Справа № 296/2609/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2023 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

за участю секретаря судового засідання Годлюк А.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 завдані збитки в порядку регресу в розмірі 6850,08 грн.

Обґрунтовуючи позов ОСОБА_3 вказує, що 25.03.2019 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (далі ПрАТ «УПСК»), правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_2 було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/3146549.

В подальшому, 28.01.2020 року приблизно о 08 год. 50 хв., в м. Житомирі по вул. Хлібна, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Honda», д.н.з. « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля «Ford», д.н.з. « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_4 , внаслідок якої транспортному засобу «Ford», д.н.з. « НОМЕР_2 », було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку.

Оскільки внаслідок аварії ПрАТ «УПСК», правонаступником якого є ОСОБА_3 , виплачено страхове відшкодування в розмірі 6 850,08 грн., а відповідачем не було повідомлено страховика про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду, у останнього виникло зобов`язання відшкодувати завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого страхового відшкодування, а саме - 6850,08 грн.

Позивача в судове засідання не з`явився, від нього 26.09.2023р. надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Відповідач в засідання суду не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відзиву на позов не подав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача і представників третіх осіб та на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.01.2020р., за адресою: м. Житомир, вул. Хлібна, 23, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Honda», д.н.з. « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля «Ford», д.н.з. « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_4 , внаслідок якої транспортному засобу «Ford», д.н.з. « НОМЕР_2 », було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку, що підтверджується копією повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду та пояснювальною запискою ОСОБА_4 (а.с. 19, 20).

Згідно повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду від 28.01.2020р. вбачається, що відповідальність власника автомобіля «Ford», д.н.з. « НОМЕР_2 » застрахована у ПрАТ «АСК «Інго Україна», а автомобіля «Honda», д.н.з. « НОМЕР_1 » - у ПрАТ «УПСК».

Відповідно до акту огляду транспортного засобу від 28.01.2020р. застрахованого полісом №250502808.19, автомобіль «Ford», д.н.з. « НОМЕР_2 », потребує заміни деталей, що не підлягають відновленню (а.с. 20-21).

Даний акт судом до уваги прийнятий бути не може, оскільки не містить даних про особу, яка його склала, та підпису такої. Також відсутні підписи представника страхової компанії та осіб, які були присутні під час огляду транспортного засобу (потерпілого та винуватця ДТП).

Згідно акту виконаних робіт №189 від 04.02.2020 ТОВ «АЛЬФА-МОТОРС ГРУП» надало постачальнику ТОВ «ПЕРША ЛІЗИНГОВА КОМПАНІЯ» послуги згідно договору №1, автомобіль «Ford Focus», «AA 8279 PE», загальною вартістю 10620,10грн.. Даний акт підписаний лише представником ТОВ «АЛЬФА-МОТОРС ГРУП» та не містить підпису замовника - представника ТОВ «ПЕРША ЛІЗИНГОВА КОМПАНІЯ», а тому не може бути прийнятий до уваги судом (а.с. 23 на звороті).

З платіжного доручення №2467 від 10.02.2020р. вбачається, що ТОВ «Перша лізингова компанія» сплатила ТОВ «Альфа Моторс Груп» 10620,10 грн. за ремонт автомобіля НОМЕР_3 згідно рахунку № НОМЕР_4 від 04.02.2020, в т.ч. ПДВ 1770,02 (а.с. 23).

В подальшому ОСОБА_5 звернувся до ПрАТ «АСК «Інго Україна» із заявою на виплату страхового відшкодування за полісом №250502808.19, по страховому випадку, який стався 28.01.2020 з автомобілем «Ford Focus», « НОМЕР_2 », що належить ТОВ «ТОВ «ПЕРША ЛІЗИНГОВА КОМПАНІЯ» (а.с. 24 на звороті).

ПрАТ «АСК «Інго Україна» виплатило ТОВ «ПЕРША ЛІЗИНГОВА КОМПАНІЯ» 8850,08 страхового відшкодування по договору №250502808.19, що підтверджується копією платіжного доручення №5289 від 08.04.2020 (а.с.25).

Згідно даних перевірки чинності поліса внутрішнього ОСЦПВВТЗ за полісом №АО3146549, чинного станом на 28.01.2020, транспортний засіб «Honda», д.н.з. « НОМЕР_1 », застрахований у ПрАТ «УПСК» (а.с.19).

Із заяви Вих. № 10-05/20Р від 14.05.2020р. встановлено, що представник ПрАТ «АСК «Інго Україна» звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «УПСК», в якій застраховано автомобіль «Honda», д.н.з. « НОМЕР_1 », за полісом №АО/3146549, з вимогою про виплату страхового відшкодування в розмірі 8850,08 грн. (а.с. 14).

Згідно страхового акту ПрАТ «Страхова компанія «УПСК» №ОЦ/011/000/20/0156 від 17.09.2020р., за результатами розгляду претензії ПрАТ «АСК «Інго Україна», сума що підлягає перерахуванню в порядку регресу, згідно реєстраційної вимоги та документів, що підтверджують розмір страхового відшкодування, становить 8850,08 грн., а з урахуванням безумовної франшизи (2000грн.) - 6850,08 грн. (а.с. 24).

З платіжного доручення №13889 від 17.09.2020р. вбачається, що ПрАТ «Страхова компанія «УПСК» сплатила на рахунок ПрАТ «АСК «Інго Україна» 6850,08 грн. у порядку регресу виплати страхового відшкодування згідно страхового акту №ОЦ/011/000/20/0156 від 17.09.20. (а.с. 27).

В подальшому, 03.03.2023 року між ПАТ «УПСК» та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір цесії про відступлення права вимоги № 03/03/2023 відповідно до якого Первісний кредитор передав (відступив) Новому кредитору право вимоги до боржників, а Новий кредитор набув права вимоги Первісного кредитора за укладеними договорами страхування (а.с. 8 10).

Згідно додатку №1 до договору №03/03/2023 про відступлення права вимоги від 03.03.2023 до Нового кредитора перейшло право вимоги до ОСОБА_2 за договором №ОЦ/011/000/20/0156 від 17.09.2020 на суму 6850,08грн. (а.с.11-13)

Позивачем з метою досудового врегулювання спору відповідачеві було направлено вимогу про відшкодування шкоди від 04.12.2020р., яка залишена без відповіді та реагування (а.с. 28).

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою статті 4 ЦПК України, встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частина 2 ст. 1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

За приписами п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно з п.п. «г» п. 38.1.1 ст. 38 ЗУ «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою.

Таким чином, з урахуванням принципу диспозитивності, під час вирішення вказаного спору є необхідність встановлення наявності чи відсутності підстав для покладення на відповідача, як винної особи, обов`язку сплатити позивачу страхове відшкодування у порядку регресу.

Позивач стверджує, що згідно договору цесії № 03/03/2023 про відступлення права вимоги від 03.03.2023, отримав право регресної вимоги до відповідача в межах суми виплаченого страхового відшкодування за договором №ОЦ/011/000/20/0156 від 17.09.2020 на суму 6850,08грн., оскільки ДТП сталася за виною відповідача.

Разом з тим, на підтвердження права вимоги до відповідача за договором №ОЦ/011/000/20/0156 від 17.09.2020 на суму 6850,08грн., позивачем не надано суду ні вказаного договору, ні полісу страхування цивільно правової відповідальності власника транспортного засобу «Honda», д.н.з. « НОМЕР_1 ».

Також для перевірки та повного з`ясування всіх обставин справи суду не надано полісу страхування цивільно - правової відповідальності власника транспортного засобу «Ford Focus», «AA 8279 PE», належні докази оцінки завданої потерпілій особі шкоди, про що вказано вище.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, з сукупності викладеного вище слідує, що позовні вимоги є необґрунтованими, обставини покладенні в основу позову не підтверджуються долученими до позову доказами, а позивачем не надано суду інших доказів на підтвердження обґрунтованості позову, тобто позов є необґрунтованим, а відтак не підлягає задоволенню.

При цьому інші доводи, викладені позивачем у позовній заяві не спростовують висновків суду про необґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для відмови у задоволенні позові.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору необхідно залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76 - 91, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 280 - 284, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Корольовським районним судом м. Житомира за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира в 30-денний строк з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.

Суддя В. П. Маслак