Справа № 279/6365/22
Провадження № 2/279/276/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2023 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу №279/6365/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зазачивши, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . У вказаому будинку з 02.05.2014 року значиться зареєстрованим її онук, ОСОБА_2 відповідач у справі, фактично за вказаною адресою він не проживає з жовтня 2021 року, особистих речей та іншого належного йому майна в будинку не має, комунальних послуг не сплачує, проживає зі своїми батьками в м. Києві. Вказала, що відповідач завдає шкоди її інтересам у користуванні та володінні її майном, в добровільному порядку знятись з реєстрації він не бажає. Просила суд ухвалити рішення про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування вказаним вище житловим приміщенням. Також просила стягнути понесені судові витрати.

Позивач до суду не з`явилась, клопотала про розгляд справи за її відсутності, про що вказала в заяві до суду.

Відповідач до суду не з`явився, причини неявки не повідомив, про день розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади.

За таких обставин суд розглянув справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за закном від 03.09.2012 року.

За даною адресою зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , хоча фактично він за цією адресою не проживає з жовтня 2021 року, в будинку не з`являється, особистих речей його в ньому немає, виїхав з квартири на інше місце проживання.

Ці обставини підтверджені актом і відповідачем не спростовані.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ст.ст.319,321 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник може вимагати усунення будь яких порушень його права.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, що передбачено ч.1 ст.391 ЦК України.

Підстави втрати права користування житлом визначені ст.405 ЦК України. Відповідно до зазначеної норми закону, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В розумінні зазначених норм законодавства, позивач має право на захист свого права власності, право користування чужим майном може бути припинено за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи, що відповідач, як член сім`ї власника в жилому приміщенні відсутній понад рік без поважних причин, він є таким, що втратив право користування ним, тому вимога про позбавлення права на користування жилим приміщенням підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.4,12,81,141,247,263-265 ЦПК України, ст.ст.317, 319, 321, 391 405 ЦК України,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстрація місця проживанння: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Недашківська Л.А.

копія згідно з оригіналом