовому засіданні у порядку ст. 230 ЦПК України, у якості свідка був допитаний відповідач ОСОБА_2 .. Зокрема такий показав, що з 2014 вони з ОСОБА_9 жили у м. Стрию де винаймали квартиру. Мали намір створити сім`ю, однак так і не одружились.

Зазначив, що ОСОБА_8 не має жодного права на виграш. Саме він був постійним гравцем «Лото Забава», йому було відомо про цю акцію, а тому він просив ОСОБА_15 придбати білети за його ж кошти. Після купівлі квитків вони їх добровільно поділили, 5 зі свого номеру телефону зареєструвала ОСОБА_8 та 5 білетів зареєстрував він, зі свого номеру

телефону. Ці події мали місце 05.03.2016. Як виявилось у подальшому саме його квиток виявився виграшним. В той же день йому зателефонували з « ОСОБА_16 » та запросили на телепередачу у м. Київ. Оскільки передача була присвячена 8 березню, тому за задумом сценаристів, він в студії ефіру, повідомив, що цей виграш присвячує дружині. Після передачі йому сказали, що виграш будуть виплачувати частинами протягом 18 місяців. Приблизно через рік йому на його банківський рахунок, зарахували 320 тис. гривень. Однак, саме у той час він перебував на заробітках у Чехії, а банківська картка знаходилась у квартирі у м. Стрию за їхнім з ОСОБА_9 місцем проживання. ОСОБА_8 знаючи код до картки (його день народження) скористалась цим та протягом 4 днів зняла всі кошти з рахунку. Коли він повернувся з-за кордону, позивачки вже не було, на той час вона повернулась в Крим. Приїхавши до неї, вона відмовилась спілкуватись і нічого не пояснила. Ствердив, що на момент придбання квитків у ОСОБА_1 було декілька сім карт, а тому вона могла зареєструвати всі 10 квитків з своїх різних номерів. Однак, вони спочатку поділили квитки, а тоді кожен з свого номеру телефону зареєстрували їх. Наміру дарувати позивачу, виграні в лотерею грошові кошти не мав.

Свідок ОСОБА_17 вказала, що ОСОБА_8 доводиться їй прийомною донькою, яку вона виховувала з 5 років. У 2015 ОСОБА_11 забрав ОСОБА_6 у м.Стрий, як свою наречену. У серпні 2016 коли ОСОБА_6 з ОСОБА_18 були у неї в гостях, то повідомили, що виграли у « ОСОБА_19 ОСОБА_5 » велику суму грошей, та показали відео з передачі. При цьому вона запитала чому на передачі був ОСОБА_18 , а не ОСОБА_6 , якщо виграш її. На що ОСОБА_11 відповів, що ОСОБА_6 зареєстрована у Криму, при цьому запевнив, що виграш саме ОСОБА_6 і банківська карта уже у неї. У 2018 їй стало відомо, що ОСОБА_6 припинила відносини з ОСОБА_18 та повернулась у м. Ялту. ОСОБА_11 просив її допомогти їх помирити, та про жодні гроші не казав. 08.03.2018 він зателефонував та повідомив, що подає до суду позов про повернення коштів, при цьому вказав, що якщо ОСОБА_6 до нього повернеться, то все їй пробачить.

Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні показала, що вона працює продавцем державних лотерей у «Екомаркеті», що в м.Стрию з березня 2014. З ОСОБА_9 знайома оскільки та являється її постійною клієнткою з 2015 р.. Пригадує, що у «Лото Забава» з 14.02. по 08.03.2016 були акції покупки 5 білетів підряд, пересилання і реєстрацію кодів через СМС. Зазначила, що перед 8 березня, а саме у суботу у кінці дня близько 19:00 год. прийшла ОСОБА_8 і придбала декілька білетів. Також відмітила, що на тимчасово окупованих територіях, квитки не розповсюджуються, однак ті хто перебували на території України, могли брати участь в розіграші. Вказала, що ОСОБА_13 не пригадує і не пам`ятає чи купляв він у неї квитки.

При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 1 Закону України «Про державні лотереї в Україні», лотерея - масова гра, незалежно від її назви, умовами проведення якої передбачається розіграш призового (виграшного) фонду між її гравцями і перемога в якій має випадковий характер, територія проведення (розповсюдження) якої поширюється за межі однієї будівлі (споруди), незалежно від способу прийняття грошей за участь у такій грі.

Згідно п.7 ч. 1 ст. 1 Закону ставка - плата гравця за одноразову участь у розіграші державної лотереї чи її окремого тиражу. Лотерейний білет - документ встановленої умовами проведення лотереї форми, виготовлений відповідно до вимог законодавства, наявність якого засвідчує внесення гравцем лотереї ставки і надає право одержати приз відповідно до умов проведення лотереї. Державна лотерея може проводитись як із застосуванням лотерейних білетів, так і з застосуванням інших засобів, які дозволяють засвідчити участь у лотереї або розмір виграшу, якщо вони передбачені умовами лотереї, в тому числі через термінали електронної системи прийняття ставок;

Гравець - фізична особа, яка досягла 18 років та за власним бажанням бере участь у розігруванні призів згідно з умовами проведення державної лотереї.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 9 Закону, розповсюджувач державної лотереї виконує такі функції, зокрема видає (виплачує) призи переможцям державних лотерей у випадках, передбачених умовами проведення державної лотереї.

Частинами 1-4 ст. 10 Закону передбачено, що держава гарантує дотримання прав гравців державних лотерей, визначених цим Законом. Гравцем у державній лотереї може бути фізична особа, яка досягла 18 років та самостійно і добровільно сплатила ставку (ставки) розповсюджувачу державної лотереї. Будь-яка фізична особа, яка до закінчення терміну прийняття ставок, встановленого умовами проведення лотереї, оплачує вартість лотерейного білета або робить ставку в іншій формі, набуває статусу гравця. Прийняття оплати вартості лотерейного білета або ставки гравця в іншій формі засвідчує факт укладення угоди між оператором державних лотерей та цим гравцем. Оператор державних лотерей зобов`язаний перевіряти право гравця на одержання призу в порядку, встановленому умовами проведення державної лотереї.

Згідно ч. 1, 3 - 6 ст. 12 Закону виплата призів здійснюється за рахунок коштів призового (виграшного) фонду, накопиченого оператором державних лотерей. Оператор забезпечує наявність на банківському рахунку коштів в обсязі сформованого призового (виграшного) фонду на кожну звітну дату. На кошти, накопичені розповсюджувачами державної лотереї від прийняття ставок, не може бути звернуто будь-які стягнення, накладені відповідно до законодавства на цих розповсюджувачів або на банки, в яких вони обслуговуються. Виплата грошових призів державних лотерей здійснюється виключно в національній валюті України. Виплата призів державних лотерей здійснюється у строки і в порядку, що визначені умовами проведення державних лотерей. Виплата призів здійснюється через каси операторів державних лотерей (їх відокремлених підрозділів чи уповноважених ними осіб), а у випадках, передбачених умовами проведення державної лотереї, - через розповсюджувачів державних лотерей у готівковому вигляді або за бажанням переможця у безготівковому вигляді на його рахунок за рахунок суми призу.

У відповідності до ч. 8 ст. 12 Закону виплата призів державної лотереї здійснюється на підставі пред`явленого лотерейного білета або іншого засобу, що відповідно до умов проведення державної лотереї посвідчує право гравця на отримання призу. Передумовою видачі призу є проведення оператором державних лотерей або уповноваженою ним особою експертизи лотерейного білета або іншого засобу, що відповідно до умов проведення державної лотереї посвідчує право гравця на отримання призу, що підтверджує або спростовує його дійсність.

Вимоги щодо надання документів, які посвідчують особу, або щодо підписання переможцем фінансових або інших документів допускаються у випадках, встановлених законодавством та умовами проведення лотерей. У разі якщо переможець бажає підтвердити джерело отриманих ним доходів, за його добровільним запитом видається довідка, в якій зазначаються паспортні дані такого переможця, сума призу, а також дата його отримання, сума вирахуваного податку.

У відповідності до Змін до Умов проведення державної грошової лотереї «Лото Забава» затверджених наказом ТОВ «М.С.Л.» від 25.11.2015 п.7.1. Порядку розігрування грошових призів (виграшів)VI категорії призового (виграшного) фонду державної грошової лотереї «Лото Забава» що є додатком 15 до Умов (далі Порядок) викладено у наступній редакції:

Зокрема п 7.2. Порядку «7.2 Акційний розіграш проводиться серед гравців, які придбали на тираж лотереї, під час розігрування якого проводитиметься акційний розіграш, одночасно не менше 5 білетів лотереї та зареєструвались у акційному розіграші.

П.7.3. Реєстрація участі у акційному розіграші здійснюється шляхом відправлення гравцем смс повідомлення з числом, що складає ігрову комбінацію. Факт реєстрації гравця у акційному розіграші підтверджується смс-повідомленням про реєстрацію гравця. Гравець набуває статусу учасника акційного розіграшу певного тиражу лотереї з моменту реєстрації його смс -повідомлення (із ігровою комбінацією) для участі у цьому етапі розігрування відповідного тиражу лотареї. Реєстрації підлягають смс-повідомлення, які своєчасно та у форматі визначеному оператором надійшли до оператора.

Реєстрація участі у акційному розіграші здійснюється протягом часу та на номер телефону, що визначений оператором.

Кількість реєстрації для одного гравця не обмежується. З одного номеру телефону можуть бути відправлені смс повідомлення з різними ігровими комбінаціями, але не більше однієї ігрової комбінації у одному смс-повідомленні.

Відправлення гравцем смс-повідмлення для реєстрації участі у акційному розіграші є його згодою на оприлюднення відомостей про нього (факту участі у лотареї, прізвище, імені по батькові, номеру телефону та суми виграшу) як відомстей про учасника гравця/переможця лотереї.

Згідно п. 5.17 Умов проведення державної грошової лотереї «Лото Забава» затвердженого наказом ТОВ «М.С.Л.» від 24.04.2015 № 129 право на одержання виграшу у лотереї може вільно відчужуватись (продаватись, обмінюватись, даруватись, спадкуватись тощо) гравцем у повній сумі або частково відповідно до діючих норм цивільного законодавства України. Гарвець має право обумовити у межах строків встановлених цими умовами для виплати відповідного виграшу, виконання зобов`язань оператом по виплаті виграшу на користь третьої особи. При цьому, гравець дає письмове розпорядження про перерахування суми виграшу третій особі із зазначенням її даних та банківських реквізитів рахунку. Про прийняття відповідного розпорядження гравця оператор видає відповідну довідку.

У відповідності до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Нормами ст. 203 ЦК України передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Згідно зі ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Відповідно до ст.718 ЦК України, дарунком можуть бути майнові права, якими дарувальник володіє або які можуть виникнути у нього в майбутньому.

Відповідно до ст. 719 ЦК України, договір дарування валютних цінностей фізичних осіб між собою на суму, яка перевищує п`ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.(ч.1,2 ст. 319 ЦК України).

Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи.

Відповідно до статей 12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності - достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

В ході судового розгляду судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 06 березня 2016 року став переможцем у 865 тиражі державної грошової лотереї «Лото-Забава» та набув право на отримання виграшу у розмірі 400 000 грн.. 14.09.2017 зазначений виграш за вирахування суми податків та зборів (320 390 грн) було перераховано на картковий рахунок відкритий на ім`я ОСОБА_2 в повному розмірі.

Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилається на те, що вона фактично набула статусу учасника (гравця) у лотереї «Лото Забава», оскільки придбавши за свої кошти 05.03.2016 білети «Лото ОСОБА_5 » стала їх власником і стороною договірних відносин, на умовах яких саме їй надано право на одержання виграшу у лотереї. Право на одержання виграшу нею нікому, у тому числі відповідачу, не відчужувалось, а сам факт довіри та усні домовленості щодо оформлення виграшу на відповідача не можуть свідчити про відступлення такого права. Відповідач у прямому ефірі телепередачі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » повідомив, що виграш належить їй, так як вона собі купила у подарунок на 8 березня білети, серед яких і був виграшний.

Водночас, відповідач ОСОБА_2 , заперечуючи повністю проти позову, покликається на те, що білети « ІНФОРМАЦІЯ_1 » були куплені за його кошти, та у подальшому у добровільному порядку поділені між ним та позивачкою. Виграшним виявився його білет, який він реєстрував шляхом відправлення смс зі свого телефону. Саме він, як гравець їздив на телепередачу та на його ім`я було відкрито рахунок для отримання виграшу, на який було перераховано кошти з відрахуванням податків. Згідно Умов проведення державної лотереї «Лото Забава», затвердженого наказом ТОВ «М.С.Л.» від 24.04.2015 № 129 позивач не брала участі у розіграші

білетів, придбаних і зареєстрованих ним особисто, не ідентифікувалася як учасник розіграшу. Окрім цього, зазначив, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області у справі № 453/843/18, визнано безпідставним заволодіння коштів, які були перераховані на його картку як виграш, ОСОБА_21 ..

Надаючи оцінку аргументам сторін, суд вважає аргументи сторони позивача помилковими та безпідставними, а аргументи сторони відповідача належним чином обґрунтованими та мотивованими.

Так, суд критично оцінює доводи позивача стосовно того, що вона фактично набулам статусу учасника (гравця) у лотереї «Лото- Забава» та одночасно придбанням квитків стала їх власником і стороною договірних відносин, на умовах яких надано саме їй право на одержання виграшу у лотереї незалежно від того з якого номеру телефону був зареєстрований її виграшний білет. Так у відповідності до ч.9 ст. 9 Закону України «Про державні лотереї в Україні» кожна операція з прийняття ставки у державну лотерею, кожна операція з повернення ставки у державну лотерею та кожна операція з виплати виграшу в державну лотерею повинна фіксуватися в режимі реального часу в електронній системі прийняття ставок оператора державних лотерей. Прийняття ставок та виплата виграшів у державних лотереях без їх реєстрації в електронній системі прийняття ставок забороняється. Згідно п. 7.3 Умов реєстрація участі у акційному розіграші здійснюється шляхом відправлення гравцем смс повідомлення з числом, що складає ігрову комбінацію. Факт реєстрації гравця у акційному розіграші підтверджується смс-повідомленням про реєстрацію гравця.

Відправлення гравцем смс-повідмлення для реєстрації участі у акційному розіграші є його згодою на оприлюднення відомостей про нього (факту участі у лотареї, прізвище, імені по батькові, номеру телефону та суми виграшу) як відомостей про учасника гравця/переможця лотереї.

Виплата призів державної лотереї здійснюється на підставі пред`явленого лотерейного білета або іншого засобу, що відповідно до умов проведення державної лотереї посвідчує право учасника на отримання призу. Передумовою видачі призу є проведення оператором держаних лотерей або уповноваженою ним особою експертизи лотерейного білета, який посвідчує право учасника на отримання призу.

Тобто, сам факт купівлі білета «Лото Забава» не свідчить про те, що ОСОБА_8 стала учасником лотереї, оскільки така не вчинила подальших необхідних дій для набуття такого статуту, а саме не здійснила відправлення смс повідомлення з числом, що складає ігрову комбінацію, що виявився виграшним. Натомість відповідач ОСОБА_11 був зареєстрований як учасник лотереї, став переможцем розіграшу державної грошової лотереї «Лото Забава» та отримав виграш, з якого сплатив податок, що свідчить що це й є його доходом, власністю.

На час проведення розіграшу, оголошення переможця, а також отримання призу відповідачем, позивач цих фактів не оспорювала. Жодних договірних відносин з приводу дарунку між сторонами не було.

Вищевказані факти встановлені рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09.03.2021 у справі № 453/843/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна, яким позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 у користь ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 320 390 грн, 3% річних від простроченої заборгованості у сумі 8821,70 грн. та інфляційні втрати у сумі 31013,75 грн, що у загальній сумі становить 360 025,45 грн.

Постановою Львівського апеляційного суду від 07.06.2022 вищевказане рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області було скасовано у частині стягнення з ОСОБА_22 на користь ОСОБА_13 3%річних у розмірі 8 821,70 грн., у цій частині ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову, а також відповідно у визначенні розміру судового збору.

Постановою Верховного Суду від 14.09.2022 касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_23 залишено без задоволення. Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09.03.2021 у не скасованій за результатами апеляційного перегляду частині та постанову Львівського апеляційного суду від 07.06.2022 залишено без змін.

Згідно частини 3 ст. 419 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Згідно правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 2 листопада 2022 року у справі № 140/6115/21 (адміністративне провадження № К/990/16227/22) загальноприйнято вважати, що преюдиційність (лат. praejudicialis - те, що стосується попереднього судового рішення це можливість прийняття судом як беззаперечними обставин (юридичних фактів), що були встановленні іншим судом в іншій справі та містяться у мотивувальній частині рішення, яке набрало законної сили. У такій попередній справі повинні брати участь ті ж самі сторони або їх правонаступники. Недотримання хоча б однієї умови робить неможливим для суду застосування преюдиції, що особливо важливо, коли у справі беруть участь нові сторони.

Преюдиційність безпосередньо пов`язана з презумпцією істинності судового рішення, конституційною нормою про обов`язковість судового рішення (частина друга статті 129 Основного закону України), а також такими складовими верховенства права як принцип правової визначеності, легітимних очікувань, процесуальної економії, а також заборони зловживати процесуальними правами.

У пунктах 60, 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ющенко та інші проти України» (заяви №№ 73990/01, 7364/02, 15185/02 і 11117/05) констатовано: «… право на справедливий судовий розгляд, яке передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції та розтлумачене в контексті принципів верховенства права та юридичної визначеності, містить вимогу непіддання сумніву рішення суду, коли він остаточно вирішив питання (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], № 28342/95, п. 61)»; за відсутності будь-яких ознак того, що в іншому судовому провадженні мали місце якісь вади, Суд вважає, що нове вирішення тих самих питань може звести нанівець закінчене раніше провадження, а це несумісно з принципом юридичної визначеності.

На відміну від прецедентного характеру правових висновків (позицій) Верховного Суду, преюдиція зберігатися як при зміні законодавства, так і зміні судової практики.

Преюдиціальність дає певний привілей стороні у справі не доказувати знову вже встановлені судом обставини (юридичні факти).

Разом з тим, інша сторона повинна мати можливість заперечувати такі преюдиційні обставини (юридичні факти) з посиланням на належні та допустимі докази, а суд зобов`язаний навести мотиви відхилення або визнання цих заперечень.

Суд, відхиляючи ці заперечення, повинен мотивувати, що існують встановлені іншим судом обставини (юридичні факти) преюдиційного характеру і вони, дійсно, не є «правовою оцінкою, наданою судом певній обставині (юридичному факту)».

Згідно з правовим висновком, що міститься у постанові Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц, преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо

досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи. Такі висновки сформульовані в пункті 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2018 року у справі № 917/1345/17.

Преюдиційні обставини - це обставини, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.

Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови:

ці обставини встановлені судовим рішенням лише у господарській, цивільній або адміністративній справі;

ці обставини оцінені судом саме як обставина (юридичний факт) преюдиційного характеру та не є правовою оцінкою, наданою судом певній обставині (юридичному факту);

ці обставини міститься у мотивувальній частині рішення та відповідають вимогам пункту першого частини четвертої статті 246 КАС України, згідно з яким у мотивувальній частині рішення, серед іншого, зазначаються обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини;

судове рішення набрало законної сили;

у справі беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини (наприклад, особа може посилатися на преюдиційні факти, що містяться в судовому рішенні, ухваленому відповідно до глава 6 Цивільного процесуального кодексу України "Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення").

Аналогічні підходи застосовані Верховним Судом у постановах від 10 вересня 2020 року у справі № 591/245/17, від 12 жовтня 2020 року у справі № 814/435/18, від 27 листопада 2020 року у справі № 440/525/19, від 20 квітня 2021 року у справі №817/1269/17, від 31 травня 2021 року у справі № 826/1581/18 та від 30 вересня 2021 року у справі №826/7424/17.

На підставі вищенаведеного суд приходить до переконання що рішення у справі № 453/843/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна, яке переглянуто Верховним Судом, ухвалено щодо тих же осіб, які є учасниками цієї справи, та з приводу тих же обставин, а тому такі мають преюдиційне значення для розгляду даної справи та відповідно доказуванню не підлягають.

Також, суд не приймає до уваги твердження позивача щодо належності виграшу їй так як відповідач у прямому ефірі «Лото-Забава» оголосив, що він «присвячує» свій виграш дружині та що вирішив їй на 8 березня подарувати лотерейні білети. Даним твердженням, як і відеозапису програми «Лото-Забава» від 13.03.2016 та викопіюванню лотерейної газети «Азарт» №956 від МСЛ, які долучені до матеріалів справи судом була надана відповідна правова оцінка під час розгляду справи 453/843/18 та встановлено, що такі обставини не свідчать про укладення договору дарування грошових коштів в прямому ефірі.

Окрім цього, суд наголошує й на тому, що Умовами проведення державної грошової лотереї «Лото Забава» затвердженими наказом ТОВ «М.С.Л.» від 24.04.2015 № 129, а саме п. 5.17 передбачено можливість здійснення виплати виграшу оператом по виплаті виграшу на користь 3-ї особи, та порядок дій гравця при таких обставинах. Однак, така процедура не проводилась, гравець не виявив волевиявлення та не давав розпорядження про перерахування суми виграшу третій особі, зокрема ОСОБА_24 ..

Суд звертає увагу, що під час розгляду справи, були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи. Разом з тим позивачем не спростовано жодними належними, допустимими та достовірними доказами у розумінні ст. 77-79 ЦПК України твердження відповідача про те, що саме він є власником виграшу та набув статусу учасника акційного розіграшу по білету який виявився виграшим та який на думку позивача належить сааме їй на праві власності, оскільки був придбаний нею.Також не надано жодних доказів придбання білетів за її особисті кошти.

Жодних клопотань про витребування додаткових доказів відповідачем не заявлялось, а суд у відповідності до ч. 7 ст. 81 ЦПК України позбавлений можливості з власної ініціативи збирати докази, що стосуються предмету спору.

З огляду на існуючі у матеріалах справи докази, вищенаведені факти та преюдиційні обставини, а також відсутність будь-яких інших доказів, які б свідчили про протилежне, суд вважає безпідставними та відхиляє твердження позивача про те, що придбанням білетів вона стала їх власником та набула статусу учасника (гравця) держаної лотереї «Лото-Забава», що відповідно дає їй право на одержання виграшу державної грошової лотереї «Лото Забава» 865 тиражу у розмірі 400 000 грн.

Щодо клопотання представника відповідача та відповідача про застосування до правовідносин, які виникли між стронами строку позовної давності суд зазначає наступне.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу.

За правилами ч.3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, а сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За системним змістом наведених статей суд може відмовити в позові через сплив без поважних причин строку звернення до суду лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог і спливу строку звернення до суду в позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви.

На підставі досліджених у судовому засіданні доказів суд дійшов висновку, що у задоволенні позову позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на лотерейні білети та права на виграш у лотерею слід відмовити у зв`язку з безпідставністю.

Щодо судових витрат.

Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Положеннями ч.1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У звязку з відмовою у задоволені позовних вимог, слід відмовити і у вимозі про стягнення з відповідача судових витрат.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 242, 259, 264-265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на лотерейні білети та права на виграш у лотерею відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст судового рішення виготовлено 24.02.2023 р.

Головуючий суддя Н. М. Янів