ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/60/23 Справа № 216/5187/19 Головуючий у першій інстанції: Кузнецов Р. О. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,
за участю секретаря Сахарова Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 березня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення військової частини, поновлення у житловій черзі,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що з серпня 1993 року по 13.10.2017 він проходив військову службу у Збройних Силах України в останньому військовому званні майор-начальник геоінформаційної служби штабу. З 01.05.2014 по 21.04.2017 позивач приймав безпосередню участь в антитерористичній операції. Згідно з наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 01.09.2017 №163 його звільнено з військової служби у запас за підпунктом «а» пункту 6, у зв`язку з закінченням строку контракту, з урахуванням підпункту «І» пункту 1 частини восьмої ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», як військовослужбовець, який проходить військову службу за контрактом, дію якого було продовжено понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації та який відслужив не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту. Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 13.10.2017 №117 виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до Центрально-Міського РВК м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. На початку 2019 року позивачу стало відомо про існування протоколу №10 від 04.07.2018 з доповненнями, внесеними протоколом №12 від 03.08.2019 щодо виключення ОСОБА_1 та його родини у житловій черзі військової частини НОМЕР_1 на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. 15.01.2019 позивач подав заяву про відновлення його в черзі на отримання житлової площі, але 11.02.2019 йому було відмовлено, оскільки законом не передбачено, що військовослужбовці, звільнені в запас по закінченню контракту, залишаються на квартирному обліку у військовій частині. Позивач вважає, що має право на поліпшення житлових умов, шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання. Тому, уточнивши свої позовні вимоги, позивач просив визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 - протокол №10 від 04.07.2018 року з доповненням внесеним Протоколом №12 від 03.08.2019 щодо виключення його та його родини у житловій черзі військової частини НОМЕР_1 на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов; зобов`язати житлову комісію військової частини НОМЕР_1 поновити його та його родину у житловій черзі військової частини НОМЕР_1 на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, поновити його та його родину у списках на отримання постійного житла, поновити його та його родину у списках осіб, що мають право на першочергове одержання жилих приміщень.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 березня 2021 рокуу задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправним та скасування рішення військової частини, поновлення у житловій черзі відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що з 01 серпня 1993 року по 13 жовтня 2017 року ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України в останньому військовому званні майор - начальник геоінформаційної служби штабу, що підтверджується копією військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , виданим Центрально-Міським РВК м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 24.10.2017 (а.с. 21-23 т.1).
Згідно витягу з протоколу №46 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 02.10.2009, ОСОБА_1 зараховано на квартирний облік на службове житло з 02.10.2009 у складі - 1 особа (а.с. 79 т.1).
01 лютого 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №44 (а.с. 35 т.1).
Згідно наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 01.09.2017 №163 ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за підпунктом «а» частини 6, у зв`язку з закінченням строку контракту, з урахуванням підпункту «І» пункту 1 частини восьмої ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», як військовослужбовець, який проходить військову службу за контрактом, дію якого було продовжено понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації та який відслужив не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту.
Відповідно до витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 №117 від 13.10.2017, позивача виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до Центрально-Міського РВК Дніпропетровської області (а.с. 24 т.1).
Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 , виданим 05.06.2015 Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_5 (а.с. 26 т.1).
Згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 від 20.10.2017 за №3071, ОСОБА_1 з 01.05.2014 по 21.04.2017 приймав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції Донецької та Луганської областей (а.с. 25 т.1).
Вислуга військової служби ОСОБА_1 складає 24 роки 2 місяці у календарному обчисленні та для призначення пенсії.
Згідно витягу з протоколу №10 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 04.07.2018, знято з квартирного обліку у військовій частині НОМЕР_1 майора запасу ОСОБА_1 складом сім`ї дві особи (а.с. 80 т.1).
Витягом з протоколу №12 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 03.08.2018 доповнено протокол №10 та викладено рішення в п. 1.3, 1.4, 1.5 в наступній редакції: зняти з квартирного обліку, виключити зі списків громадян, що потребують поліпшення житлових умов, зі списків на отримання постійного житла у військовій частині НОМЕР_1 , виключити зі списків осіб, що мають право на першочергове одержання жилих приміщень, майора запасу ОСОБА_1 складом сім`ї з двох осіб (а.с. 11 т.1).
15 січня 2019 року ОСОБА_1 подав до Командира військової частини НОМЕР_1 заяву, в якій просив скасувати рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_1 щодо зняття його, зі складом сім`ї в дві особи (у т.ч. дружина ОСОБА_3 ) з квартирного обліку, яке було прийнято на засіданні житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 04.07.2018 (доповнення до п. 1.3 протоколу №10 від 04.07.2018); поновити його, зі складом сім`ї в дві особи, у житловій черзі квартирного обліку списків громадян, що потребують поліпшення житлових умов, включити до списків на отримання постійного житла у в/ч НОМЕР_1 , включити до списків осіб, що мають право на першочергове одержання жилих приміщень та списків осіб, які мають право на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання житлове приміщення (зі збереженням дати первинного зарахування на облік для забезпечення житлом для постійного проживання) (а.с. 27-29 т.1).
Листом ТВО командира військової частини НОМЕР_6 №659 від 11.02.2019, ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні його вимог, оскільки законом не передбачено, що військовослужбовці звільнені у запас по закінченню контракту залишаються на квартирному обліку у військовій частині (а.с. 30 т.1).
За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно зі статтями 34, 37 ЖК УРСР потребуючими поліпшення умов визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством, а облік таких осіб здійснюється за їх місцем роботи або за їх місцем проживання.
Статтею 43 ЖК УРСР встановлено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно з абзацом 1 частини першої статті 12 цього Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами; порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайм (найм) жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до абзацу 4 частини першої статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.
На виконання приписів статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» постановою Кабінет Міністрів України від 03 серпня 2006 року №1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі - Порядок).
Цей Порядок визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях після звільнення та членів їх сімей (пункт 1 Порядку).
Згідно з пунктом 3 даного Порядку військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.
Відповідно до пункту 24 Порядку військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства. Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.
Пунктом 29 Порядку передбачено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.
Порядок передбачає також і випадки, коли військовослужбовці знімаються з обліку, а саме у разі: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; 2) засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; 3) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; 4) подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; 5) в інших випадках, передбачених законодавством (пункт 30 Порядку).
Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а, отже, і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку.
Аналогічні правові позиції викладені постановах Верховного Суду: від 17 березня 2020 року у справі № 487/5835/17, від 01 квітня 2020 року у справі № 638/5769/18, від 08 квітня 2020 року у справі № 683/2197/18 та від 11 листопада 2020 року у справі №638/3095/18.
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що ОСОБА_1 , який є ветераном війни та учасником бойових дій, з 02.10.2009 був зарахований в загальну чергу на квартирний облік для отримання житлової площі та з 10.02.2016 був включений до списку військовослужбовців, які мають право на першочергове одержання житлових приміщень як учасник бойових дій, що визнається відповідачем, відповідно до письмових пояснень представника відповідача, які долучені до матеріалів справи; встановивши, що позивач звільнений із військової служби у запас за п. «а» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», має вислугу років у Збройних Силах України понад 20 років (24 роки 2 місяці); враховуючи, що підстави, визначені законом для зняття з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, відсутні, - колегія дійшла висновку про обгрунтованість та доведеність позову, який підлягає задоволенню.
На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі обставини справи не встановив, неправильно застосував матеріальний закон, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог, визнання незаконним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом №10 від 04 липня 2018 року з внесеними доповненнями протоколом №12 від 03.08.2018 року, в частині зняття ОСОБА_1 зі складом сім`ї дві особи з квартирного обліку поліпшення житлових умов у військовій частині НОМЕР_1 та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 , в особі її житлової комісії, поновити ОСОБА_1 зі складом сім`ї дві особи на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов при військовій частині НОМЕР_1 , в загальній черзі та в першочерговій черзі за тим же номером у списку станом на 04.07.2018 року.
За змістом ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Приймаючи до уваги задоволення позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. за подання позовної заяви (768,40 грн.) та апеляційної скарги (1152,60 грн.)
Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 березня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення військової частини, поновлення у житловій черзі задовольнити.
Визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом №10 від 04 липня 2018 року з внесеними доповненнями протоколом №12 від 03.08.2018 року, в частині зняття ОСОБА_1 зі складом сім`ї дві особи з квартирного обліку поліпшення житлових умов у військовій частині НОМЕР_1 .
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , в особі її житлової комісії, поновити ОСОБА_1 зі складом сім`ї дві особи на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов при військовій частині НОМЕР_1 , в загальній черзі та в першочерговій черзі за тим же номером у списку станом на 04.07.2018 року.
Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 ) судові витрати в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова