Справа № 308/3664/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючої судді Данко В.Й.

з участю секретаря судового засідання Павлюх Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород матеріали цивільної справи за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних.

Обгрунтовуючи свої вимоги вказує на те, що 21 березня 2008 року між фізичною особою ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» (08.07.2009 р. змінено найменування на ПАТ «Універсал Банк») (28.12.2018 р. змінено найменування на AT «Універсал Банк») було укладено Кредитний договір №041-2008-854 (надалі за текстом - Кредитний договір), згідно якого Кредитор видав Позичальнику кредит у сумі 19 900,00 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот дол. СІЛА 00 центів) дол. США.

Вказує, що позичальник не виконав зобов`язання по Кредитному договору, на протязі тривалого часу не сплачував суми заборгованості перед Кредитором, в результаті чого виникла заборгованість за користування кредитними коштами та Кредитор зазнав збитків.

29.11.2010 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області прийнято рішення у справі №2п-8332/10 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за Кредитним договором №041-2008-854 від 21.03.2008 року в розмірі 169 097,91 гривень та 1 820,00 гривень судових витрат.

Зазначає, що виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України та змісту кредитного договору можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Вказує, що згідно розрахунку заборгованості станом на 12.12.2022 року до позовної заяви «про стягнення 3% річних»: три відсотка річних, становлять - 36 459,36 (тридцять шість тисяч чотириста п`ятдесят дев`ять грн. 36 кой.) гривень.

Враховуючи вищенаведене, просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» 36 459,36 (тридцять шість тисяч чотириста п`ятдесят дев`ять грн. 36 коп.) гривень в якості 3% річних за прострочення виконання зобов`язання.

Відповідачами подано відзив на позовну заяву, в якому вони не заперечують факту укладення кредитного договору та Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 29.11.2010 у справі №2п-8332/10, яким позов було задоволено та видано виконавчий лист №2п-8332/10 від 29.11.2010 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 169 097,91 грн. та 1820,00 грн. судових витрат.

Проте зазначають, що Постановою Ужгородського районного відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області від 04.10.2016 року відкрито виконавче провадження щодо виконання вищевказаного виконавчого документу.

Відповідно до протоколу від 11.05.2017 №255207, складеного ДП «СЕТАМ» зазначається, що проводилась реалізація нерухомого майна, а саме: земельна ділянка, площею 0,06 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, електронні торги по реалізації вказаного майна не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.

16 травня 2017 року до Ужгородського MB ДВС ГТУЮ у Закарпатській області надійшла заява від ПАТ «Універсал Банк» відповідно до якої Банк виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, тобто придбати предмет іпотеки за ціною 121 448,00 грн. шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна.

Згідно акту про реалізацію предмета іпотеки від 22.05.2017 року нерухоме майно передано в рахунок погашення боргу ПАТ «Універсал Банк» за початковою ціною продажу предмета іпотеки на других прилюдних торгах в розмірі 121 448,00 грн..

Щодо іншої суми заборгованості в розмірі 36 921,88 грн. AT «Універсал Банк» звертався до приватного виконавця Ярошевського Д.А. щодо відкриття виконавчого провадження.

29.05.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Ярошевським Д.А., на виконання рішення Ужгородського районного суду Закарпатської області від 29 листопада 2010 року у цивільній справі №2п-8332/10 за виконавчим листом виданим 14 лютого 2011 року було відкрито виконавче провадження про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» - 36 921,88 грн. залишок заборгованості за кредитним договором № 041-2008-854 від 21.03.2008р..

Постановою від 14.06.2019 року у ВП 59233320 звернуто стягнення на заробітну плату ОСОБА_2 , а вже постановою від 01.09.2020 дане виконавче провадження закінчено, у зв`язку з повною сплатою суми боргу за виконавчим документом, основної винагороди та витрат виконавчого провадження.

Таким чином, рішення Ужгородського міськрайонного суду від 29.11.2010 у справі №2п-8332/10 повністю виконано, що підтверджується вищезазначеною постановою про закінчення виконавчого провадження від 01.09.2020 ВП № 59233320.

Вказують, що з ухваленням рішення про стягнення боргу у 2010 році зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість за Кредитним договором не припинилося та тривало до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання 01 вересня 2020 року (дата закриття виконавчого провадження, у зв`язку з повним погашенням боргу). Відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за увесь час прострочення до 01 вересня 2020 року.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України), а тому 01 вересня 2020 року (дата остаточного погашення заборгованості, стягнутої за судовим рішенням) і є датою, коли зобов`язання відповідачів перед банком за Кредитним договором припинилося.

Відповідачі зазначають, що позивачем подано позов до суду 09 березня 2023 року, а тому позовні вимоги за період з 29.11.2010 року по 08.03.2020 року не підлягають задоволенню у зв`язку з застосуванням наслідків пропуску строків позовної давності.

Разом з тим, пунктом 18 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

У зв`язку з чим, не підлягають задоволенню і позовні вимоги за період з 24.02.2022 року по 30.11.2022 року. Отже, як зазначають відповідачі, частковому задоволенню можуть підлягати позовні вимоги за період з 09.03.2020 року по 23.02.2022 року. Всього: сума 3 % річних від простроченої суми за період від 09.03.2020 року по 23.02.2022 року складає 187,52 грн.

Проте відповідачі не визнають факт існування заборгованості у сумі 1 407,37 грн, про яку зазначає позивач у своєму розрахунку до позовної заяви, як залишок не стягненої суми згідно рішення суду, оскільки в такому випадку виконавче провадження не могло бути закінченим на підставі п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом).

Вказують, що з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між AT «Універсал Банк», позичальником та ОСОБА_2 було укладено договір поруки від 21.03.2008 року №041-2008-854-Р, згідно якого поручитель взяла на себе зобов`язання відповідати перед банком за невиконання боржником своїх зобов`язань. Проте зазначають, що на правовідносини, які виникають після ухвалення рішення про стягнення заборгованості, порука не поширюється, якщо інше не встановлене договором поруки. Таким чином, оскільки AT «Універсал Банк» уже звертався до Боржника та Поручителя з позовом про стягнення заборгованості за Основним кредитним договором від 21.03.2008 року і відповідно до рішення Ужгородського міськрайонного суду від 29.11.2010 у справі №2п-8332/10 отримав судовий захист своїх прав, вважають, що звернення до поручителя ОСОБА_2 про солідарне стягнення 3 % річних, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, задоволенню не підлягають у зв`язку з їх безпідставністю.

Враховуючи вищенаведене, просять відмовити в задоволенні позову.

Сторона позивача в судове засідання не з`явилася, проте в позовній заяві просить у разі неявки представника позивача провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, проте відповідач ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просить розглянути дану справу без його участі, надані заперечення підтримує в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.11.2010 року у справі №2п-8332/10 встановлено, що 21.03.2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Універсал Банк» (08.07.2009 року змінено найменування на ПАТ «Універсал Банк»), було укладено Кредитний договір №041-2008-854, згідно якого банк видав ОСОБА_1 кредит у сумі 19900 доларів США.

У забезпечення повернення кредиту 21.03.2008 року між ОСОБА_3 та банком було укладено договір поруки №041-2008-854-Р, згідно якого поручитель брав на себе зобов`язання відповідати перед банком в повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором №041-2008-854 від 21.03.2008 року.

Даним рішенням ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ „Універсал Банк - 169097 грн. 91 коп. заборгованості за кредитним договором №041-2008-854 від 21.03.2008 року та 1820 грн. судових витрат.

Дані обставини також не заперечуються учасниками справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 4, ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно виконавчого листа №2п-8332/10 від 14.02.2011 року суд вирішив стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсалбанк» 169097 грн. 91 коп. заборгованості за кредитним договором №041-2008-854 від 21.03.2008 р. та 1820 грн. судових витрат.

Позивачем до позовної заяви додано розрахунок про стягнення заборгованості, втат від інфляційних процесів та трьох процентів річних, згідно якого за період з 29.11.2010 року по 30.11.2022 року відповідачам нарахована сума за ставкою 3% річних у розмірі 36459,36 грн. Крім того, відповідачі не визнають підставність та правомірність нарахування залишку заборгованості за період з 18.09.2020 року по 30.11.2022 року у розмірі 1407,37 грн.

На підтвердження обставин зміни найменування з ПАТ «Універсал Універсал Банк» на AT «Універсал Банк» позивачем додано копію листа №920 від 23.01.2019 року за підписом В.о. Голови Правління АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК».

Згідно п.п. 1.3 1.4. копії договору поруки №041-2008-854-Р від 21.03.2008 року, наданого відповідачами, поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, за всіма зобов`язаннями останнього за Основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Основного договору. Відповідальність Поручителя і Боржника є солідарною.

Постановою заступника начальника Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Закарпатській області Лукеча О.В. від 04.10.2016 року відкрито виконавче провадження ВП №52525079 з виконання виконавчого листа № 2п-8332/10 виданого 14.02.2011 про стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість у розмірі 170917,91 грн.

Як вбачається з копії Акту про реалізацію предмета іпотеки від 22.05.2017 року, відповідно до протоколу від 11.05.2017 №255207, складеного ДП «СЕТАМ» зазначається, що проводилась реалізація нерухомого майна, а саме: земельна ділянка, площею 0,06 га, яка знаходиться за адресою: Закарпатська обл., Ужгородський р-н., с.Баранинці, мкрн. «Табла-1». Однак, електронні торги по реалізації вказаного майна не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів. 16 травня 2017 року до Ужгородського MB ДВС ГТУЮ у Закарпатській області надійшла заява від ПАТ «Універсал Банк» відповідно до якої Банк виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, тобто придбати предмет іпотеки за ціною 121 448,00 грн. шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. Згідно даного акту про реалізацію предмета іпотеки від 22.05.2017 року нерухоме майно передано в рахунок погашення боргу ПАТ «Універсал Банк» за початковою ціною продажу предмета іпотеки на других прилюдних торгах в розмірі 121 448,00 грн..

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Дмитра Андрійовича від 29.05.2019 року відкрито виконавче провадження ВП №59233320 з виконавчого листа № 2п-8332/10 виданого 14.02.2011 про стягнути солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» 36 921,88 (тридцять шість тисяч дев`ятсот двадцять одна гривня 88 копійок) гривень залишок заборгованості за кредитним договором № 041-2008-854 від 21.03.2008 р.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Дмитра Андрійовича від 14.06.2019 року ВП №59233320 звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_2 .

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Дмитра Андрійовича від 01.09.2020 року ВП №59233320 виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2п-8332/10 виданого 14.02.2011 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнути солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» 36 921,88 (тридцять шість тисяч дев`ятсот двадцять одна гривня 88 копійок) гривень залишок заборгованості за кредитним договором № 041-2008-854 від 21.03.2008 р. закінчено у зв`язку з тим, що сума боргу за виконавчим документом, основна винагорода та витрати виконавчого провадження стягнуті з боржника ОСОБА_2 в повному обсязі, таким чином рішення суду виконано.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статей 526, 530, 610, 611 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стосовно спливу строку позовної давності про стягнення 3% річних суд приходить до наступного висновку. За змістом положень частини 1 статті 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК).

Згідно з положеннями статті 611 ЦК у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зокрема, статтею 625 ЦК врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання статті 625 ЦК, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 ЦК України.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК, за час прострочення.

Разом із тим, главою 19 ЦК визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.

Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 ЦК, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК).

Порядок відліку позовної давності наведено у статті 261 ЦК.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

У постанові Верховного Суду (у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду) від 26.10.2018 у справі № 922/4099/17 з огляду на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 26.04.2017 у справі № 918/329/16, наведено висновок про те, що вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених статтею 625 ЦК, не є додатковими вимогами в розумінні статті 266 ЦК, а тому закінчення перебігу позовної давності за основною вимогою не впливає на обчислення позовної давності за вимогою про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат. Стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову.

Таку позицію сформулював Верховний Суд у справі №922/175/18 від 30.01.2019 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 124 ЦПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (88 8), позовна заява була направлена на адресу суду поштовим зв`язком 21.02.2023 року, а відтак від цієї дати слід рахувати строки позовної давності щодо стягнення 3% річних.

Також відповідно до п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

24.02.2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє дотепер.

Таким чином стягненню мали б підлягати 3% річних за період з 25.02.2019 року по 21.02.2023 року.

Проте відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Таким чином відповідачі звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК, а України саме сплати 3% річних за період з 24.02.2022 року по дату подання позовної заяви, тобто по 21.02.2023 року. Тобто позивач мав би право на стягнення 3% річних за період з 25.02.2019 по 24.02.2022 року.

Проте, крім того, суд враховує, що зобов`язання відповідачів перед позивачем було повністю виконане 01.09.2020 року, що підтверджується постановою приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Дмитра Андрійовича від 01.09.2020 року ВП №59233320.

Отже, позивач має право вимагати стягнення 3% річних за період з 25.02.2019 року по 01.09.2020 року.

Тому позовні вимоги про стягнення 3% річних підлягають частковому задоволенню, а саме за період з 25.02.2019 по 01.09.2020 р. і становить 1 523,84 (одна тисяча п`ятсот двадцять три гривні вісімдесят чотири копійки) грн.. Позовні вимоги про стягнення 3% річних за період з 29.11.2010 по 24.02.2019 р. не підлягають задоволенню у зв`язку із закінченням строків позовної давності.

Стосовно позиції відповідачів про неправомірність пред`явлення позовних вимог АТ «Універсал Банк» до поручителя ОСОБА_2 про солідарне стягнення 3% річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України суд дійшов наступного висновку.

У силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Як зазначалося вище, 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 ЦК України. Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Крім того, відповідно до п.п. 1.3 1.4. копії договору поруки №041-2008-854-Р від 21.03.2008 року, наданого відповідачами, поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, за всіма зобов`язаннями останнього за Основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Основного договору. Відповідальність Поручителя і Боржника є солідарною.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача до відповідача ОСОБА_2 є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Тому позовні вимоги про стягнення 3% річних підлягають частковому задоволенню, а саме щодо ОСОБА_1 за період період з 25.02.2019 по 01.09.2020 р. і становить 1 523,84 (одна тисяча п`ятсот двадцять три гривні вісімдесят чотири копійки) грн.. Позовні вимоги про стягнення 3% річних за період з 29.11.2010 по 24.02.2019 р. не підлягають задоволенню у зв`язку із закінченням строків позовної давності.

Стосовно розподілу судових витрат між сторонами суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов висновку, що з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 111,92 грн. (сто одинадцять гривень дев`яносто дві копійки).

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76, 82, 89, 133, 141, 211, 258, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 261, 549, 553, 554, 625, 629 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» три відсотки річних в розмірі 1 523,84 (одна тисяча п`ятсот двадцять три гривні вісімдесят чотири копійки) грн..

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір у розмірі 111,92 грн. (сто одинадцять гривень дев`яносто дві копійки).

Позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк», Код , місцезнаходження юридичної особи: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів до Закарпатського апеляційного суду і набере законної сили в разі неподання такої в установлений строк.

Згідно вимог ч.1 ст.354 ЦПК України у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.Й. Данко