Ухвала

06 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 686/26522/21

провадження № 61-4204ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 15 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Страхова компанія «Еталон», про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 у листопаді 2021 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Страхова компанія «Еталон» (далі - СК «Еталон»), про відшкодування майнової шкоди в розмірі 40 990 грн та моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. В обґрунтування позову посилався, що 03 квітня 2020 року по вул. Проскурівського підпілля, 207 у м. Хмельницькому, ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «Хюндай-Н1» д.н.з. НОМЕР_1 , не надав перевагу транспортному засобу «Хюндай Санта фе» д.н.з. НОМЕР_2 під його керуванням, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), чим спричинено механічні ушкодження автомобілів. Хмельницький міськрайонний суд постановою від 29 липня 2021 року визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні ДТП. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахований в СК «Еталон», страхова компанія 21 вересня 2021 року виплатила страхове відшкодування у розмірі 92 850 грн. Однак вказана сума страхового відшкодування не покриває розмір завданих збитків, адже згідно Акту виконаних робіт ПП ОСОБА_3 , було здійснено ремонтно-відновлювальні роботи автомобіля «Хюндай Сантафе» д.н.з. НОМЕР_2 на суму 133 840 грн, таким чином позивач звернувся до відповідача з вимогою сплатити різницю завданої матеріальної шкоди у розмірі 40 990 грн, однак в добровільному порядку ОСОБА_1 кошти сплачувати відмовляється. Крім того, позивач посилався, що внаслідок спричиненої матеріальної шкоди відповідачем йому завдано моральну шкоду.

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області рішенням від 07 грудня 2022 року позовні вимоги задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду завдану внаслідок ДТП в розмірі 5 000 грн, в задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріального збитку відмовив. Вирішив питання щодо судового збору.

Хмельницький апеляційний суд постановою від 15 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив частково. Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 грудня 2022 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про відшкодування майнової шкоди в сумі 40 990 грн та судових витрат скасував та ухвалив в цій частині нове судове рішення. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 40 990 грн завданої матеріальної шкоди. Вирішив питання про судовий збір. В решті рішення суду першої інстанції залишив без змін.

21 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Хмельницького апеляційного суду від 15 лютого 2023 року, в якій заявник просить скасувати оскаржувану постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судове рішення у малозначній справі, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» передбачено, що у 2023 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2023 року 2 684 грн.

Ціна позову у даній справі становить 50 990 грн, що станом на 01 січня 2023 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн х 100 = 268 400 грн).

При цьому, Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну та предмет позову, складність справи, доводи касаційної скарги, а також значення справи для сторін і суспільства, практику розгляду справ з даної категорії.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі «Зубац проти Хорватії», заява № 40160/1, від 05 квітня 2018 року).

Обґрунтовуючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження заявник посилається на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України та частину третю статті 411 ЦПК України.

ОСОБА_1 вказує, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики щодо вирішення питання регулювання правовідносин, коли договір страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів між страховиком та застрахованою особою підписаний, але потерпілий стягує різницю між завданими збитками та страховою виплатою з винуватця.

Також ця справа становий значний суспільний інтерес та має для ОСОБА_1 виняткове значення фінансового аспекту, оскільки позивач не звертався до страховика відповідача, не отримував від останнього відмову про виплату страхового відшкодування, а одразу звернувся з позовом до відповідача, що суперечить меті інституту страхування.

Європейський суд з прав людини зазначає, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонструвала наявності виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи (рішення у справі «Азюковська проти України», від 09 жовтня 2018 року, заява № 47921/08).

Суд зазначає, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами «а» та «в» пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань як від заінтересованих осіб, так і від Суду, оскільки в іншому випадку принцип «правової визначеності» буде порушено.

Підстав, які б спростовували віднесення цієї справи до категорії малозначних, касаційна скарга не містять і суд касаційної інстанції їх не встановив.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цих Рекомендацій скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, яке не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 15 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Страхова компанія «Еталон», про відшкодування шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров