ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/1409/22 Номер провадження 22-ц/814/1926/23Головуючий у 1-й інстанції Городівський О.А. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

за участю секретаря Даценко Н.В.

розглянула у відкритому удовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 21 липня 2022 року, постановлену суддею Городівським О.А., за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про зобов`язання вчинити дії, стягнення моральних збитків.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,

ВСТАНОВИЛА:

19 липня 2022 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про зобов`язання Миргородський відділ державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) закінчити виконавче провадження на підставі ч.1 п. 5 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», що проводиться відносно позивача.

Визнати винним Миргородський відділ державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у обмеженні прав позивача, передбачених ст. 41 Конституції України і стягнути на користь позивача моральні збитки.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 21 липня 2022 року відмовлено у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про покладення зобов`язання на відповідача закінчити виконавче провадження та стягнення моральних збитків.

Роз`яснено позивачу ОСОБА_1 , що вирішення заявленого ним спору належить до юрисдикції Полтавського окружного адміністративного суду.

Із вказаною ухвалою не погодився позивач ОСОБА_1 та подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, відкрити провадження за його позовом та задовольнити вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що його позовна заява повинна була розглядатися Миргородським міськрайонним судом Полтавської області, який видав виконавчий документ про стягнення з цього грошових коштів на виконання вироку Миргоросдького міськрайонного суду Полтавської області від 15 квітня 2019 року у справі № 541/1700/18.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За змістом позиції Верховного Суду, сформованої у справі від 01.10.2020 №361/8331/18, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Згідно ч. 6, п. 1, 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи.

У судове засідання відповідач не з`явився. Про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 п. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи до продовження розгляду до суду першої інстанції, відповідно до п.п. 3,4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України є: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення посилкової ухвали.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив, що позивач ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду з позовом до Миргородського відділудержавної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в якому просив зобов`язати відповідача закінчити виконавче провадження, відкрите за виконавчими листами, виданими на підставі вироку Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15.04.2019 року відносно нього, а також стягнути на його користь моральні збитки, завдані неправомірними діями державної виконавчої служби.

Відмовляючи у відкритті провадження за вказаним позовом, суд першої інстанції виходив з того, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки між сторонами виник публічно-правовий спір, який має вирішуватись у порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів, не погоджується з даним висновком суду, виходячи з наступного.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 цього Кодексу).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Частиною першою статті 181 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

05 жовтня 2016 року набрали чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» та зміни до ЦПК України, внесені відповідно до цього Закону.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_1 оскаржує дії державного виконавця щодо зупинення виконавчого провадження, де він є боржником, яке відкрите на підставі виконавчого листа, виданого Миргородським міськрайонним судом Полтавської області у справі № 1-кп/541/35/2019 від 17.11.2021 року про задоволення цивільного позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь ДП «Миргородське лісове господарство» 424610,33 грн, вважаючи, що виконавче провадження слід закінчити на підставі ч.1 п. 5 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Цивільний позов було пред`явлено в кримінальному провадженні та задоволено вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15.04.2019 року.

Підстави та порядок звернення й розгляду цивільного позову в кримінальному процесі передбачені статтею 128 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 128 КПК України форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, установленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Тобто інститут цивільного позову у кримінальному провадженні є суміжним із позовним провадженням, врегульованим ЦПК України.

Як встановлено судом, виконавчий лист було видано в кримінальній справі №1-кп/541/35/2019 за наслідками розгляду цивільного позову прокурора в інтересах держави в особі ДП «Миргородське лісове господарство».

Таким чином, враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що зазначений спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки боржник за виконавчим документом оскаржує дії та бездіяльність державного виконавця щодо виконання виконавчого документа, який був виданий на виконання задоволеного в межах кримінального провадження цивільного позову, а тому такий спір належить до юрисдикції суду, який видав виконавчий документ, та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 21.07.2022 року скасуванню, з направленням справи справу для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.

При цьому колегія суддів не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, щодо необхідності розгляду по суті, поданого ним позову судом апеляційної інстанції, оскільки вказана справи не була предметом розгляду судом першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.6, 379, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 21 липня 2022 року скасувати.

Направити справу за позовом ОСОБА_1 до Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про зобов`язання вчинити дії, стягнення моральних збитків до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області для продовження розгляду

Постанова суду апеляційної інстанції оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 23.01.2023 р.

Головуюча суддя О.В.Чумак

Судді Ю.В.Дряниця

Л.І.Пилипчук