Провадження № 2/750/41/23
У Х В А Л А

01 березня 2023 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого судді Требух Н.В.

за участі секретаря Галета Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Державної казначейської служби України про стягнення майнової шкоди,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2021 р. представник ОСОБА_1 адвокат Голик Є.В. звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі за текстом ГУ ПФУ в Чернігівській області), Державної казначейської служби України (далі за текстом ДКСУ), в якому просив стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку ДКСУ 495193 грн 83 коп. шкоди, завданої законом, що визнаний неконституційним. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ОСОБА_1 є потерпілим від Чорнобильської катастрофи учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорії 1) та особою з ІІІ групою інвалідності з 29.06.2011 року, та ІІ групою інвалідності з 31.05.2018 року безтерміново внаслідок захворювання, пов`язаного з впливом аварії на ЧАЕС. У зв`язку з цим він перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Чернігівській області й отримує пенсію як особа з інвалідністю, що пов`язана з аварією на ЧАЕС. На ОСОБА_1 поширюється дія ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Рішенням Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), ч. 3 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХII у редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 № 76-VIII. З прийняттям названого Рішення норма, про яку в ньому йдеться, втратила чинність з 07.07.2021. Тобто позивач - особа, на яку поширюється дія ч. 3 ст. 54 вказаного вище Закону, з 01.01.2015 по 06.07.2021 мав право отримувати пенсію в розмірі не нижче шести мінімальних пенсій за віком по інвалідності ІІ групи та восьми мінімальних пенсій за віком по ІІ групі інвалідності. Оскільки розмір пенсії за цей період був значно меншим, ніж 6 та 8 мінімальних пенсій за віком, то він вважає, що має право на відшкодування різниці між розміром виплаченої пенсії за цей період та розміром пенсії, що встановлений ч. 3 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у її конституційній редакції.

Зазначена справа була прийнята до розгляду в порядку, визначеному ЦПК України.

У справі встановлено наступне.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, що підтверджується копією посвідчення відповідного змісту серії НОМЕР_1 (арк. 7). Відповідно до копії довідки від 29.06.2011, він мав 3 групу інвалідності по захворюванню, пов`язаному з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до копії довідки МСЕК від 21.06.2018 року має 2 групу інвалідності по захворюванню, пов`язаному з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безтерміново.

Згідно з копією довідки про доходи № 061042, пенсіонер ОСОБА_1 перебуває на обліку в Новгород-Сіверському об`єднаному управлінні ПФУ в Чернігівській області та отримує пенсію за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Пенсійний фонд України є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою і, зокрема, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, здійснює контроль за цільовим використанням коштів, якими він розпоряджається, та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Фонду. Кошти Пенсійного фонду України, відповідно до ст. 73 цього Закону, використовуються на виплату пенсій і надання соціальних послуг, передбачених цим Законом, тощо.

Згідно з п. 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління є територіальними органами Пенсійного фонду України. Управління Пенсійного фонду України підпорядковуються Пенсійному фонду України та безпосередньо відповідним головним управлінням Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Пенсійного фонду України. Основними завданнями управління Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення, ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню та виконання інших завдань, визначених законом (п. 3 вказаного Положення).

Відповідно до підп. 7, 8 п. 4 зазначеного Положення, управління Пенсійного фонду України відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці та інші виплати відповідно до законодавства, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

З наведеного у попередніх трьох абзацах випливає, що Пенсійний фонд України, відповідно до покладених на нього завдань і функцій, є суб`єктом владних повноважень у сфері нарахування та виплати пенсій. Отже спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, а тому їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 (фізична особа) просить стягнути з ГУ ПФУ в Чернігівській області (суб`єкта владних повноважень, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства з нарахування і виплати позивачеві пенсії) недораховану та недоотриману різницю у пенсії згідно з ч. 3 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.01.2015 по 30.06.2021 у сумі 495193 грн 83 коп. Отже між сторонами виник публічно-правовий спір, пов`язаний зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій з приводу нарахування та виплати пенсії позивачеві. Тому цей спір повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства. Подібні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 750/1668/17 та від 04.03.2020 у справі № 757/63985/16. Тож суд І інстанції помилково розглянув справу в порядку цивільного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За змістом статті 256 ЦПК України, я кщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

На виконання вимог частини першої статті 256 ЦПК України суд вважає за необхідне повідомити позивача, що розгляд його позовних вимог віднесено до юрисдикції адміністративного суду, а саме Чернігівського окружного адміністративного суду.

Отже, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі.

Керуючись ст. 255 ЦПК України, суд, -

У х в а л и в :

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Державної казначейської служби України про стягнення майнової шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 15 днів в порядку, встановленому статтею 354, 355 ЦПК України.

Суддя Н.В.Требух