Справа № 639/5/23
Провадження № 2/639/593/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гаврилюк С. М.,

секретар судового засідання Пивоварова Т.В.,

за участю представника позивача адвоката Куляшової Г.С.,

представника відповідача адвоката Литвинової В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 639/5/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

установив:

ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , у якому просив розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 28.01.1989 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 99.

Сторони не мають неповнолітніх дітей.

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилався на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причин різних поглядів на життя , на ґрунті побутових питань у них часто виникали конфлікти, що призвело до взаємного відчуження та до небажання підтримувати спільне життя. У лютому 2022 року шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Оскільки ОСОБА_2 ухиляється від розірвання шлюбу в органах РАЦС, позивач змушений звернутися з даним позовом до суду.

Позивач зазначив, що примирення та збереження шлюбу неможливо, шлюб розпався остаточно, майновий спір відсутній.

04.01.2023 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання (а.с.13-14).

У відзиві на позов відповідач вказала, що визнає позовні вимоги у повному обсязі і не заперечує проти задоволення позову, просила зменшити розмір стягнутих судових витрат, у разі задоволення позову, а також надати час для примирення подружжя. (а.с.22-24).

У поданій до суду відповіді на відзив позивач наполягав на розірванні шлюбу, зазначивши, що у 2015 році їх з відповідачем відносини погіршились. Не дивлячись на те, що вони продовжували разом проживати, у кожного було своє особисте життя. Після 24.02.2022 позивач зрозумів, що його та відповідача нічого не пов`язує окрім спільного побуту, він втратив почуття любові та залишок свого життя бажає прожити з іншою жінкою. Позивач зазначив, що примирення між ними неможливо та суперечить його інтересам.

У поданій 23.01.2023 заяві позивач позовні вимоги підтримав, просив шлюб розірвати, розглянути справу без його участі , за участю його представника адвоката Куляшової Г.С. (а.с.36-37).

23.01.2023 судом, не виходячи до нарадчої кімнати, постановлено ухвалу про долучення до матеріалів справи поданих відповідачем відзиву та заяви про надання строку для примирення, а також заяви позивача про розгляд справи без його участі (а.с.38-41).

28.02.2023 ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі.

В судовому засіданні 28.02.2023 представник позивача адвокат Куляшова Г.С. позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, посилаючись на те, що позивач вже має стосунки з іншою жінкою, наполягає на розірванні шлюбу , збереження якого суперечить інтересам позивача.

Представник відповідача адвокат Литвинова В.В. вказала, що відповідач проти задоволення позову не заперечувала.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи позивач та відповідач в судове засідання не з`явились.

Враховуючи наявність в матеріалах справи заяви позивача про розгляд справи без його участі та присутність у судовому засіданні представників сторін, повноваження яких не обмежені, суд розглядає справу за відсутністю сторін, за участю їх представників.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін , дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги , об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що 28.01.1989 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 99 зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_4 , дружини ОСОБА_4 (а.с.3).

Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Частиною першою ст. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, сім`я існує лише формально, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, позиввач втратив почуття любові до відповідача.

Згідно зі статтею 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Оскільки позивач виявив бажання розірвати шлюб та не має наміру більше зберігати родину, а відповідач проти задоволення позову не заперечувала, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами.

При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією від 02.01.2023 № ПН2675559 (а.с.2).

Згідно з положеннями статті 141 ЦПК України, судові витрати розподіляються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач визнала позовні вимоги, суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень статей 141, 142 ЦПК України, та дійшов до висновку про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, що становить 536,80 грн, та про стягнення з відповідача на користь позивача 50% судового збору, що становить 536,80 грн.

Керуючись ст. 6, 7, 12, 13, 43, 76, 81, 89, 131, 141, 200, 247, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 28.01.1989 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 99.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Ново-Баварському районі міста Харкова Харківської області, , повернути ОСОБА_1 50% суми судового збору за подання до суду позовної заяви у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Оригінал квитанції № ПН2675559 від 02.01.2023 залишити в матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 28.02.2023.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Світлана ГАВРИЛЮК