РІШЕННЯ

іменем України

23 січня 2023 рокуСправа №451/1214/22
Провадження № 2/451/66/23

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Патинок О.П.

секретаря судового засідання Ференс І.І.

Справа №451/1214/22

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

08.11.2022 позивач ОСОБА_1 звернулася до Радехівського районного суду Львівської області із позовною заявою до Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на час відкриття спадщини постійно проживала в с. Грицеволя Червоноградського (на той час Радехівського) району Львівської області. До складу спадкового майна, після її смерті входить, зокрема, земельна ділянка (пай) площею 1,9856 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Хмільнівської сільської ради Львівської області. Дана земельна ділянка належала ще чоловікові тітки ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №002597, виданого на підставі рішення Радехівської районної ради народних депутатів від 25.02.2000. Після смерті чоловіка ОСОБА_3 її тітка ОСОБА_2 фактично спадщину після нього прийняла і звернулася в Радехівську державну нотаріальну контору для оформлення спадщини. Державним нотаріусом Радехівської державної нотаріальної контори 07.07.2005 їй було видано свідоцтво право на спадщину за законом, після смерті чоловіка на деяке належне йому спадкове майно, зокрема на грошові вклади та на прості іменні акції. Дана обставина підтверджує той факт, що тітка спадкодавець ОСОБА_2 фактично прийняла спадщину, після смерті свого чоловіка, але документально не оформила право власності в порядку спадкування на все його майно, зокрема не оформила право власності на вказану, належну йому земельну ділянку (пай). 09.11.2017 тітка позивача ОСОБА_2 склала заповіт, яким все своє майно заповіла її - ОСОБА_1 , яка являється єдиним спадкоємцем, після смерті своєї тітки за заповітом, тому, вона звернулася до приватного нотаріуса Червоноградського районного нотаріального округу Луців І.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на все майно, належне моїй тітці спадкодавцю ОСОБА_2 . Однак, стосовно видачі свідоцтва про право на спадщину на дану земельну ділянку (пай) отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки правовстановлюючий документ на цю земельну ділянку Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №002597 був виданий після смерті первинного спадкодавця тобто чоловіка тітки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з приводу чого їй необхідно звернутися в суд для оформлення права власності на дану земельну ділянку. Позивач фактично вступила у володіння та управління спадковим майном, так як на момент відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , що стверджується рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 11.08.2022 справа №451/309/22. Просить суд визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку площею 1,9856 га, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №002597, виданого на підставі рішення X сесії III демократичного скликання Радехівської районної ради народних депутатів від 25 лютого 2000 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 12 квітня 2000 року за №9532, яка включає земельну ділянку площею 0,3053 га - ділянка 2 на плані зовнішніх меж земельної ділянки згідно даного державного акта, земельну ділянку площею 1,6804 га - ділянка 2 на плані зовнішніх меж земельної ділянки згідно даного державного акта в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2022 вищезазначену справу передано до розгляду судді Патинок О.П.

10.11.2022 матеріали позовної заяви залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

16.11.2022 позивачем були надані додаткові затребувані матеріали на виконання ухвали судді про залишення позовної заяви без руху від 10.11.2022.

18.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Підготовчі засідання у справі на 07.12.2022, 19.12.2022, 29.12.2022, 04.01.2023 відкладено через неявку відповідача та у зв`язку із витребуванням документів.

17.01.2023 ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання 23.01.2023 позивач не з`явилася. 07.12.2022, 17.01.2023 та повторно 23.01.2023 до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності (а.с.41, 136, 141).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області (а.с.47)

Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. ст. 13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст. ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 09.12.1996 в с.Хмільно Радехівського району Львівської області помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 (а.с.8).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 30.06.2005 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклала шлюб 21.07.1961, актовий запис №16 (а.с.10).

Згідно свідоцтва про право на земельну частку (пай) серії ЛВ №037634 ОСОБА_3 належало право на земельну частку (пай) в розмірі 2,34 га, який перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Промінь» (а.с.11).

Як видно із заповіту від 09.11.2017 ОСОБА_2 все своє майно заповіла гр.. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.12).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.07.2005 №1675 (спадкова справа №243 за 2005) спадкоємцем майна ОСОБА_3 була дружина ОСОБА_2 , жителька с. Хмільно (а.с.13).

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 12.10.2022 та копії спадкової справи, заведеної, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 №105/2022 ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Червоноградського районного нотаріального округу Луців І.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті тітки ОСОБА_2 . В подальшому позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 09.11.2022 (а.с.14, 56-95).

Згідно витягу із інформаційної довідки із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 05.02.2018, після смерті ОСОБА_3 08.12.1996 у Радехівській державній нотаріальні конторі заведена спадкова справа №243/2005, копії спадкової справи №243/2005, заведеній після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_2 звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, після смерті чоловіка ОСОБА_3 , в подальшому ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 07.07.2005 (а.с.111-134).

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 11.08.2022, встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 із спадкодавцем ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини (а.с.17).

Як видно із постанови нотаріуса від 27.10.2022 ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, після смерті мами ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині визнання права власності на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_3 , оскільки державний акт виданий після смерті останнього (а.с.18).

Відповідно до Розпорядження Голови Радехівської районної державної адміністрації від 09.12.1999 №529, Рішення Х-сесії ІІІ демократичного скликання від 25.02.2000 з додатком списком осіб на видачу державних актів на право приватної власності на земельні частки (паї) с. Хмільно, ОСОБА_3 , видано Державний акт на земельну ділянку площею 1,9856 га (а.с.23-28).

Відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №002597 від 12.04.2000 ОСОБА_3 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,9856 гектарів, для сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Хмільнівської сільської ради (а.с.29).

Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною першою статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відповідно до пункту 1 Глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок), нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом.

Згідно із пунктом 2.4. Глави 10 Порядку у разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та роз`яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи, а у разі потреби (неправильно визначено місце відкриття спадщини) витребовує цю справу для подальшого провадження.

Пунктом 4.9. Глави 10 інструкції визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 ЦК України, - не раніше зазначених у цих статтях строків.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зверненню до суду з указаним позовом передувало вирішення питання про видачу ОСОБА_1 нотаріусом свідоцтва про право на спадщину. Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної приватного нотаріуса Луців І.П. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 1,9856 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки державний акт на вказану земельну ділянку видано після смерті власника.

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Згідно з п.5 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Відповідно до положень Земельного кодексу України (далі - ЗК України) набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Такий порядок визначений статтею 118 Земельного кодексу України. Згідно з п. "а" ч. 3 ст. 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Порядок виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, визначений Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 року №899-IV (далі - Закон №899-IV). Відповідно до ст.1 Закону №899-IV право на земельну частку (пай) мають, зокрема, громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно із статтею 2 Закону №899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Відповідно до ст. 3 Закону №899-IV особи власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай) ( стаття 5 Закону) Встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) здійснюється на підставі проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (ст. 11 Закону).

Отже, Закон №899-IV визначає порядок виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, особам, чиє право на землю посвідчено відповідними документами.

Відповідно до пункту 17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Пунктами 5-6 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08.08.1995 року №720/95 передбачено, що видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація проводяться відповідною районною державною адміністрацією. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації. Отже, після виділення в натурі земельної ділянки та видачі державного акту на право власності на землю, право на земельну частку (пай) припиняється.

Таким чином, після виділення в натурі земельної ділянки та видачі державного акту на право власності на землю ОСОБА_3 право на земельну частку (пай) є реалізованим.

Судом встановлено, що спадщина померлого ОСОБА_3 складається, зокрема, із земельної ділянки площею 1,9856 га, яку прийняла спадкоємець ОСОБА_2 , про що свідчить спадкова справа №243/2005, заведена у Радехівській державній нотаріальні конторі, інших спадкоємців майна ОСОБА_3 судом не встановлено. Водночас після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняла позивач ОСОБА_1 , проте оформити спадщину на земельну ділянку остання не має змоги в позасудовому порядку, через те, що державний акт на спірну земельну ділянку, виданий після його смерті, тому позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання права власності на земельну ділянку, підлягають до задоволення.

Згідно із вимогами ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне залишити судові витрати на стороні позивача.

На підставі ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 81, 82, 83, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку площею 1,9856 га, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №002597, виданого на підставі рішення X сесії III демократичного скликання Радехівської районної Ради демократичного скликання Радехівської районної ради народних депутатів від 25 лютого 2000 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 12 квітня 2000 року за №9532, яка включає земельну ділянку площею 0,3053 га - ділянка 2 на плані зовнішніх меж земельної ділянки, згідно даного державного акта, земельну ділянку площею 1,6804 га - ділянка 2 на плані зовнішніх меж земельної ділянки, згідно даного державного акта, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Лопатинська селищна рада Львівської області, адреса: смт. Лопатин вул. Центральна,15 а Львівська область.

Повний текст рішення складено 23.01.2023.

Головуючий суддяПатинок О. П.