Справа № 2/593/111/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" січня 2023 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Крамаря В. М.

при секретарі судового засідання Осадці М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бережанах цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» до ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2022 року до суду надійшла позовна заява приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» до ОСОБА_1 .

Ухвалою від 29 листопада 2022 року судом відкрито провадження у справі за позовом приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» до ОСОБА_1 , судове засідання по розгляду справи призначено на 10 год. 00 хв. 26 грудня 2022 року в залі Бережанського районного суду з повідомленням (викликом) сторін. Витребувано у позивача, - приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз»: відомості (у формі довідки) про джерело отримання даних про об`єм наданих послуг з розподілу природного газу відповідачці, вказаних у розрахунку виникнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, де вказати відомості про об`єм наданих послуг з розподілу природного газу в розрізі місяців та джерело отримання таких відомостей; відомості про оплату послуг відповідачкою у формі довідки або виписки по особовому рахунку відповідачки. Роз`яснено приватному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз», що відповідно до ч.10 ст. 84 ЦПК України суд у разі неподання з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, може відмовити у визнанні обставин, для з`ясування яких витребовувалися докази, може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, зміст яких встановлено, або, відповідно до п.9 ч.1 ст. 257 ЦПК України,постановити ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення заяви. Також вказано, що, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

26 грудня 2022 року до суду надійшло клопотання представника позивача Караванського О.І. про відкладення судового засідання у зв`язку з перебуванням представника ОСОБА_2 у відрядженні, окрім цього, у клопотанні вказано, що документи, які витребовуються судом згідно ухвали від 29.11.2022 року будуть подані у найкоротші строки.

Ухвалою суду від 26 грудня 2022 року розгляд справи відкладено на 10 год. 00 хв. 16 січня 2023 року у зв`язку з неявкою представника позивача, який про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а також у зв`язку з неявкою відповідача, відомості про належне повідомлення якого про день, час та місце розгляду справи відсутні.

16 січня 2023 року в судове засідання представник позивача Луків Р.М. не з`явився, від нього надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з участю в розгляді справи в господарському суді Тернопільської області. Докази витребувані судом ухвалою від 29.11.2022 року не подав.

Відповідач в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ч.3 ст. 13 ЦПК України встановлено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п. 3 ч.2 ст. 43 ЦПК України учасник справи зобов`язаний з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою

Згідно з п.1 ч.2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову на будь-якій стадії судового процесу.

Ч.3 ст. 211 ЦПК України встановлено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні з підстави першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Зважаючи на те, що представник позивача не вперше не з`являється в судове засідання, позивачем, який є юридичною особою, не розглянуто можливість здійснення представництва його інтересів іншим представником, суд вважає, що позивач не з`явився в судове засідання без поважних причин.

Згідно з ч.2 ч.3 ст. 223 ЦПК України суд розглядає справу за відсутності учасника справи, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Виходячи з системного тлумачення вказаних норм, у разі повторної неявки позивача в судове засідання, за наявності у суду відомостей про належне повідомлення учасника справи (позивача) про судове засідання, - суд розглядає справу.

Відповідно до позовної заяви позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» 6463,25 грн. заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу (основний борг).

У позовній заяві, позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача), укладеного 22.06.2016 року.

В договорі вказано, що вказаний договір відповідає типовому договору розподілу природного газу, затвердженому постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 і публічним договором та договором приєднання, який розроблено відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494.

Предметом договору зобов`язання оператора ГРМ надати споживачу послугу з розподілу природного газу житлового будинку по АДРЕСА_1 , опалювальною площею 64,9 м.кв., який використовує газ для комплексного споживання (індивідуальне опалення та приготування їжі та/або підігрів води) та зобов`язання споживача прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Оплата вартості послуг Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що визначається як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Одночасно, відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон), зокрема ним врегульовано, що таке житлово-комунальні послуги, коли вони мають оплачуватися.

Ч.1 ст. 2 вказаного Закону встановлено, що предметом регулювання цього Закону є, зокрема, відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 1 Закону житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно з ч.1 ст. 6 Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 Закону споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Вказаному праву споживча кореспондує обов`язок споживача передбачений п.5 ч.2 ст. 7 Закону, а саме: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з ч.1 ст. 9 Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч.1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг ч.1 ст. 903 ЦК України встановлено, що замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

П. 7 ч. 1 ст. 1 Закону встановлено, що кількісний показник комунальних послуг - кількість одиниць виміру обсягу отриманої споживачем комунальної послуги, визначена відповідно до показань вузла обліку та/або вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Згідно з п. 11 ч.1 ст. 1 Закону плата за абонентське обслуговування не застосовується щодо послуг з розподілу природного газу.

Таким чином, споживач, згідно з типовим договором розподілу природного газу, зобов`язаний сплачувати Оператору ГРМ не кількісний показник спожитої комунальної послуги з розподілу газу за місяць (рік, інший період), а 1/12 річної замовленої потужності об`єкта споживача, яка, як правило, не відповідає кількісному показнику спожитої комунальної послуги з розподілу газу (показникам газового лічильника) за певний період. Окрім цього, при встановленому у типовому договорі розподілу природного газу спосіб оплати вартості послуги без згоди та бажання споживача може бути авансовим платежем.

Відповідно до ч.3 ст. 16 Закону захист прав споживачів житлово-комунальних послуг здійснюється уповноваженим центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про захист прав споживачів.

Ч.2 ст. 627 ЦК України встановлено, що у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про захист прав споживачів» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і має право подавати до суду позови щодо захисту прав споживачів.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 667 від 2 вересня 2015 р., Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів.

Згідно з п. 14 ч.1 ст. 17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі Регулятор) для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг: забезпечує захист прав та законних інтересів споживачів товарів (послуг), які виробляються (надаються) суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, розгляд звернень таких споживачів та врегулювання спорів, надання роз`яснень з питань застосування нормативно-правових актів Регулятора.

Ч.4 ст. 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до висновку Великої палати Верховного Суду висловленого у п.79 постанови від 07.07.2020 по справі № 712/8916/17, провадження № 14-448цс19 (далі постанова ВП ВС), висловленої у п.79 постанови Великої палати Верховного Суду, - Верховний Суд вказав, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відповідно до ч.6 ст. 56 ЦПК України органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть бути залучені судом до участі у справі або брати участь у справі за своєю ініціативою для подання висновків на виконання своїх повноважень. Участь зазначених органів у судовому процесі для подання висновків у справі є обов`язковою у випадках, встановлених законом, або якщо суд визнає це за необхідне.

Зважаючи на те, що:

- ОСОБА_1 відповідно до п. 22 ч.1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» є споживачем, тобто фізичною особою, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника;

- типовий договір розподілу природного газу затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498, як і Закон України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494, відповідно до яких розроблено типовий договір розподілу природного газу, - не повністю враховують вимоги Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Закону України «Про захист прав споживачів», -

виникла необхідність отримати у Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, висновки про:

- відповідність умов типового договору розподілу природного газу Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Закону України «Про захист прав споживачів» в частині зобов`язання Споживача сплачувати Оператору ГРМ не кількісний показник спожитої комунальної послуги з розподілу газу за місяць (рік, інший період), а 1/12 річної замовленої потужності об`єкта споживача, яка як правило не відповідає кількісному показнику спожитої комунальної послуги з розподілу газу (показникам вузла обліку природного газу) за певний період;

- необхідність відшкодування та способи відшкодування побутовому споживачу Оператором ГРМ та Оператору ГРМ побутовим споживачем різниці між платою за річну замовлену потужність та кількісним показником (фактично) спожитої комунальної послуги з розподілу природного газу за місяць, рік (газовий рік);

- існування порушень прав побутових споживачів у типовому договорі розподілу природного газу, затвердженому постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498, у разі споживання споживачем комунальної послуги з розподілу газу в розмірі, меншому за замовлену потужність об`єкта споживача.

Керуючись ст.ст. 56, 223 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Розгляд цивільної справи за позовною заявою приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» до ОСОБА_1 , - відкласти на 12 годину 00 хвилин 24 лютого 2023 року.

Про день, час та місце судового розгляду повідомити учасників.

Визнати за необхідне подання Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, висновків про:

- відповідність умов типового договору розподілу природного газу Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Закону України «Про захист прав споживачів» в частині зобов`язання Споживача сплачувати Оператору ГРМ не кількісний показник спожитої комунальної послуги з розподілу газу за місяць (рік, інший період), а 1/12 річної замовленої потужності об`єкта споживача, яка як правило не відповідає кількісному показнику спожитої комунальної послуги з розподілу газу (показникам вузла обліку природного газу) за певний період;

- необхідність відшкодування та способи відшкодування побутовому споживачу Оператором ГРМ та Оператору ГРМ побутовим споживачем різниці між платою за річну замовлену потужність та кількісним показником (фактично) спожитої комунальної послуги з розподілу природного газу за місяць, рік (газовий рік);

- існування порушень прав побутових споживачів у типовому договорі розподілу природного газу, затвердженому постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498, у разі споживання споживачем комунальної послуги з розподілу газу в розмірі, меншому за замовлену потужність об`єкта споживача, - в одномісячний строк з моменту отримання ухвали суду.

Роз`яснити Державній службі України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, що вони, як органи державної влади та органи місцевого самоврядування, які беруть участь у справі для подання висновку, мають процесуальні права і обов`язки, встановлені статтею 43 цього Кодексу, а також мають право висловити свою думку щодо вирішення справи по суті.

Копію ухвали для надання висновку надіслати Державній службі України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів вул. Б. Грінченка, 1, м. Київ, 101001; електронна адреса: , та Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг - вул. Сім?ї Бродських, 19, м. Київ, 03057, електронна адреса: .

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: