Тарутинський районний суд Одеської області
Справа № 514/1486/22
Провадження по справі № 2/514/91/23
28 лютого 2023 року смт Тарутине
Тарутинський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Кравченко П.А.,
за участю секретаря судового засідання - Мельниченко Н.М.
розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Тарутине в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав,
Представник позивача звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить позбавити останнього батьківських прав відносно доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Свої вимоги мотивує тим, що до служби у справах дітей Бородінської селищної ради звернувся ОСОБА_3 , щодо вирішення питання виховання неповнолітньої сестри ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що її мати, ОСОБА_4 ) померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з дитиною не спілкується вже тривалий час та не виконує своїх батьківських обов`язків. Дитина на даний час проживає з братами ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в домі матері за адресою: АДРЕСА_1 .
Враховуючи викладене, з метою захисту прав дитини представник позивача звернулась до суду з зазначеним позовом.
В судове засідання представник позивача не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила судове засідання провести за її відсутністю. На позовних вимогах наполягає.
Відповідач в судове засідання не з`явився, викликався належним чином.
На адресу суду від відповідача повернулись зворотні поштові повідомлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
В подальшому, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, було розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача до суду в судове засідання, однак останній в судове засідання на вказану в оголошенні дату не з`явився, жодних заперечень проти позову, заяв про розгляд справи без його участі до суду не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.
Частиною 11 статті 128 ЦПК України передбачено, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Враховуючи наведе, відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.
Пунктом 1 частини 3 статті 223 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
У справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи (ч. 1 ст. 42 ЦПК України).
Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч. 1 ст. 48 ЦПК України).
Враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про судове засідання, відзиву на позовну заяву не подав, в судове засідання не з`явився та не повідомив причини неявки, суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без повідомлення причини, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору.
Враховуючи, що позивач не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 24 листопада 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції Одеської області (а.с. 7).
Згідно копії свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_2 від 06 січня 2008 року (а.с.13) ОСОБА_7 уклала шлюб із ОСОБА_10 , та змінила прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_11 ».
Мати дитини, ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 , актовий запис №249 від 09 липня 2022 року, видане Тарутинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеській області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 12).
Згідно характеристики Державного навчального закладу «Тарутинський професійний аграрний ліцей» від 19 липня 2022 №96 ОСОБА_2 навчається у ДНЗ «Тарутинський професійний аграрний ліцей» з 01 вересня 2020 року, характеризується позитивно (а.с.11).
Згідно рішення виконавчого комітету Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області №194/2 від 24.11.2022 року, вирішено затвердити висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , по відношенню до дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).
Відповідно до висновку Служби у справах дітей Бородінської селищної ради доцільно позбавити громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав по відношенню до дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).
Також судом встановлено, що дитина на даний час проживає з братами ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .
У статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Відповідно до частин першої та другої статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.
Так, згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, передбачені статтею 166 СК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Отже, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав.
Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
За положеннями частини першої статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина може бути розлучена з батьками у разі, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у її право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним.
Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, суд з однієї сторони має розглянути правомірність втручання в право відповідача на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції.
З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 останні роки не турбується про свою дитину, ОСОБА_2 постійно проживає з братами ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , які забезпечують її життя, дбають про фізичний та моральний розвиток.
Встановлені обставини свідчать про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, що не є порушенням статті 8 Конвенції, яка передбачає право особи на повагу до свого сімейного життя.
Таким чином, врахувавши конкретні обставини справи, якнайкращі інтереси дитини, а також те, що відповідач фактично не виконує свої батьківські обов`язки тривалий проміжок часу, суд дійшов висновку про застосування до відповідача крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення його батьківських прав.
За змістом статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.
Аналізуючи всі обставини справи, суд вважає, що наявні у справі докази свідчать про ухилення відповідача від обов`язків по вихованню дитини та з урахуванням наведених конкретних обставин справи, є достатньо підстав для застосування до відповідача вказаного крайнього заходу впливу у виді позбавлення батьківських прав.
Крім того, пунктом 14 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.
У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, вони стягуються з другої сторони пропорційно до задоволеною чи відхиленої частини вимог.
Представник позивача звернулась до суду з зазначеним позовом 29.11.2022 року (а.с.1).
Ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області від 12 грудня 2022 року позивача було звільнено від сплати судового збору.
Згідно п.п.2 п. 1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру юридичною особою справляється судовий збір в розмірі 1 (одного) розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» передбачено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2022 року в розмірі 2481 гривня 00 копійок. Враховуючи вище викладене розмір судового збору по даній категорії справ складає 2481 гривня 00 копійок.
Тож, враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2481 гривня 00 копійок.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4-13, 19, 76-81, 89, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд,
Позов органу опіки та піклування Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки смт Бородіно Тарутинського району Одеської області.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня.
Роз`яснити відповідачу ОСОБА_1 , що відповідно до ст.169 Сімейного кодексу Українивін може звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав після зміни відповідної поведінки як особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Одеського апеляційного суду через Тарутинський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 28.02.2023 року.
Суддя П.А. Кравченко