ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«01» лютого 2023 року

м. Харків

справа № 638/11392/21

провадження № 22-з/818/13/23

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Тичкової О.Ю., Яцини В.Б.

учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 , представниця позивачки - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 , представник відповідача - Романченко О. М.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2022 року в складі судді Семіряд І.В.

в с т а н о в и в:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, вимоги за яким в подальшому збільшила та просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь додаткові витрати на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 11 046,23 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2021 року, в якому ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2021 року виправлено описку, позов ОСОБА_1 - задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 одноразово додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1997,56 грн; в іншій частині у задоволенні позову відмовлено; стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір пропорційно до задоволених вимог у розмірі 164,30 грн.

16 грудня 2021 року представник ОСОБА_3 - адвокат Романченко О.М. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення. Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4100,00 грн.

Додатковим рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2022 року заяву представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Романченка О.М. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу - задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4100,00 грн.

На вказане додаткове рішення суду ОСОБА_1 через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій просила додаткове рішення суду - скасувати.

Постановою Харківського апеляційного суду від 11 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення, додаткове рішення суду - залишено без змін.

12 січня 2023 року ОСОБА_3 за допомогою системи «Електронний суд» через свого представника до суду апеляційної інстанції подав заяву про ухвалення додаткового рішення. Заява мотивована тим, що його витрати на правничу допомогу в ході перегляду справи в суді апеляційної інстанції становлять 3000,00 грн, про що він зазначив у відзиві на апеляційну скаргу. 05 березня 2021 року між ним та Адвокатським бюро «Олексія Романченка» укладено договір № 13/03-2021, до якого 16 серпня 2021 року укладено додаткову угоду №1. Сторони погодили, що гонорар адвокатського бюро за ведення справи у суді апеляційної інстанції становить 3 000,00 грн у будь-якому випадку, навіть у разі ухвалення судом рішення не на його користь. Сума гонорару є фіксованою та не залежить від витрат часу, обсягу підготовлених та поданих документів чи ухвалення рішення на користь клієнта. 12 січня 2023 року між сторонами підписано акт виконаних робіт № 2, яким вони погодили надання послуг, а саме: підготовлено відзив на апеляційну скаргу протягом 3 годин. Вказані витрати ще не сплачені, але підлягають сплаті. У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, зазначені витрати підлягають стягненню з ОСОБА_1 .

Просив стягнути з ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Частиною 3 статті 270 ЦПК України передбачено, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Оскільки постанову Харківського апеляційного суду від 11 січня 2023 року прийнято в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, заява ОСОБА_3 також підлягає розгляду у відповідному порядку.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви вважає, що заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 33 Правил адвокатської етики, єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар.

Розмір гонорару та порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги. Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді.

Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Відповідний висновок викладено у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічні висновки наведено також в постановах Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 та 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц.

Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

Згідно вимог статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, інтереси ОСОБА_3 під час перегляду справи судом апеляційної інстанції представляв адвокат Адвокатського бюро «Олексія Романченка» Романченко О.М. на підставі ордеру та договору від 05 березня 2021 року № 13/03-2021 (а. с. 4, 7 том 2).

Пунктом 3 додаткової угоди №1 до договору від 16 серпня 2021 року передбачено, що гонорар адвокатського бюро за ведення справи у суді апеляційної інстанції становить 3 000,00 грн у будь-якому випадку, навіть у разі ухвалення судом рішення не на користь клієнта (а. с. 8 том 2).

11 січня 2023 року від представника ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він, зокрема, вказав, що його витрати на правничу допомогу складають орієнтовно 3 000,00 грн, докази чого будуть надані в порядку частини 8 статті 141 ЦПК України (а. с. 231-234 том 1).

Постановою Харківського апеляційного суду від 11 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення, додаткове рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2022 року - залишено без змін.

12 січня 2023 року між ОСОБА_3 та Адвокатським бюро «Олексія Романченка» підписано акт виконаних робіт № 2, яким затверджено, що адвокатським бюро надано клієнту правничу допомогу у Харківському апеляційному суді при розгляді цивільної справи № 638/11392/21, а саме: підготовлено відзив на апеляційну скаргу від 24 грудня 2022 року протягом 3 годин. Гонорар за надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції складає 3 000,00 грн (а. с. 5 том 2).

12 січня 2023 року, тобто в межах передбаченого частиною 8 статті 141 ЦПК України строку, ОСОБА_3 через свого представника подав до суду апеляційної інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення.

Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19), від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19).

Матеріали справи свідчать про те, що протягом її перегляду судом апеляційної інстанції представником ОСОБА_3 дійсно подано відзив на апеляційну скаргу на додаткове рішення суду обсягом 8 сторінок. При цьому, позиція відповідача з часу розгляду справи судом першої інстанції не змінилась. Апеляційна скарга та відзив стосувались лише процесуального питання щодо розподілу судових витрат. Питання матеріального права не порушувались, нові докази не подавались, нові обставини справи не встановлювались.

Окрім відзиву на апеляційну скаргу, інших процесуальних документів до суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 та його представником не подавалось. Судові засідання у справі не проводились, її розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Тобто, обсяг наданої ОСОБА_3 правничої допомоги фактично обмежується складанням відзиву на апеляційну скаргу щодо процесуального питання.

Отже, враховуючи, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, з урахуванням обсягу та складності наданих ОСОБА_3 послуг з правничої допомоги протягом апеляційного перегляду справи, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, судова колегія вважає, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 підлягають стягненню судові витрати за надання правничої допомоги під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 1500,00 грн.

Керуючись ст. ст.141, 142, 270, 368, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2022 року в складі судді Семіряд І.В. по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1500,00 грн витрат за надання правничої допомоги.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О.Ю. Тичкова

В.Б. Яцина

Повний текст додаткової постанови складено 01 лютого 2023 року.