Справа № 1108/2822/12
Провадження №2-п/390/3/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2023 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Квітки О.О.,

при секретарі Абрамовій М.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Кропивницький заяву ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Гура Костянтин Вікторович, про перегляд заочного рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 27.08.2012 по справі №1108/2822/12 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи: орган опіки та піклування в особі Кіровоградської районної державної адміністрації, прокуратура Кіровоградського району, про позбавлення батьківських прав,

встановив:

11.05.2023 ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Гура К.В., звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 27.08.2012 по цивільній справі №1108/2822/12 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи: орган опіки та піклування в особі Кіровоградської районної державної адміністрації, прокуратура Кіровоградського району, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування заяви зазначено, що заочне рішення має бути переглянуто та скасовано через наявність поважних причин неявки в судове засідання відповідача, а саме: неотримання нею судових повісток. Про те, що відповідач позбавлена батьківських прав їй стало відомо в квітні 2023 року від позивача та вона відразу звернулась до адвоката. 20.04.2023 адвокатом отримано копію рішення суду від 27.08.2012. При ознайомленні з матеріалами справи стало відомо, що відповідача (двічі) викликали до суду по цій справі, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення. Однак в рядку про вручення поштової кореспонденції зазначено, що вказані листи отримала мати ОСОБА_5 , яка є позивачем по цій справі. Ці обставини унеможливлюють ухвалення заочного рішення, оскільки відповідач не був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що як наслідок позбавило відповідача з`явитись в судове засідання та подати відповідно відзив і належним чином захистити свої права. Крім того, представник відповідача вважає, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом не було належним чином та повно з`ясовано обставини по справі, не надано правову оцінку доказам. Та обставина, що на час розгляду справи матеріальним забезпеченням дитини, її вихованням і розвитком займається мати і батько відповідачки, не свідчить безумовно про те, що відповідач - мати дитини не бажає приймати участь у її утриманні і вихованні, тобто свідомо умисно нехтує батьківськими обов`язками. Відповідач дійсно перебувала в скрутному матеріальному становищі, як мати трьох дітей, через це роботодавці відмовлялися брати її на роботу, пояснюючи тим, що вона постійно перебуватиме на лікарняних, так як діти зазвичай часто хворіють. Оскільки м. Донецьк і м. Маріуполь є індустріальними містами там наявна більша кількість потреби в робітниках та вищі заробітна плата, тому відповідач змушена була саме там працевлаштувалися, що дало їй можливість утримувати себе та свою сім`ю. Весь час знаходження сина відповідачки у її батьків, вона постійно з ним спілкувалась, підтримувала його матеріально шляхом перерахування грошових коштів позивачеві. Крім того, те що дитина ходить по селу і грається взагалі не доводить факту ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, а отже заочне рішення є незаконним та підлягає перегляду.

На підтвердження вказаних обставин представником відповідача до заяви долучено:

- копію паспорту та ідентифікаційного номеру ОСОБА_6 ;

- довідку від 03 травня 2022 року № 7106- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, з якої вбачається, що місце проживання ОСОБА_6 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 ;

- довідку про склад сім`ї, з якої вбачається, що ОСОБА_6 проживає одна за адресою: АДРЕСА_3 ;

- копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого повторно, щодо зміни прізвища з ОСОБА_7 на ОСОБА_8 (а.с.78-80, 85).

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримав та зазначив, що відповідач належним чином про розгляд справи повідомлена не була, повістки не отримувала, всі повістки отримала її мати позивач у справі. Крім того, підстав для позбавлення її батьківських прав взагалі не було. Оскільки відповідач на той час була в скрутному матеріальному становищі, вона поїхали працювати у м. Маріуполь, але весь час спілкувалась з дітьми та матеріально їх підтримувала. Крім того, син відповідачки на цей час не заперечує проживати разом з матір`ю. Вважає, що є всі підстави для скасування заочного рішення у цій справі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні заяви про скасування заочного судового рішення. Зазначила, що обставини викладені в позові, правильні. Відповідач не виконувала свої батьківські обов`язки по відношенню до свого сина, залишила його з незнайомими людьми і виїхала з села. Де вона проживала на час розгляду справи їй не відомо, повістки дійсно приносили до неї додому, оскільки відповідач раніше там була зареєстрована, проте з 16 років не проживала. Аліменти не платила, лише одного разу перерахувала сину 200 грн. Вважає, рішення суду від 27.08.2012 законним і обґрунтованим, а тому підстав для його перегляду немає.

Дослідивши доводи сторін та матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 27.08.2012 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, де третьою особою є орган опіки та піклування в особі Кіровоградської районної державної адміністрації, задоволено повністю. Позбавлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно її сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном над малолітнім ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із опікуном ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 . Стягнуто з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_5 , на користь ОСОБА_1 107 (сто сім) грн. 30 коп. судового збору (а.с. 54-57).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач жодного разу в призначені судові засідання не з`явилась. В матеріалах справи наявні повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.33), в якому зазначено про його вручення матері ОСОБА_5 ; (а.с.59) на якому міститься лише написання прізвища ОСОБА_7 , проте відсутній підпис відповідача, а тому достеменно встановити, що вказаний конверт з вкладенням отримала особисто ОСОБА_4 не представляється можливим. Крім того, конверт, в якому міститься прийняте судом заочне рішення (а.с.64-65) повернутий до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». З матеріалів справи вбачається, що на час розгляду справи місце проживання (перебування) відповідача було невідоме, що також не заперечувалось позивачем під час судового розгляду цієї заяви. Так, за адресою, яка зазначена в позові: АДРЕСА_5 , відповідач не проживала; за адресою: АДРЕСА_4 , не проживала і знята з реєстрації за рішенням суду від 22.04.2011 (а.с. 9, 48); за адресою: с. Новоандріївка Новогородківського району також на час розгляду справи відсутня (а.с.10). Крім того, в матеріалах справи є інформація, що на час розгляду справи відповідач разом з дочкою перебували в м. Донецьк (а.с.13), що не заперечувалося представником відповідача, який в своїй заяві та в судовому засіданні зазначив, що відповідач на час розгляду справи перебувала в м. Маріуполь.

Представник відповідача зазначає підставою для перегляду заочного рішення те, що копію заочного рішення сторона відповідача отримала лише 20.04.2023, а тому не пропустив встановлений законом строк для подання заяви про перегляд заочного рішення.

Ці обставини знайшли своє підтвердження під час розгляду поданої заяви.

Як установлено, заочне рішення суду не було вручене відповідачу у день його проголошення (конверт, в якому міститься прийняте судом заочне рішення, повернутий до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання») (а.с.64-65).

19.04.2023 на адвокатський запит від 14.04.2023, копія заочного рішення від 27.08.2012 по справі № 1108/2822/12 за № 1108/2822/12/3486/2023 направлена адвокату Гурі К.В., який відповідно до ордеру серія ВА № 1051267 представляє інтереси ОСОБА_3

02.05.2023 до суду надійшла заява адвоката Гури К.В. про надання можливості ознайомитися з матеріалами справи та виготовити фотокопії документів власними технічними засобами.

04.05.2023 представник ОСОБА_3 - адвокат Гура К.В. ознайомився з матеріалами справи та виготовив фотокопії документів (а.с.70).

Отже, заява про перегляд заочного рішення подана в межах двадцяти днів з дня вручення відповідачу копії заочного рішення суду.

Разом з тим, перевіряючи обґрунтованість вимог заяви в частині скасування заочного рішення, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно із частиною другої, сьомої статті 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено: 3) обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це; 4) посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача. До заяви про перегляд заочного рішення додаються докази, на які посилається заявник.

Підстави для скасування заочного рішення визначені частиною першою статті 288 ЦПК України, перелік яких є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Так, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Наявність наведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Аналогічні приписи містяться у статтях 228, 229, 232 ЦПК України /в редакції, яка діяла станом на день ухвалення рішення/.

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на які надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 конвенції, а також ст. 1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Крім того, слід зазначити про те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суду необхідно виходити з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.

Судом у справі було ухвалено заочне рішення про задоволення позовних вимог на підставі аналізу доказів, які знаходились в матеріалах справи.

Так, закон визначає, що підставою для перегляду заочного рішення є наявність заперечень відповідача проти вимог позивача, та вимагає від відповідача надати докази на підтвердження цих заперечень. Відповідач вказує докази, які мають значення для справи та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Достатніх та переконливих доказів безпідставності позовних вимог до заяви долучено не було, а судом не встановлено.

Отже, зазначені відповідачем обставини в заяві не можуть бути підставою для скасування заочного рішення, при фактичній відсутності сукупності підстав, які зазначені в ч.1 ст.288 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що підставами скасування заочного рішення є, зокрема, наявність істотних доказів, які поза розумним сумнівом спростовують обґрунтування доводів позивача, а за відсутності зазначених обставин, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, а тому заява сторони відповідача про скасування заочного рішення є необґрунтованою та безпідставною, в зв`язку з чим в її задоволенні слід відмовити.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 287- 288 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Гура Костянтин Вікторович, про перегляд заочного рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 27.08.2012 по справі №1108/2822/12 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи: орган опіки та піклування в особі Кіровоградської районної державної адміністрації, прокуратура Кіровоградського району, про позбавлення батьківських прав, - залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала не оскаржується.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області О.О. Квітка