Провадження № 2/686/410/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Чевилюк З.А.

при секретарі Бенькалович А.Я.

за участі представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому цивільну справу за позовом Дочірнього підприємства приватного акціонерного товариства «Оболонь» «Красилівське» до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

ДП ПАТ «Оболонь» «Красилівське» звернулось до суду з позовом про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з ОСОБА_2 у розмірі 108 933 грн.

30.07.2021 року о 7 год.35 хв. на перехресті вул.Озерна та Панаса Мирного в м.Хмельницький ОСОБА_2 керуючи легковим автомобілем ЗАЗ DAEWWO Sens, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 , порушив Правила дорожнього руху та скоїв зіткнення з легковим автомобілем Citroen Berlingo, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить на праві власності ДП ПАТ «Оболонь» «Красилівське», під керуванням ОСОБА_4 , який перебуває в трудових відносинах з позивачем. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Citroen Berlingo отримав механічні пошкодження.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31.08.2021 року по справі про адміністративне правопорушення №686/20207/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адмінстративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 як власника транспортного засобу застрахована в ТДВ «Страхова компанія «КРЕДО».

25.08.2021 року позивач звернувся до ТДК СК «Кредо» через аварійного комісара ОСОБА_5 -представника страхової компанії за цивільно-правовим договором з заявою про виплату страхового відшкодування, який передав її страховій компанії, про що свідчить відкриття Страхової справи №2024726. Однак страхове відшкодування не було виплачене, суми страхового відшкодування не були узгоджені з позивачем, про мотиви невиплати не повідомили позивача. Копію експертного висновку про вартість матеріального збитку по результатах технічного огляду пошкодженого автомобіля, так само як і копію акта технічного огляду автомобіля, позивачу не надіслано страховою компанією. Строки виплати страхового відшкодування пройшли.

За таких умов, позивач зробив висновок, що автомобіль ОСОБА_3 не було належним чином застраховано, і у виплаті страхового відшкодування позивачу фактично відмовлено. Позивачем проведено експертне дослідження майнової шкоди завданої транспортному засобу, що складає 105 933 грн., які заявлені до стягнення разом із вартістю оцінки-3000 грн. безпосередньо з винуватця дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 .

Неможливість досудового врегулювання спору стала підставою звернення до суду із даним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та наполягав на його задоволені та зауважив, що визначення суб`єктом стягнення безпосередньо винуватця ДТП обумовлено пасивною позицією страхової компанією та нездійснення нею дій щодо відшкодування завданого збитку за зверненням позивача. Страховою компанією направлені пояснення до суду про часткове визнання заявлених збитків завданих позивачу у сумі 7992,52 грн. ;затримка у виплаті страхового відшкодування обумовлена неналежним оформленням звернення позивачем, підписанням заяви не уповноваженою особою. Позивачем не долучено до заяви про виплату страхового відшкодування довіреності уповноваженого представника. Страхова компанія просила розглянути справу за їх відсутності. Представник позивача вказав, що довіреність уповноваженого представника позивача направлена 5.04.2023 року.

ОСОБА_3 не визнав позовні вимоги.

ОСОБА_2 повідомлявся про час та дату судового засідання в установленому порядку, проте не забезпечив явки представника. Клопотання від відповідача про відкладення розгляду справи, розгляд справи за відсутності до суду не надходили. При відсутності заперечень з боку позивача, суд вважає за можливе заочно розглянути справу та винести заочне рішення.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню.

30.07.2021 року о 7 год.35 хв. на перехресті вул.Озерна та Панаса Мирного в м.Хмельницький ОСОБА_2 керуючи легковим автомобілем ЗАЗ DAEWWO Sens, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 , порушив Правила дорожнього руху та скоїв зіткнення з легковим автомобілем Citroen Berlingo, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить на праві власності ДП ПАТ «Оболонь» «Красилівське», під керуванням ОСОБА_4 , який перебуває в трудових відносинах з позивачем. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Citroen Berlingo отримав механічні пошкодження.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31.08.2021 року по справі про адміністративне правопорушення №686/20207/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адмінстративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

При аналізі вказаних деліктних правовідносин, суд бере до уваги доведеність вини відповідача у заподіяних матеріальних збитках автомобілю позивача.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 як власника транспортного засобу ЗАЗ DAEWWO Sens, державний номерний знак НОМЕР_1 застрахована в ТДВ «Страхова компанія «КРЕДО».

25.08.2021 року позивач звернувся до ТДК СК «Кредо» через аварійного комісара ОСОБА_5 -представника страхової компанії за цивільно-правовим договором з заявою про виплату страхового відшкодування, який передав її страховій компанії, про що свідчить відкриття Страхової справи №2024726. Однак страхове відшкодування не було виплачене. Відповідно до письмових пояснень страховика, невиплата обумовлена неналежним зверненням позивача, зокрема не долучено документ на підтвердження повноважень представника позивача. Довіреність уповноваженого представника направлена поштою під час розгляду судової справи 5.04.2023 року.

Оскільки дана дорожньо-транспортна пригода містить ознаки страхового випадку, шкода завдана в зв`язку з пошкодженням майна в даній дорожньо-транспортній пригоді підлягає відшкодуванню страховиком на умовах та в порядку передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ст. 5 ЦПК України застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності, тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів особи.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

За змістом частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Згідно, ч. 2 ст. 1187 ЦК України, - шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України - шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Пунктом 2 Постанови ПВСУ N6, 27.03.1992, «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що шкода заподіяна майну особи і громадянина або заподіяна майну юридичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причиновий зв`язок та є вина зазначеної особи.

За вимогами Закону України від 01 липня 2004 року № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон № 1961-IV) статті 3 обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Таким чином, у разі звернення потерпілого до страховика винної особи у ДТП, страховик має виплатити потерпілому страхові відшкодування у розмірі ліміту страхових виплат, передбачених договором, у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу деталей.

Статтею 1194 ЦК України урегульовано питання відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої, частини третьої статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Винуватець повинен відшкодувати потерпілому різницю між завданим збитком та страховою виплатою. Покладення відповідальності у розмірі завданого збитку який повинен відшкодувати страховик на винуватця суперечить інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Стала позиція, яка відображена у ряді постанов Верховного Суду. У тому числі і у рішеннях Великої Палати. Суть зводиться до того, що з винуватця можна стягнути лише ті суми, які не платить страхова, до яких, як правило відносяться: знос авто, франшиза, розмір збитку понад страхову суму. Якщо потерпілий заявляє вимогу до винуватця про відшкодування тих платежів, які повинна сплатити страхова компанія, то суд повинен відмовити в задоволенні таких позовних вимог. Єдине виключення сам винуватець згоден самостійно покрити розмір завданого збитку, який повинен бути покритий страховою компанією.

До такого правового висновку прийшов Верховний Суд у постановах: № 204/5314/18 від 25.11.2021 року; № 208/2600/17 від 27.10.2021 року; № 205/1314/16-ц від 20.10.2021 року; № 362/3043/18 від 06.10.2021 року; № 753/311/17 від 06.10.2021 року; № 128/1453/18 від 06.10.2021 року; № 369/11644/16-ц від 04.08.2021 року; № 759/24061/19 від 28.07.2021 року; № 523/7115/18 від 30.06.2021 року; № 204/4050/17 від 03.06.2021 року; № 607/17727/18 від 19.05.2021 року; № 523/3212/19 від 24.03.2021 року; № 753/11069/16 від 17.02.2021 року; № 760/5686/17 від 17.02.2021 року; № 592/8115/18 від 03.02.2021 року.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17, провадження № 14-95цс20, зазначено, що враховуючи розподіл у деліктному зобов`язанні між винуватцем ДТП (страхувальником) і страховиком (МТСБУ) обов`язку з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації наземних транспортних засобів, а також те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем має визначені законом межі та порядок реалізації, Велика Палата Верховного Суду відступає від висновку Верховного Суду України про те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним, і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована (постанови Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі №6-2808цс15, від 14 вересня 2016 року у справі №6-725цс16, від 26 жовтня 2016 року у справі №6-954цс16).

Системний аналіз пункту 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди страховиком межах ліміту відповідальностію

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках(ст..13 ЦПК).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб визначений договором або законом(ст.5 ЦПК).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що суб`єктом стягнення завданих збитків позивачу є ТДВ «Страхова компанія`Кредо», а не безпосередньо заподіював матеріальних збитків транспортному засобу ОСОБА_2 , який відповідатиме поза межами страхового ліміту. Страховий ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ТОВ СК «Кредо» складає 130 000 грн.

Таким чином, підстави для задоволення позову до ОСОБА_2 відсутні.

На підставі ст.ст.2, 12, 13, 76, 81, 141,142, 200, 258, 259, 263-265, 353 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені позову Дочірнього підприємства приватного акціонерного товариства «Оболонь» «Красилівське» про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з ОСОБА_2 у розмірі 108 933 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду, шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги. Заочне рішення може бути оскаржено за заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дати проголошення рішення до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.

Позивач: Дочірнє підприємство Приватного акціонерного товариства «Оболонь» «Кресилівське» м.Красилів, вул.Будівельна 3, код 22985686.

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 .

Треті особи: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 .

Товариство з додатковою відповідальністю`Стррахова компанія «Кредо», м.Запоріжжя, Запорізька область, просп..Моторобудівників 34, код 13622789.

Повний текст рішення виготовлено 7 серпня 2023 року.

Суддя: З.А.Чевилюк