Справа 556/43/23
Номер провадження 2/556/136/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2023

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі головуючої судді Іванків О.В.,

секретаря Кньовець Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Володимирець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного 16 червня 2014 року і зареєстрованого виконавчим комітетом Берестівської сільської ради Володимирецького району Рівненській області, актовий запис №2. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 2014 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, сімейне життя з відповідачем не склалося через різного роду непорозуміння, різні погляди на життя. На протязі тривалого часу сторони шлюбних та сімейних відносин не підтримують.

Вказаний позов ОСОБА_1 надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 09.01.2023.

Ухвалою суду від 13.01.2023 було прийнято справу до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

13.01.2023 ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, укладеного 16 червня 2014 року і зареєстрованого Берестівською сільською радою Володимирецького району Рівненській області, актовий запис №2, а також про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюбне життя з відповідачем не склалося через різного роду непорозуміння, різні погляди на життя. На протязі тривалого часу сторони шлюбних та сімейних відносин не підтримують. Оскільки діти від шлюбу проживають разом з позивачем і перебувають на її повному утриманні, з відповідача також підлягають стягненню аліменти.

Ухвалою суду від 17.01.2023 об`єднано справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів в одне провадження.

В судове засідання ОСОБА_1 подав заяву в якій підтримав позовні вимоги в частині розірвання шлюбу, та визнав позов про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей, просив розглянути справу без його участі.

ОСОБА_2 надала письмову заяву в якій підтримала позовні вимоги просила розглянути справу без її участі.

Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалась.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, як вбачається зі ст.ст.104, 105, 110 СК України, шлюб може бути припинено у зв`язку з його розірванням на підставі рішення суду за позовом одного з подружжя.

У відповідності до ст.112 СК України, при вирішенні питання про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд приймає до уваги фактичні взаємини між подружжям, фактичні причини розірвання шлюбу та інші обставини.

В даному випадку в судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально, подружні та сімейні взаємини між сторонами припинено остаточно, подальше збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам сторін.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що є передбачені законодавством підстави для розірвання шлюбу.

У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач ОСОБА_2 після реєстрації шлюбу змінювала прізвище, і не клопотала про його зміну на дошлюбне, вона може іменуватись цим прізвищем і після розірвання шлюбу.

Також встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження НОМЕР_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження НОМЕР_2 .

У відповідності до ч.2, 4 ст.29 Цивільного Кодексу України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Як вбачається з ч.1 ст.160 Сімейного Кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Діти подружжя проживають спільно з матір`ю та перебувають на її утриманні, і спору з цього приводу між батьками немає.

У відповідності до ст.180-182 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 , який є батьком неповнолітніх дітей, зобов`язаний утримувати неповнолітніх дітей до досягнення повноліття. Оскільки в добровільному порядку такого утримання ОСОБА_1 не здійснює, і домовленості між сторонами про способи та розмір утримання не досягнуто, позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню.

ОСОБА_2 , з якою проживають діти, обрала стягнення аліментів у частці від доходу, що відповідає вимогам ст.ст.182, 184 СК України.

З приводу розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 , судом встановлено наступне.

Згідно частини другої ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що стягненню з ОСОБА_1 підлягають аліменти в розмірі 1/3 всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законом, із індексацією розміру у відповідності до ч.2 ст.184 СК України.

Керуючись ст. ст. 15, 208, 209 ЦПК України, ст. ст. 110, 112, 180 - 184 Сімейного Кодексу України, суд- ухвалив:

Позови ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладений 16 червня 2014 року, зареєстрований Виконавчим комітетом Берестівської сільської ради Володимирецького району Рівненській області, актовий запис 2.

Прізвище ОСОБА_2 після розірвання шлюбу не змінювати.

Визначити, що місцем проживання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є місце проживання матері - ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аліменти підлягають стягненню з 13 січня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 , в дохід держави судовий збір в сумі 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн 60 коп..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча:

Сторони:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач - ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 .