Справа №592/6243/18
Провадження № 6/591/199/22
У Х В А Л А

23 січня 2023 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Ніколаєнко О.О.,

за участю секретаря судового засідання Гончаренко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми заяву ОСОБА_1 про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа, виданого у справі №592/6243/18 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 10.10.2019 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 26550,67 грн. та судовий збір в сумі 414,42 грн.

16.11.2022 представник відповідача звернувся до суду із заявою про визнання виданого у даній справі виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Заява мотивована тим, що 12.05.2022 представник позивача отримав виконавчий лист у цій справі. Судове рішення було виконане відповідачем добровільно 27.08.2021.

У відзиві на заяву представник АТ КБ «ПриватБанк» повідомила, що після ухвалення судом рішення 28.08.2021 було здійснено платежі на погашення заборгованості на суму 26 550,67 грн та на суму 414,42 грн. Ці кошти були спрямовані в рахунок погашення заборгованості, яка станом на час подання відзиву не погашена у повному обсязі. Просить відмовити у задоволенні заяви.

У запереченнях представник відповідача пояснив, що отримавши кошти в рахунок сплати визначеної судом суми боргу, позивач не заперечив їх цільове призначення, погоджуючись із добровільним виконанням судового рішення більш ніж 2,5 роки після добровільної сплати. Заявлені доводи не спростовують добровільного і повного виконання відповідачем судового рішення. А відтак зобов?язання за цим судовим рішенням у відповідача відсутнє. Крім того, зазначає, що після набрання законної сили рішенням у цій справі будь-які інші зобов?язання відповідача перед позивачем, окрім сплати тіла кредиту в сумі 26550,67 грн. та судового збору відсутні. Інші можливі претензії позивача, які виникли після винесення рішення суду по цій справі жоден суд не розглядав, а у відповідача відсутній обов?язок перед позивачем.

У судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з?явилися. Про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином. Враховуючи положення ч. 3 ст. 432 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Вивчивши подані матеріали, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 31.05.2018 позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просив стягнути заборгованість з відповідача за кредитним договором від 27.05.2010 у розмірі 112863,91 грн. У обгрунтування позовних вимог зазначав, що заборгованість виникла станом на 03.04.2018 та складається з тіла кредиту 26550,67 грн., процентів за користування кредитом 18 417,21 грн. та пені 67 896,03 грн.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 10.10.2019 позовні вимоги було частково задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 26550,67 грн. та судовий збір в сумі 414,42 грн., тобто судом стягнуто заборгованість за тілом кредиту, у задоволенні вимог про стягнення нарахованих відсотків та пені відмовлено. 31.05.2018 рішення у даній справі, враховуючи положення ст. 273 ЦПК України, набрало законної сили 12.11.2019.

13.11.2019 представник відповідача звернувся до суду із заявою про видачу копії рішення, що набрало законної сили (а.с. 19 т. 2).

21.09.2021 ОСОБА_2 здійснив перерахування коштів в сумі 26 550,67 грн. та 414,42 грн. на користь АТ КБ «Приватбанк», що підтверджується наданими квитанціями, у яких призначенням платежу вказано: добровільне виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми №592/6243/18 (а.с. 34-35 т. 2).

09.08.2022 представник позивача звернувся до суду із заявою про видачу йому виконавчого листа у цій справі для подальшого пред?явлення його до виконання. 12.05.2022 виконавчий лист ним було отримано (а.с 28 т. 2).

За наданою позивачем випискою за договором б/н за період з 12.07.2012 по 24.11.2022 станом на 01.03.2020 за відповідачем обліковувалась загальна заборгованість в розмірі 370 869,60 грн. 23.10.2020 була проведена операція з відміни штрафів за минулі періоди на суму 321,491,36 грн., після чого залишок боргу, що обліковується, становив 49378,24 грн. 28.08.2021 здійснено дві операції: в рахунок погашення заборгвованості сплачено 26 550,67 грн. та 414,42 грн. Після цього залишок заборгованості склав 22 413,15 грн.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню; суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові. Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містить глава 50 розділу І книги п`ятої Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Разом з тим, за наявності судового рішення про стягнення боргу, яке набрало законної сили та підлягає виконанню, заявником при зверненні до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, має бути доведено, що ним чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого його обов`язок припинився, або його обов`язок, як боржника, припинився з інших причин, передбачених положеннями статті432 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач сплатив на користь позивача усі присуджені рішенням суду кошти до звернення представника позивача із заявою про видачу виконавчого листа. Вказані кошти були зараховані банком, що підтверджується випискою з рахунку відповідача (а.с. 51-56 т. 2). За таких обставин, обов?язок у боржника відсутній у зв?язку з добровільним виконанням судового рішення та був відсутній вже на момент отримання представником стягувача виконавчого листа.

Обгрунтовуючи відсутність підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, представник позивача посилається на наявність заборгованості за кредитним договором у відповідача та зарахування коштів, сплачених на виконання рішення суду у рахунок її погашення. Суд вважає, що таке твердження не відповідає положенням закону. У банку не було передбачених законом підстав не зараховувати сплачені позивачем кошти у рахунок виконання рішення суду і спрямовувати їх на погашення інших, не зазначених у призначенні платежу сум.

Звертаючись до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заявник довів, що він добровільно погасив перед банком борг, у підтвердження чого надав суду оригінали квитанцій. З квитанцій та виписки з рахунку вбачається, що погашення боргу відбулось саме за цим рішенням суду та у повному обсязі, тобто боргові зобов`язання заявником виконані добровільно, тому виконавчий лист слід визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки матеріали справи містять достатні підстави на це.

Керуючись ст. 432 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа, задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист, виданий у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 26550,67 грн. та судового збору в сумі 414,42 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її складання.

Повний текст ухвали виготовлено 23.01.2023.

Суддя О.О. Ніколаєнко