Справа № 135/1278/21
Провадження № 22-ц/801/728/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Волошина Т. В.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 рокуСправа № 135/1278/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Войтка Ю.Б., Матківської М.В.,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу №135/1278/21 запозовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів комісії та купівлі продажу транспортного засобу, визнання права власності на спадкове майно,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 адвоката Павлова Сергія Сергійовича на заочне рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 29 листопада 2022 року, яке ухвалене суддею Волошиною Т.В. в Ладижинському міському суді Вінницької області, повний текст складено 08 грудня 2022 року,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна сестра позивача ОСОБА_5 . Після смерті сестри відкрилась спадщина, спадкоємці за законом першої черги після смерті сестри відсутні, а тому позивач ОСОБА_1 , який є рідним братом померлої є спадкоємцем другої черги. Він прийняв спадщину у встановленому законом порядку, подавши заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Спадкове майно, яке залишилось після смерті сестри складається з об`єктів нерухомого майна та автомобіля RENAULT TRAFIC 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , який був зареєстрований за ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль. На нерухоме майно свідоцтва про право на спадщину за законом приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу йому буде видано, а на вказаний вище автомобіль відмовлено, оскільки за спадкодавцем ОСОБА_5 будь-які транспортні засоби зареєстрованими не значаться.

Водночас вказав на те, що у ході оформлення спадщини позивачу стало відомо, що автомобіль марки RENAULT TRAFIC 2008 року випуску був незаконно переоформлений невісткою померлої ОСОБА_5 - ОСОБА_6 з приводу чого позивач звернувся до поліції з заявою по вчинення кримінального правопорушення.

Позивач зазначає, що на час укладання договору комісії №7417/3123 від 10 березня 2021 року вказаного транспортного засобу між ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_2 , власник транспортного засобу ОСОБА_5 померла, що свідчить про незаконність укладання вказаного договору. Факт смерті сестри позивача - ОСОБА_5 , власника транспортного засобу, підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 23 березня 2021 року.

Позивач вважав, що відповідно до статей 25, 30, 203, 215, 216 ЦК України, спірні договір комісії та договір купівлі-продажу транспортного засобу є недійсними, оскільки з самого початку вони не могли породжувати будь-які наслідки, так як на час його укладання сторона за цим договором, власник майна та сестра позивача, померла, тобто втратила цивільну правосуб`єктність: правоздатність та дієздатність.

Таким чином позивач, посилаючись на викладене вище, зважаючи на те, що він відповідно до статті 1270 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину, а також, що відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, просив суд: 1. визнати недійсним договір комісії №7417/3123 від 10 березня 2021 року, укладений між ОСОБА_5 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 в особі директора ОСОБА_2 ; 2. визнати недійсним договір купівлі-продажу №7417/3123 від 10 березня 2021 року, укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 в особі директора ОСОБА_2 та ОСОБА_6 ; 3. визнати за ним як спадкоємцем другої черги за законом право власності на спадкове майно, а саме транспортний засіб RENAULT TRAFIC, рік виготовлення 2008, колір білий, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , об`єм двигуна 1995 см, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 29 листопада 2022 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів комісії та купівлі продажу транспортного засобу, визнання права власності на спадкове майно в частині позовних вимог до ОСОБА_4 - закрито.

Заочним рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 29 листопада 2022 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір комісії №7417/3123 від 10 березня 2021 року, укладений між ОСОБА_5 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 в особі директора ОСОБА_2 .

Визнано недійсним договір купівлі-продажу №7417/3123 від 10 березня 2021 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

Визнано за ОСОБА_1 як спадкоємцем другої черги за законом право власності на спадкове майно, а саме транспортний засіб RENAULT TRAFIC, рік виготовлення 2008, колір білий, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , об`єм двигуна 1995 см, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3047,40 грн.

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 20 лютого 2023 року в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відмовлено.

Не погодившись із заочним рішенням суду представник ОСОБА_3 адвокат Павлов С.С. подав апеляційну скаргу, оскільки вважає його незаконним та необґрунтованим, судом першої інстанції порушено норми матеріального і процесуального права, оскільки справу розглянуто з порушенням правил виключної підсудності. Таким чином, просив скасувати заочне рішення суду з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю до Тростянецького районного суду Вінницької області для об`єднання з первісним провадженням №147/948/21 та подальшим розглядом по суті.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно положень статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи, з урахуванням належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що договір комісії №7417/3123 від 10 березня 2021 року, укладений між ОСОБА_5 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 в особі директора Чорнокозинського М.М. після смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на момент коли цивільна правоздатність фізичної особи ОСОБА_5 припинилася, що є підставою для визнання недійсними оспорюваних договорів на підставі статей 203, 215 ЦК України, оскільки вказані договори порушують права спадкоємця ОСОБА_1 . Крім того, суд першої інстанції визнав за позивачем права власності на спірний автомобіль в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 .

Колегія суддів, погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, уродженка с. Комарівка, Теплицького району, Вінницької області, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Вінниця, про що 23 березня 2021 року складено відповідний актовий запис №1264, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (т.1 а.с.10).

За життя за ОСОБА_5 був зареєстрований автомобіль RENAULT TRAFIC, рік виготовлення 2008, колір білий, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , об`єм двигуна 1995 см, державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль (т.1 а.с.15).

Згідно листа про надання інформації Територіального сервісного центру МВС №0542 (ТСЦ МВС №0542) від 22 жовтня 2021 року №31/2/0542-М-25/аз вбачається, що згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів стосовно зареєстрованих транспортних засобів, їх власників та належних користувачів за ОСОБА_5 22 червня 2019 року було зареєстровано транспортний засіб RENAULT TRAFIC, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який 10 березня 2021 року перереєстровано на нового власника за договором купівлі-продажу, а саме ОСОБА_6 (т.1 а.с.14).

10 березня 2021 року між ОСОБА_5 (надалі Комітент) та ФОП ОСОБА_2 (надалі Комісіонер) в особі директора ОСОБА_2 укладено договір комісії № 7417/3123 транспортного засобу (номерного агрегату). Зі змісту даного договору вбачається, що: 1. Комітент передає Комісіонеру з метою подальшого продажу належний йому на правах власності на підставі реєстраційного документа СХН №553160, виданий 22.06.2019 ТСЦ 0541 УМВС України у Вінницькій області транспортний засіб (номерний агрегат) RENAULT TRAFIC, рік виготовлення 2008, колір білий, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , об`єм двигуна 1995 см, державний номерний знак НОМЕР_1 , транзитний номерний знак не видавався. 2. Комітент підтверджує, що вказаний транспортний засіб нікому не проданий, не подарований, не закладений, не знаходиться під арештом, судова справа по ньому не ведеться та гарантує достовірність документів на вказаний транспортний засіб, законність володіння ним, достовірність номерів вузлів та агрегатів. В подальшому всі претензії від Покупця по вище перерахованих питаннях Комітент приймає на себе. 3. Комісіонер зобов`язується провести огляд транспортного засобу, перевірити відповідальність реєстраційних документів на нього, відповідність нанесених на ТЗ ідентифікаційних номерів вузлів та агрегатів з записами в реєстраційних документах, визначити технічний стан транспортного засобу та повідомити про свої висновки по вище вказаних питаннях Покупця. За результатами огляду складається Акт технічного стану, що підписується Комітентом та Комісіонером. Комісіонер не несе відповідальності за достовірність ідентифікаційних номерів вузлів та агрегатів та реєстраційних документів на ТЗ. 4. Ціна продажу поданого ТЗ визначена Комітентом складає 48 700 грн. 5. Підписуючи даний договір Комітент дає згоду на збір та обробку персональних даних відповідно до Закону України «Про захист персональних даних». 6. Розмір комісійної винагороди Комісіонера за взаємною згодою між Комітентом та Комісіонером становить 800 грн. 7. Даний договір складено у двох примірниках, що передаються кожній із сторін. Договір-акт підписали: Комітент ОСОБА_5 та Комісіонер ОСОБА_2 (т.1 а.с.8).

Крім того, 10 березня 2021 року ФОП ОСОБА_2 (надалі Продавець) в особі директора ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (надалі Покупець) укладено договір купівлі-продажу № 7417/3123 транспортного засобу (номерного агрегату). Зі змісту якого вбачається, що Продавець продає Покупцю належний на правах власності Комітенту на підставі реєстраційного документа СХН №553160, виданий 22 червня 2019 року ТСЦ 0541 УМВС України у Вінницькій області та переданий для комісійного продажу відповідно договору комісії №7417/3123 транспортний засіб (номерний агрегат)RENAULT TRAFIC, рік виготовлення 2008, колір білий, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , об`єм двигуна 1995 см, державний номерний знак НОМЕР_1 , транзитний номерний знак не видавався. Даний договір підписали: Продавець ОСОБА_2 та Покупець ОСОБА_6 (т.1 а.с.9).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказав, що договори комісії та купівлі продажу є недійсними, оскільки на час їх укладання власник майна померла.

Згідно зі звітом №03/11/03 про оцінку транспортного засобу від 03 листопада 2021 року вбачається, що ринкова вартість спірного автомобіля складає 123 137 грн (т.1 а.с.16 18).

З матеріалів спадкової справи № 7/2021 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 вбачається, що з заявами про прийняття спадщини звернувся рідний брат померлої ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , яка у заяві вказала на те, що померла ОСОБА_5 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але до дня смерті проживала з нею та з покійним сином ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 (т.1 а.с.170 238).

Родинні відносини між ОСОБА_1 та померлою ОСОБА_5 підтверджується рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 03 вересня 2021 року у справі №706/626/21, яким встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є рідним братом ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с.11).

Також з матеріалів даної спадкової справи вбачається, що відповідно до довідки про зняття з реєстрації місця проживання від 09 вересня 2021 року № 65271 ОСОБА_5 знято з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку зі смертю особи 06 березня 2021 року з ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також повідомлено, що в реєстрі Вінницької міської територіальної громади відсутня інформація про осіб, які були зареєстровані разом з померлою, станом на дату смерті (т.1 а.с.194 195).

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій приватного нотаріуса Безпалюк Л.С. вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на транспортний засіб RENAULT TRAFIC, рік виготовлення 2008, колір білий, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , об`єм двигуна 1995 см, державний номерний знак НОМЕР_1 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його сестри ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що нотаріус позбавлений можливості визначити склад спадкового майна та за відсутності документів, що посвідчують право власності спадкодавця ОСОБА_5 на транспортний засіб. Окрім того, постанова нотаріуса мотивована тим, що із документів спадкової справи вбачається, що спадкоємцем за законом є брат померлої ОСОБА_1 . Також 27 серпня 2021 року заяву про прийняття спадщини подала ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , яка є рідною сестрою померлої ОСОБА_5 заяву про прийняття спадщини не подала. Інших спадкоємців, що подали заяви про прийняття спадщини та які мають право на спадкування відповідно до чинного законодавства, в тому числі осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині немає. ОСОБА_6 , яка подала заяву про прийняття спадщини, померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Станом на 26 жовтня 2021 року заявниця ОСОБА_6 не надала будь-яких доказів щодо родинних стосунків та підстав закликання до спадкоємства (т.1 а.с.223).

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 19 жовтня 2021 року вбачається, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (т.1 а.с.150).

З матеріалів спадкової справи №366/2021 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 видно, що спадкоємцем за законом першої черги є її мати ОСОБА_3 , яка подала заяву про прийняття спадщини. Батько померлої ОСОБА_9 відмовився від належної йому за законом частки спадщини, яка залишилася після смерті дочки на користь матері померлої ОСОБА_3 (т.1 а.с.142 168).

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно зі статтею 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною першою статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

З огляду на положення ч. 4 ст. 25, ч. 1 ст. 30 ЦК України цивільна правоздатність та цивільна дієздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

За договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента (стаття 1011 ЦК України).

Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов`язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що спірний договір комісії №7417/3123 від 10 березня 2021 року не міг бути підписаний ОСОБА_5 10 березня 2021 року, а отже, вона не виражала своєї волі на укладення вказаного договору, оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, зазначене свідчить про відсутність волі ОСОБА_5 (комітента) на його укладення та є підставою для визнання правочину недійсним.

Апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, який дійшов вірного висновку, що укладений 10 березня 2022 року договір купівлі-продажу №7417/3123, згідно якого ФОП ОСОБА_2 в особі директора Чорнокозинського М.М. продав ОСОБА_6 належний на правах власності комітенту ( ОСОБА_5 ) на підставі реєстраційного документа СХН №553160, виданий 22 червня 2019 року ТСЦ 0541 УМВС України у Вінницькій області та переданий для комісійного продажу відповідно договору комісії №7417/3123 спірний транспортний засіб, відповідно до статей 203, 215 ЦК України є недійсним, оскільки як встановлено судом договір комісії №7417/3123 від 10 березня 2021 року та договір купівлі-продажу №7417/3123 від 10 березня 2021 року, укладені після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на момент коли, відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припинилася.

Також, як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем другої черги за законом після смерті ОСОБА_5 , просив визнати право власності за законом як спадкоємцем другої черги на транспортний засіб RENAULT TRAFIC, рік виготовлення 2008, колір білий, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , об`єм двигуна 1995 см, державний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки ОСОБА_5 не могла виражати свою волю при укладенні спірного правочину (договору комісії), а позивач не може отримати свідоцтво про право власності за законом на транспортний засіб, оскільки на час винесення постанови про відмову у вчинення нотаріальних дій були чинні договори комісії №7417/3123 від 10 березня 2021 року та купівлі-продажу №7417/3123 від 10 березня 2021 року.

Згідно з статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі статтею 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як вище зазначено, підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з позовом стала неможливість оформити спадщину, яка відкрилась після смерті його рідної сестри ОСОБА_5 , факт родинних відносин яких встановлено рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 03 вересня 2021 року у справі №706/626/21 (т.1 а.с.11).

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій приватного нотаріуса Безпалюк Л.С. вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на транспортний засіб RENAULT TRAFIC, рік виготовлення 2008, колір білий, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , об`єм двигуна 1995 см, державний номерний знак НОМЕР_1 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його сестри ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що нотаріус позбавлений можливості визначити склад спадкового майна та за відсутності документів, що посвідчують право власності спадкодавця ОСОБА_5 на транспортний засіб.

Враховуючи встановлені обставини справи, а також те, що договори комісії №7417/3123 від 10 березня 2021 року та купівлі-продажу №7417/3123 від 10 березня 2021 року визнані судом недійсними, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, який дійшов обґрунтованого висновку про визнання права власності за позивачем на спірний автомобіль, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , як спадкоємця другої черги, оскільки спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та враховуючи вимоги статті 1218 ЦК України відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Доводи апеляційної скарги в тому, що суд першої інстанції порушив правила виключної підсудності є безпідставними, з огляду на наступне.

В апеляційній скарзі скаржник просив направити справу на розгляд за встановленою законом підсудністю до Тростянецького районного суду Вінницької області для об`єднання з первісним провадженням №147/948/21 та подальшим розглядом по суті.

Згідно з ч.1-ч.5, ч.7, ч.8 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача. Об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам. Про об`єднання справ в одне провадження, роз`єднання позовних вимог, про відмову в об`єднанні справ в одне провадження, роз`єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу. Справи, що перебувають у провадженні суду, в разі об`єднання їх в одне провадження передаються на розгляд судді, який раніше за інших суддів відкрив провадження у справі.

Отже, нормами ст. 188 ЦПК України передбачено вичерпний перелік випадків та підстав, за яких суд з урахуванням положень частини першої цієї статті, може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ.

При цьому за змістом вказаної статті об`єднанню підлягають справи, які перебувають в провадженні одного суду та в разі об`єднання їх в одне провадження передаються на розгляд судді, який раніше за інших суддів відкрив провадження у справі.

Підстави передачі справ з одного суду на розгляд іншого зазначені у статті 31 ЦПК України.

Так, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: 1) справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи; 3) ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

У провадженні Тростянецького районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа №147/948/21 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи без самостійних вимог приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Безпалюк Л.С. про визнання недійсною допомоги спадкоємця, усунення спадкоємця від права спадкування та визнання права спадкування.

В провадженні Ладижинського міського суду Вінницької області перебувала зазначена справа №135/1278/21.

Таким чином, справи №147/948/21 та №135/1278/21 перебували у провадженні різних судів.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що об`єднання цивільних справ, які перебувають у провадженні різних судів, за наявності підстав для їх об`єднання, передбачених ст.188 ЦПК України, чинним процесуальним законом не передбачена.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що позов у справі №135/1278/21 подано ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з дотриманням вимог ст. 28 ЦПК України за підсудністю до Ладижинського міського суду Вінницької області, з огляду на викладене, відсутні правові підстави для об`єднання вказаних справ в одне провадження, оскільки об`єднання цивільних справі, які перебувають в провадженні двох судів чинним процесуальним законом не передбачена.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, повно та всебічно з`ясував обставини справи та дослідив наявні у справі докази, правильно застосував норми права і ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення скасуванню не підлягає.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката Павлова Сергія Сергійовича залишити без задоволення.

Заочне рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 29 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 05 квітня 2023 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Войтко Ю.Б.

Матківська М.В.