Справа № 515/151/23
Провадження № 2/515/372/23
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Комерзан Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Татарбунари в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07 жовтня 2017 року зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Більше шести місяців тому сторони припинили подружні стосунки через постійні сварки, внаслідок чого подружжя втратило почуття любові і поваги один до одного. Вважає, що збереження сім`ї неможливе за формального її існування, а тому просить суд шлюб розірвати та залишити їй шлюбне прізвище " ОСОБА_5 ".

В судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивачки в поданій заяві просив справу слухати у його та позивачки відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили не стягувати судовий збір з відповідача (вх.№1055/23-вх 01.03.2023).

Відповідач також у своїй заяві позовні вимоги позивачки про розірвання шлюбу визнав, просив справу слухати в його відсутність (вх. № 1054/23-вх 01.03.2023).

Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

07 жовтня 2017 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було зареєстровано шлюб (актовий запис № 2501); свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " ОСОБА_5 " (а.с. 4).

Від даного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_2 , виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 11 лютого 2021 року на підставі актового запису № 710 (а.с. 8).

Шлюбні відносини між подружжям припинені за відсутності взаєморозуміння, внаслідок чого втрачено почуття любові і поваги один до одного. Спільне господарство не ведеться. Сім`я розпалася остаточно та існує формально. Спорів про поділ майна та місце проживання спільної дитини між сторонами на час розгляду справи не існує. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім`ю та наполягали на розірванні шлюбу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, суд приходить до висновку, що вимога позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.113 СК України позивачка має право надалі іменуватися шлюбним прізвищем " ОСОБА_5 ".

На прохання позивачки суд не стягує з відповідача судовий збір.

Керуючись ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 07 жовтня 2017 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 2501 - розірвати.

Залишити ОСОБА_1 шлюбне прізвище " ОСОБА_5 ".

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду, який відраховується з дня складення повного судового рішення.

Суддя

Дата складення повного судового рішення 01.03.2023