Справа № 339/10/23
Провадження № 22-ц/4808/482/23
Головуючий у 1 інстанції Скригун В. В.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Томин О.О.,

суддів: Бойчука І.В., Пнівчук О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Болехівського міського суду від 2 лютого 2023 року, ухвалене в складі судді Скригун В.В., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

У січні 2023 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з часу подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також витрати на правову допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з 06.05.2003 року перебувала з відповідачем у шлюбі, в якому народилося двоє дітей: син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте життя між ними не склалося, відповідач подав до Болехівського міського суду позов про розірвання шлюбу.

Коштів на утримання дітей відповідач не давав та не дає, за 2022 рік надав 3000 грн. Зазначала, що вона працює пралею у садочку «Зірочка» та отримує мінімальну заробітну плату, а тому їй одній важко утримувати сім`ю.

Дочка ОСОБА_5 є здоровою, а син ОСОБА_4 інвалідом 1 групи з дитинства по психзахворюванню.

Вказувала, що відповідач інших осіб на утриманні немає, працездатний, на приватних роботах отримує великий дохід, має транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому він зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дочки.

Рішенням Болехівського міського суду від 02.02.2023 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 1073 грн. 60 коп. Стягнення аліментів розпочати з 6 січня 2023 року і проводити до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу. Вважає дане рішення незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповного дослідження обставин справи.

Зазначає, що суд присудив аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини його доходу. При цьому рішенням того ж суду від 30.01.2023 року, що набрало законної сили, з нього на користь позивача ухвалено стягувати аліменти на повнолітню дитину інваліда І групи ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 05.01.2023 року довічно. Таким чином на підставі двох ухвалених судових рішень з нього стягуватимуть аліменти в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), що суперечить вимогам ч. 5 ст. 183 СК України про стягнення аліментів на двох дітей у розмірі 1/3 частини доходу.

Просить рішення суду першої інстанції змінити та стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 у розмірі 1/12 частини з усіх видів його заробітку (доходу).

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що така скарга є безпідставною. Зазначає, що стягнення аліментів на повнолітнього сина ОСОБА_4 має місце у зв`язку з його захворюванням та інвалідністю І групи, і відповідач погоджувався з таким розміром аліментів. При цьому СК України передбачено розмір аліментів на одну неповнолітню дитину не менше 1/4 частки доходів відповідача. А механічне складання розміру аліментів на дитину-інваліда та на неповнолітню дитину вважає недопустимим. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін

Згідно частини першої статті 369 ЦПК України, частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам відповідає.

Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі з 06.05.2003 року, про що свідчить копія повторного Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 28.09.2022 року (а.с. 3).

Від спільного життя у сторін народилися двоє дітей: син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , які зареєстровані та проживають з позивачем, що підтверджується копіями свідоцтв про народження від 24.09.2004 року та серії НОМЕР_2 від 28.02.2017 року відповідно (а.с. 4, 5), Довідки Болехівського комбінату комунальних підприємств №11 від 04.01.2023 року (а.с. 7).

Встановлено також, що син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 є особою з інвалідністю першої А групи з дитинства довічно, про що свідчить копія Довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №220184 від 25.20.2022 року (а.с. 6).

Задовольняючи позов та визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції врахував матеріальне становище позивача та відповідача, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, та дійшов висновку, що з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального гарантованого розміру аліментів відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», з ОСОБА_1 слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Тлумачення положень ст. 180 СК України свідчить, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано.

Приписами ч. 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В ч. 1 ст. 183 СК України вказано, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За правилами ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач має задовільний стан здоров`я, є працездатною особою молодого віку, на даний час офіційно не працевлаштований.

З урахуванням обставин справи, які підлягають врахуванню при визначенні розміру аліментів, суд дійшов правильного висновку про необхідність стягнення з позивача на користь відповідача аліментів в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно.

Що стосується доводів апелянта про те, що згідно рішення Болехівського міського суду від 30 січня 2023 року з нього на користь позивача вже ухвалено стягувати аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 05.01.2023 року довічно, а тому на підставі двох ухвалених судових рішень з нього стягуватимуть аліменти в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), що суперечить вимогам ч. 5 ст. 183 СК України про стягнення аліментів на двох дітей у розмірі 1/3 частини, то слід зазначити наступне.

Так, у ч. 5 ст. 183 СК України вказано, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Аналіз розділу II Наказне провадження ЦПК України підтверджує, що наказне провадження за своєю сутністю призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Тлумачення частини першої статті 182 та частини п`ятої статті 183 СК України свідчить, що обмеження щодо розміру аліментів, передбачене частиною п`ятою статті 183 СК України встановлено виключно для справ, що розглядаються у порядку наказного провадження, яке призначене для стягнення грошових сум незначного розміру.

Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 09.10.2019 року у справі №760/7045/18 (провадження №61-44790св18).

Частинами 2, 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості, зокрема, у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Аналізуючи вищевикладене, те, що відповідач є батьком двох дітей, загальний розмір стягуваних аліментів на їх утримання становитиме 1/2 частину його заробітку (доходу) (50%), колегія суддів вважає, що доводи апелянта про те, що вказаний розмір аліментів суперечить положенням чинного законодавства є безпідставними.

Схожі висновки містяться у постановах Верховного Суду від 22.04.2020 року у справі №657/1786/19 (провадження №61-3254св20), від 16.06.2021 року у справі №161/20072/18 (провадження №61-13673св19).

Враховуючи те, що предметом даного судового спору є стягнення аліментів на утримання однієї малолітньої дитини, вимоги ст. 182 СК України, стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача відповідатиме вимогам закону щодо визначення розміру аліментів як необхідного та достатнього для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 . Доводи, викладені в апеляційній скарзі правильних висновків суду не спростовують. Тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення Болехівського міського суду від 02 лютого 2023 року - без змін.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

За правилом пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Частиною четвертою статті 274 ЦПК України передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Отже зазначена справа є малозначною в силу вимог закону, тому судове рішення у цій справі в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Болехівського міського суду від 02 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2. ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча: О.О. Томин

Судді: І.В. Бойчук

О.В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 5 квітня 2023 року.