ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2023 року місто Чернівці справа № 720/1346/22

провадження №22-ц/822/126/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Височанської Н.К.,

суддів: Лисака І.Н., Литвинюк І.М.

секретар Петранюк Ю.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вівчар Аурел Георгійович на ухвалу Новоселицького районного суду Чернівецької області від 21 грудня 2022 року, головуючий в суді першої інстанції суддя Оленчук І.В.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст вимог заяви та рух справи

У жовтні 2022 року ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Гладкий Р.В., звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову накладених ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 01 серпня 2022 року по цивільній справі №720/1346/22.

Просив скасувати заходи забезпечення позову, а саме: арешт на житловий будинок з допоміжними спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1 та на земельну ділянку під ним та заборону будь-якій особі, в тому числі, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Новоселицьким РВ УМВС України в Чернівецькій області 31 липня 2000 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 вчиняти будь-які дії щодо їхнього відчуження, здачі в оренду, приватизації, тощо.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 21 грудня 2022 року заяву адвоката Гладкий Р.В. в інтересах ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову - задоволено. Арешт на житловий будинок з допоміжними спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1 та на земельну ділянку під ним та заборону будь-якій особі, в тому числі, ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо їхнього відчуження, здачі в оренду, приватизації, тощо - скасовано.

Постановляючи ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи що у визначений ч. 4 ст. 152 ЦПК України строк заявник не звернувся до суду з відповідним позовом, заява адвоката Гладкий Р.В. в інтересах ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Короткий зміст та узагальнені доводи вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вівчар А.Г., просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу про повернення заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що адвокатом Гладкий Р.В. в інтересах ОСОБА_2 була підписана та подана заява від 18 жовтня 2022 року про скасування заходів забезпечення позову. Однак, до заяви документів, які б підтверджували повноваження адвоката таких як довіреність або ордер не додано, натомість вказано, що докази повноваження адвоката містяться в матеріалах справи.

Апелянт у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що ухвала про забезпечення позову була постановлена судом без участі сторін, а тому будь яких документів які б підтверджували повноваження адвоката Гладких Р.В. при розгляді справи в суді першої інстанції відсутні. В матеріалах справи наявний ордер адвоката про представництво інтересів ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції. Однак в матеріалах справи відсутній договір про надання правової допомоги, який би підтверджував повноваження адвоката Гладкого Р.В. як в суді першої так і апеляційної інстанціях.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Частиною першою статті 58 ЦПК України встановлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представництво за своєю природою - це організаційне правовідношення, змістом якого є повноваження однієї особи (представника) діяти від імені, в інтересах іншої особи, яке виникає з договору, закону, акта органу публічної влади. Крім того, представництвом є діяльність представника, спрямована на реалізацію наданих йому повноважень. Змістом відносин представництва є повноваження, без яких останнє не може існувати. Як повноваження розуміють систему двох суб`єктивних прав представника, одне з яких є абсолютним, інше - відносним. Абсолютне право представника містить у собі можливість вчинення певних дій від імені та в інтересах особи, а відносне право полягає у тому, що представник вправі розраховувати на те, що всі юридичні наслідки, створені його діями, виникнуть лише для особи, яку він представляє, а не для самого представника.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

За змістом частини четвертої статті 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Відповідно до частини першої статті 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЦПК України обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Згідно з частиною другою статті 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Відповідно до частини сьомої статті 177 ЦПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 20 Закону під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Згідно із частиною першою статті 26 Закону адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордером є письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Апеляційним судом встановлено, що в жовтні 2022 року ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Гладкий Р.В. звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову накладених ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 01 серпня 2022 року по цивільній справі №720/1346/22.

Заява ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову підписана представником ОСОБА_3 та в прохальній частині заяви вказано, що докази повноважень містяться в матеріалах справи.

Однак, з досліджених матеріалів справи вбачається, що до поданої заяви не додано жодних документів на підтвердження повноважень адвоката для підписання та подання заяви про скасування заходів забезпечення позову в інтересах ОСОБА_2 до Новоселицького районного суду Чернівецької області.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи викладене, колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції мав процесуальну можливість встановити наявність в особи повноважень на представництво інтересів заявника, зокрема, шляхом залишення заяви без руху та надання строку для подання відповідних доказів, які б підтверджували повноваження адвоката Гладкого Р.В. на підписання та подання відповідної заяви до суду.

Відповідно до частин першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: верховенство права, який передбачає право на справедливий суд та пропорційність.

Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на доступ до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції, на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Сукупність вказаних обставин, які існували на момент вирішення питання про прийняття до розгляду поданої заяви про скасування заходів забезпечення позову у справі, свідчить про те, що в даному випадку висновок суду першої інстанції щодо розгляду такої заяви є передчасним та помилковим, а подана заява підлягала залишенню без руху відповідно до вимог частини сьомої статті 177, частини першої статті 185 ЦПК України.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно ст. 374 ч.1 п. 6 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За вказаних обставин, ухвала Новоселицького районного суду Чернівецької області від 21 грудня 2022 року підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 374, 379, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вівчар Аурел Георгійович задовольнити частково.

Ухвалу Новоселицького районного суду Чернівецької області від 21 грудня 2022 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий Н.К.Височанська

Судді: І.Н. Лисак

І.М.Литвинюк