ПОСТАНОВА

Іменем України

31 березня 2023 року м. Кропивницький

справа № 405/3386/21

провадження № 22-ц/4809/392/23

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М., Карпенка О. Л.,

учасники справи:

позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна»,

відповідач ОСОБА_1 ,

третя особа Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант»,

розглянув в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 червня 2022 року у складі судді Мохонько В. В. і

В С Т А Н О В И В :

В травні 2021 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» (далі ПрАТ «СК «Провідна») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 та просило стягнути на свою користь 29 710 грн 57 коп шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та судовий збір в розмірі 2 270 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 21.07.2017 між ПрАТ «СК «Провідна» та ТОВ «Новомиргродський цукор» було укладено договір добровільного комплексного автострахування.

13.06.2018 о 09.30 год. по вулиці Кропивницького, біля будинку 153 в м. Кропивницький ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MERCEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху не переконався в безпеці, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом RANGE ROVER EVOGUE, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, а винним у вчиненні адміністративного правопорушення, визнано відповідача.

Відповідно до страхового акту № від 13.07.2018 позивач визнав дорожньо - транспортну пригоду страховим випадком та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 25 210 грн.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі ТДВ «СК «Альфа-Гарант»).

25.09.2018 ПрАТ «СК «Провідна» звернулось до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» із заявою про виплату сплаченого страхового відшкодування.

30.05.2019 ТДВ «СК «Альфа-Гарант» здійснило виплату страхового відшкодування урахуванням зносу автомобіля - 70 % , в розмірі 7 513,33 грн.

ПрАТ «СК «Провідна» вважало, що відповідач повинен відшкодувати позивачу різницю між виплаченим відшкодуванням і страховою виплатою, а тому звернулось до суду із позовом.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 вересня 2021 року залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ТДВ «СК «Альфа-Гарант».

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 червня 2022 року в задоволенні позовних вимог ПрАТ «СК «Провідна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відмовлено у повному обсязі.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач застрахував свою цивільно-правову відповідальність у ТДВ «СК «Альфа-Гарант» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в сумі 100 000 грн, а розмір шкоди, спричиненої ДТП при зверненні до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» з регресною вимогою, був меншим від страхового ліміту.

Зважаючи на викладене, правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача 17 696,67 грн матеріальної шкоди суд першої інстанції не вбачав.

В апеляційній скарзі ПрАТ «СК «Провідна» просить скасувати рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги позивача у повному обсязі, та стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, у зв`язку з тим, що судом було неправильно встановлено обставини, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів.

Так як ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплатив страхове відшкодування з урахуванням фізичного зносу, відповідно він виконав своє зобов`язання перед відповідачем.

В матеріалах справи відсутні дані, що відповідач як страхувальних за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності оспорював рішення страховика про визначення розміру страхового відшкодування потерпілому, в тому числі, з підстав незгоди із застосованим коефіцієнтом фізичного зносу автомобіля.

З урахуванням викладеного, позивач вважає, що відшкодувати вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу це обов`язок страхової компанії, оскільки це безпосередньо передбачено спеціальним законом, що регулює діяльність страховика, тому відповідач для повнового відшкодування завданої ним шкоди зобов`язаний сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Від адвоката Поліщук Ю. Р., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Відзиву на апеляційну скаргу від ТДВ СК «Альфа-Гарант» не надходило, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з особливостями встановленими цією главою.

За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки ціна позову становить 29 710 грн 57 коп, тобто менше ста розмірів прожиткового мінімуму (станом на 01.01.2022 становить 248 100 грн, станом на 01.01.2023 становить 268 400 грн), апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.07.2017 між ПрАТ «СК «Провідна» та ТОВ «Новомиргродський цукор» було укладено договір добровільного комплексного автострахування: добровільного страхування наземного транспорту, водіїв і пасажирів від нещасних випадків на транспорті та відповідальності власників наземних транспортних засобів № 06/6757208/1202/17, згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу RANGE ROVER EVOGUE, д.н.з. НОМЕР_2 .

13.06.2018 о 09.30 год. по вулиці Кропивницького, біля будинку 153 в м. Кропивницький, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MERCEDES - BENZ, д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху не переконався в безпеці, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом RANGE ROVER EVOGUE, д.н.з. НОМЕР_2 .

Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.07.2018 справі № 405/3893/18 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Цивільна відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ТДВ «СК «Альфа-Гарант» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ № 1629641 з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну в сумі 100 000 грн.

Згідно розрахунку суми страхового відшкодування вартість страхового відшкодування власнику «RANGE ROVER EVOGUE, д.н.з. НОМЕР_2 визначено розмір страхового відшкодування 25 210 грн.

Відповідно до платіжного доручення від 20.07.2018 суму у розмірі 25 210 грн, ПрАТ «СК «Провідна»» було перераховано на ремонт автомобіля «RANGE ROVER EVOGUE, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 .

Позивач звернувся до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» з регресною вимогою про відшкодування шкоди в розмірі 25 210 грн.

ТДВ «СК «Альфа-Гарант» виконало свої зобов`язання перед позивачем шляхом сплати коштів у розмірі 7 513,33 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач застрахував свою цивільно-правову відповідальність у ТДВ «СК «Альфа-Гарант» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в сумі 100 000 грн, а розмір шкоди, спричиненої ДТП при зверненні до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» з регресною вимогою, був меншим від страхового ліміту.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, з огляду на таке.

Так, згідно з пунктом 4 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Виходячи з наведеного, страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває прав кредитора в частині фактично сплаченого страхового відшкодування. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик.

Стаття 27 Закону України «Про страхування» та стаття 993 ЦК України передбачає перехід права вимоги до страховика, де перехід фактично означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.

У деліктному зобов`язанні право вимоги до винної особи у особи, що відшкодувала шкоду потерпілому, виникає у порядку статті 1191 ЦК України. У спірних (страхових) відносинах застосуванню підлягають норми статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України, які визначають спеціальний порядок переходу прав вимоги до винної особи від страхувальника (потерпілого) до страховика, що відшкодував шкоду потерпілому - суброгацію.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та договір добровільного комплексного страхування транспортних ризиків, за якими страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування при настанні цивільно-правової відповідальності страхувальника та/або особи, відповідальність якої застрахована, такий страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання взяв на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоду.

Так, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

У частині першій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно зі статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Отже, страховик відповідача (ПрАТ «СК «Альфа-Гарант») за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки.

Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Зокрема, правила відшкодування шкоди, заподіяної третій особі, встановлені у статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з пунктом 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, страховик відповідача (ПрАТ «СК «Альфа-Гарант») за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена у порядку, встановленому законом.

Згідно зі статтями 29, 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану з утратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна від 24.11.2003 №142/5/2092).

Якщо для відновлення пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоді транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. Якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то у такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, у загальному порядку.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 04 березня 2020 року у справі № 331/6395/18 (провадження № 61-15805св19).

Матеріалами справи підтверджується, що 21.07.2017 між ПрАТ «СК «Провідна» та ТОВ «Новомиргродський цукор» було укладено договір добровільного комплексного автострахування: добровільного страхування наземного транспорту, водіїв і пасажирів від нещасних випадків на транспорті та відповідальності власників наземних транспортних засобів №06/6757208/1202/17, згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу RANGE ROVER EVOGUE, д.н.з. НОМЕР_2 (а. с. 4-13, 79-85, 94-107).

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.07.2018 справі № 405/3893/18 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн (а. с. 14, 115-116).

Вказаним судовим рішенням встановлено, що 13.06.2018 о 09.30 год. по вулиці Кропивницького, біля будинку 153 в м. Кропивницький, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MERCEDES - BENZ, д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху не переконався в безпеці, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом RANGE ROVER EVOGUE, д.н.з. НОМЕР_2 .

Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Цивільна відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ТДВ «СК «Альфа-Гарант» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ № 1629641 з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну в сумі 100 000 грн (а. с. 25).

Згідно розрахунку суми страхового відшкодування вартість страхового відшкодування власнику «RANGE ROVER EVOGUE, д.н.з. НОМЕР_2 визначено розмір страхового відшкодування 25 210 грн (а. с. 127-128).

Відповідно до платіжного доручення від 20.07.2018 суму у розмірі 25 210 грн, ПрАТ «СК «Провідна»» було перераховано на ремонт автомобіля «RANGE ROVER EVOGUE, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 (а. с. 17, 129).

Позивач звернувся до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» з регресною вимогою про відшкодування шкоди в розмірі 25 210 грн (а. с. 24, 93).

ТДВ «СК «Альфа-Гарант» виконало свої зобов`язання перед позивачем шляхом сплати коштів у розмірі 7 513,33 грн (вартість матеріального збитку з вирахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля (0,7) та франшизи (1 000 грн) (а. с. 140).

Так, з установлених судом обставин справи вбачається, що страховиком відповідача (ПрАТ «СК «Альфа-Гарант») було виконано обов`язок згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ № 1629641 та виплачено страхове відшкодування у розмірі, визначеному Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з вирахуванням зносу та франшизи.

Оскільки, розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у зв`язку з встановленням законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то у такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, у загальному порядку, тобто відповідачем.

Встановивши, що виплачений позивачеві ПрАТ «СК «Альфа-Гарант» розмір страхового відшкодування 7 513,33 грн, не покривав реальної вартості відновлювального ремонту автомобіля RANGE ROVER EVOGUE, д.н.з. НОМЕР_2 , що становить 25 210 грн, різниця невідшкодованої позивачу суми збитків у розмірі 17 696,67 грн підлягає стягненню з винної особи.

Схожі за змістом висновки викладені в постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 754/5129/15-ц (провадження № 61-38365св18).

Отже, ухвалюючи оскаржуване судове рішення про відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, суд першої інстанції з огляду на підстави та зміст позовних вимог не врахував принцип повного відшкодування шкоди, як наслідок дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1ст. 376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог.

Оскільки позивач просив стягнути на його користь 29710 грн 57 коп, а позовні вимоги підлягають задоволенню в розмірі 17 696 грн 67 коп, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог, в порядку розподілу судових витрат пропорційно задоволеним вимогам (59,56 %) з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Провідна» підлягає стягненню 3 380 грн 03 коп (2270+3405)*59,56%) судового збору, понесеного позивачем під час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 червня 2022 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» () 17 696 (сімнадцять тисяч шістсот дев`яносто шість) грн 67 коп в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» () 3 380 (три тисячі триста вісімдесят) грн 03 коп судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді С. М. Єгорова

О. Л. Карпенко