Справа №478/44/15-ц пров. №6/478/1/2023
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

23 січня 2023 року Казанківський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Поліщук С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду смт. Казанка заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого документу по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В с т а н о в и в:

11 січня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документу по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

На обґрунтування своїх вимог заявниця зазначила, що рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 06 лютого 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. На виконання зазначеного вище рішення судом було видано виконавчий документ, який в подальшому був надісланий для виконання до Казанківського районного відділу державної виконавчої служби, проте на виконанні вказаний виконавчий документ у відділі державної виконавчої служби не перебуває та місцезнаходження виконавчого документа на даний час невідоме, є підстави вважати що він був втрачений при пересилці, тому з метою подальшого примусового стягнення аліментів з боржника просить, видати дублікат виконавчого документу.

Заявник (позивач) ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутності, заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Боржник (відповідач) ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку, причину неявки до суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходе такого висновку.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною 5 ст.124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п.9 ч.3 ст.129 Конституції України передбачено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Зазначене конституційне положення кореспондується з ч.1 ст.18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд з прав людини наголосив, що п.1 ст.6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (п.43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

У ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі №1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року №3-рп/2010 у справі №1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення п.18 ч.1 ст.293 ЦПК України у взаємозв`язку зі ст.129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 06 лютого 2015 року №478/44/15-ц (провадження №2/478/91/2015) стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Миколаївка Казанківського району Миколаївської області громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої по АДРЕСА_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення провадити щомісячно починаючи з 15 січня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 20 лютого 2015 року (а.с.21-22, справа №478/44/15-ц, провадження №2/478/91/2015).

На виконання рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 06 лютого 2015 року, в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20 лютого 2015 року, був виданий виконавчий лист №478//44/15-ц (провадження №2/478/91/2015), який було отримано заявницею (позивачкою) ОСОБА_1 особисто 05 березня 2015 року, про що свідчить особистий її підпис у журналі обліку виконавчих документів, виданих судом (витяг) (а.с.16).

З довідки Казанківського відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 10 січня 2023 року за №179 вбачається, що за даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень, перевіркою наявних у відділі журналів обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцеві, алфавітних покажчиків, журналів реєстрації вхідної кореспонденції, виконавчі провадження щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виконанні у Казанківському відділі державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не перебувають (а.с.6).

Частиною 1 ст.431 ЦПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

В силу приписів п.п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Згідно п.17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Аналізуючи зміст п. 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий документ було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого документу вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого документу видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий документ.

Крім того, при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили; перевірити чи отримував стягувач оригінали виконавчих листів, та, якщо так, то коли, ким, на якій правовій підставі і за яких обставин; чи пред`являв стягувач виконавчий лист до виконання; обставин втрати виконавчого документа, коли було виявлено втрату оригіналу виконавчого листа і якими доказами це підтверджується.

Під час розгляду заяви про видачу дублікату виконавчого документа суд зобов`язаний з`ясувати, чи є чинним рішення суду та чи не було скасовано, чи виконано рішення повністю або частково, чи не призведе видача дубліката виконавчого документа до отримання стягувачем неналежного.

До того ж дублікат виконавчого документа може бути виданий, якщо зацікавлена особа звернулась до суду із заявою про це до закінчення строку встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі якщо такий строк закінчився, зацікавлена особа яка звертається до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого документа може одночасно ставити питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

З врахуванням вищенаведеного, із заявою про видачу дублікату виконавчого документа можна звернутися лише до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За таких обставин суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого документу, виданого на виконання рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 06 лютого 2015 року, в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, задовольнити та видати дублікат виконавчого документу, оскільки його оригінал втрачено, строк для пред`явлення його до виконання не закінчився, судове рішення не виконано і не втратило своєї законної сили.

Керуючись п.17.4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, суд

П о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого документу по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, - задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа на виконання рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 06 лютого 2015 року №478/44/15-ц (провадження №2/478/91/2015), в частині стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Миколаївка Казанківського району Миколаївської області громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої по АДРЕСА_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення провадити щомісячно починаючи з 15 січня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Дата складення ухвали - 23.01.2023 року.

Суддя І.П. Сябренко