Справа №760/5233/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Шереметьєвої Л.А., за участю секретаря - Фареник А.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства Виконавчого органу Київської міської ради / Київської міської державної адміністрації / «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і, з урахуванням нової редакції позовної заяви, просить стягнути з відповідача:

- заборгованість за надані послуги з централізованого опалення у розмірі 140 232, 86 гр.;

- заборгованість за надані послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 7 484, 66 гр.

Посилається в позові на те, що розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10 квітня 2018 року № 591 КП «Київтеплоенерго» (видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, у зв`язку із чим КП «Київтеплоенерго» здійснює з 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та централізоване постачання гарячої води регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630.

Відповідно до п. 8 Правил та Закону послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, такий договір є договором приєднання.

На виконання вимог Закону КП «Київтеплоенерго» на підставі типового договору, підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34 (5085).

Свідоцтвом повного і беззастережного акцепту (прийняття) умов договору є факт отримання послуг Споживачем.

Зазначає, що відповідач до 24 березня 2021 року була власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 з 24 березня 2021 року.

Вказана квартира під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання, а отже відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води.

Відповідач від послуг централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялася (не відключалася).

У зв`язку з несвоєчасною оплатою коштів за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води з 01 травня 2018 року утворилася заборгованість у розмірі 99 299,55 гр., яка складається з:

- 95 776, 25 гр. - заборгованість за послуги з централізованого опалення;

- 3 523, 30 гр. - заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води.

Крім того, на підставі Договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11 жовтня 2018 року, укладеного між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго», підприємство прийняло право вимоги з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води у розмірі 49 800, 00 гр., яка складається з:

- 45 728, 02 гр. - заборгованість за послуги з централізованого опалення;

- 4 071, 98 гр. - заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води.

Згідно п. 3.4.2 Договору цесії новий кредитор має право на отримання замість Кредитора від споживачів, визначених у Додатку № 1 та/або Додатку № 2 до Договору цесії сплати заборгованостей.

Надання послуг здійснювалось на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого Правилами, який був опублікований 31 липня 2014 року на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також у газеті «Хрещатик» від 06 серпня 2014 року №111 (4511).

Наголошує, що факт відсутності письмового договору про надання послуг централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг.

Зазначає, що з відповідача підлягає стягненню пропорційно в межах періоду перебування квартири у її власності заборгованість за період з лютого 2016 року по березень 2021 року за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 147 717, 52 гр.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 17 серпня 2021 року в справі було відкрито провадження за позовом КП Виконавчого органу Київської міської ради/Київської міської державної адміністрації /»Київтеплоенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 04 листопада 2021 року клопотання представника позивача задоволено, залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 18 січня 2022 року роз`єднано вимоги КП Виконавчого органу Київської міської ради/Київської міської державної адміністрації /»Київтеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 05 липня 2022 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками з пропозицією надати відзив на позов.

Конверт з копією ухвали про відкриття провадження у справі та копією позовної заяви з додатками з пропозицією надати відзив, який направлявся відповідачу, 13 грудня 2022 року повернувся до суду з відміткою про закінчення терміну зберігання.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач була власником квартири АДРЕСА_2 до 24 березня 2021 року.

Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10 квітня 2018 року № 591 КП «Київтеплоенерго» (видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, у зв`язку із чим КП «Київтеплоенерго» здійснює з 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

КП «Київтеплоенерго» на підставі типового договору, підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34 (5085).

На підставі Договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11 жовтня 2018 року, укладеного між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго», позивач прийняв право вимоги до споживачів з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води.

Надання послуг здійснювалось на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого Правилами, який був опублікований 31 липня 2014 року на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також у газеті «Хрещатик» від 06 серпня 2014 року №111 (4511).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що за період часу до травня 2018 року заборгованість за послуги з централізованого опалення становить 45 728, 02 гр., а з 01 травня 2018 року - 95 776, 25 гр.

Заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води до травня 2018 року становить 4 071, 98 гр., а з 01 травня 2018 року - 3 523, 30 гр.

Загальна сума за надані послуги станом на травень 2021 року становить 149 099, 55 гр.

Новою редакцією позову позивач визначив вартість отриманих відповідачем послуг у розмірі 147 717, 52 гр., який складається з 49 800, 00 гр. заборгованості за спожиті до 30 квітня 2018 року послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води та 97 917, 52 гр. заборгованості з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води з 01 травня 2018 року по березень 2021 року.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"/ на момент виникнення спірних правовідносин у редакції Закону України № 1875-IV від 24 червня 2004 року / житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно з ч.1 ст.13 Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до ч.2 ст.13 Закону примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад, залежно від функціонального призначення, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

За змістом ч. 3 ст. 16 Закону комунальні послуги надаються споживачам безперебійно.

Таким чином, відповідач була та є споживачем житлово-комунальних послуг.

Правовідносини, які склалися між сторонами, врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно з п.1 ч.3 ст.20 Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

За змістом ст. 29 Закону надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку здійснюється на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.

Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року.

Відповідно до пункту 8 Правил послуг надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на підставі типового договору.

Звертаючись до суду, позивач зазначає, що в газеті «Хрещатик» за 06 серпня 2014 року та 28 березня 2018 року опубліковано договір про надання послуг, який відповідає змісту типового договору і є договором приєднання і який може бути укладений шляхом приєднання до нього відповідача, як споживача.

Зазначив також, що будинок АДРЕСА_3 підключений до мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, що є свідченням виконання КП «Київтеплоенерго» послуг.

В свою чергу відповідач від вказаних послуг не відмовлялась і від вказаних мереж не відключалась.

Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

За змістом ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

У тих випадках, коли закон не встановлює обов`язковість певної форми, сторони можуть обирати її на власний розсуд, але в межах чинного законодавства.

Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Таким чином, якщо умови усного договору виконуються сторонами, то він вважається укладеним, а умови прийнятими обома сторонами.

За змістом ч. 1 ст. 633 ЦК України договір про надання комунальних послуг є публічним договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Як зазначено вище, позивач на підставі ліцензії №591 від 10 квітня 2018 року є виробником і постачальником теплової енергії споживачам і з 01 травня 2018 року надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до вимог закону споживачі зобов`язані вносити плату за житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати послуг в повному обсязі.

Це відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України 20 квітня 2016 року в справі 6-2951цс15, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом.

В порушення вимог закону відповідач плату за надані послуги не вносила, що привело до виникнення заборгованості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виходячи з того, що відповідач не вносила плату за надані житлово-комунальні послуги, що привело до виникнення заборгованості, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води.

Щодо заборгованості за надані послуги з централізованого опалення суд виходить з наступного.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно загальна площа квартири становить 226, 5 кв.м., житлова площа - 78, 0 кв.м.

Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного позивачем, саме 226, 5 кв.м. квартири зазначено як опалювальна площа.

Відповідно до Технічного паспорта на квартиру з її загальної площі не опалюється 49, 9 кв.м., а саме: балкон і тераса розміром відповідно 3,1 кв.м. та 38, 5 кв.м., та 2 лоджії: 5,5 кв.м. та 2,8 кв.м.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.

Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача.

Крім того, суд також враховує, що статтями 22, 24 Конституції України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові в справі № 219/1704/17 від 13 травня 2020 року, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, у контексті дотримання принципу змагальності сторін, у процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.

Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача.

Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Позивач, подаючи нову редакцію позову, приведений розрахунок заборгованості та його критерії не навів і суду не надав.

В свою чергу, обов`язок приведення розрахунку заборгованості покладається саме на позивача і докази заборгованості, які є предметом спору, мали бути надані позивачем при поданні нової редакції позову.

Заявляючи суму до стягнення з відповідача, позивач у новій редакції позову не обґрунтував ні саму суму, ні порядок проведення нарахування заборгованості, тобто не довів як суму заборгованості, так і порядок її нарахування.

З урахуванням цього,відсутність у суду обов`язку проводити розрахунки заборгованості,недоведення позивачем пред`явлених до відповідача вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена ним сума судового збору при зверненні до суду.

Виходячи з цього суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 113, 95 гр. судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 15, 16, 205, 322 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 229, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київської міської ради 7 484, 66 гр. заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води та 113, 95 гр. судового збору.

Позивач: Комунальне підприємство Виконавчого органу Київської міської ради /Київської міської державної адміністрації / »Київтеплоенерго», адреса: 01001, м. Київ, площа І.Франка, 5, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: російська федерація, АДРЕСА_4 ; адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А. Шереметьєва