Справа № 487/1470/23
Провадження № 2/487/1180/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2023 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Лагоди А.А.,

за участю секретаря судового засідання Ходикіна М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

14.03.2023 року позивач звернувся до суду із позовом, яким просить розірвати його з ОСОБА_3 шлюб. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони 10.01.2014 року зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу мають дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Спільне господарство не ведуть, збереження сім`ї не можливе. У зв`язку з викладеним, позивач просить укладений шлюб розірвати.

Ухвалою суду від 15.03.2023 року провадження по справі було відкрито, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання позивач не з`явився, надано до суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, надано до суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя сторін.

Судом встановлено, що 10.01.2014 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції і зроблено відповідний актовий запис №01 (а.с.5).

Від даного шлюбу у подружжя є діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (свідоцтво про народження Серії НОМЕР_1 від 15.05.2014 року), яка проживає разом із позивачем (а.с.14), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (свідоцтво про народження Серії НОМЕР_2 від 04.03.2010 року), яка проживає разом із позивачем (а.с.13), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (свідоцтво про народження Серії НОМЕР_3 від 13.07.2008 року), яка проживає разом із позивачем (а.с.12),

Сторони разом фактично не проживають тривалий час, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини між ними припинені, спору щодо поділу нажитого майна не мають як і спору, на момент звернення до суду, щодо виховання та утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка за домовленістю проживатимуть з позивачем.

Відповідно до вимог ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік за змістом ст. 55 СК України зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України).

З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позовних вимог, взявши до уваги обставини життя подружжя, з врахуванням того, що сторони шлюбним життям не живуть, що шлюб існує тільки формально, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки у період з часу звернення позивача до суду та розгляду справи у суді наміри позивача розірвати шлюб не змінилися, суд встановив справжнє прагнення позивача до розірвання шлюбу, а відтак приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права.

Тому, на підставі ст.112 СК України, слід постановити рішення про розірвання шлюбу між сторонами.

Одночасно, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст. ст. 76, 89, 141, 263-265 ЦПК України , суд

УХВАЛИВ:

Позов представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 10.01.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції і зроблено відповідний актовий запис №01 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Суддя А.А. Лагода