Справа № 548/349/19
Провадження №6/548/10/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.04.2023 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Старокожко В.П.,

за участю секретаря судового засідання - Безносик Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хорол Лубенського району Полтавської області заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду по цивільній справі за позовом Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Хорольського районного суду Полтавської області із заявою про розстрочку виконання рішення суду.

Своє клопотання мотивував тим, що рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 15.12.2020 у справі № 548/349/19 задоволено позов Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення 166192,23 грн безпідставно збережених (заощаджених) коштів та судового збору в сумі 2492,88 грн.

Вказуючи на те, що він, як співзасновник фермерського господарства «Актив С», має намір виконати рішення суду, але у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України настали форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), в силу яких він не може продати зібраний врожай, просить розстрочити виконання вищевказаного рішення суду на 36 місяців.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, його представник адвокат Подорожняк В.В. клопотав про розгляд справи у його відсутність та відсутність свого повірителя. Клопотання просив задоволити.

Представник Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області Бибик В.В. в судове засідання не з`явився, клопотав суд про розгляд справи у його відсутність, проти розстрочення виконання рішення суду заперечив, посилаючись на те, що заявник ухиляється від виконання судового рішення.

Дослідивши подану заяву, суд пришов до висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.435 ЦПК України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Неявка учасників судового процесу в судове засідання не є перешкодою для вирішення питання про розстрочення виконання судового рішення, а тому суд вважає за можливе вирішити це питання за відсутності як боржника, так і стягувача.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку.

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 15.12.2020 у справі № 548/349/19 задоволено позов Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення 166192,23 грн безпідставно збережених (заощаджених) коштів та судового збору в сумі 2492,88 грн.

Вказане рішення суду набрало законної сили 21.04.2020.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно ч. 3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої чи членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови від 26.12.2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

У постанові Верховного Суду від 27.02.2019 року у справі № 796/43/2018 зазначено, що підставою для застосування ст.435 ЦПК України і ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Такі обставини повинні виникнути після ухвалення судового рішення та мають бути об`єктивними та такими, що не залежать від волі сторін.

Підстави, які зумовлюють необхідність розстрочки виконання рішення, мають оціночний характер, так як законодавцем не надано його вичерпного переліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд вважає, що заявником не надано доказів випадку винятковості, який відповідно до вимог ст. 435 ЦПК України є обов`язковою умовою для розстрочення виконання рішення суду, а скрутне матеріальне становище не має характеру особливої або виняткової обставини.

Таким чином, заявником не обґрунтовано винятковості випадку, у зв`язку з яким слід би було розстрочити виконання вказаного рішення суду, не зазначено достатніх обставин та не надано доказів, які б свідчили про істотне ускладнення виконання рішення, а відтак, і про необхідність розстрочення такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ухвалою суду від 13.06.2022 року надавалася відстрочка виконання рішення суду до 01.11.2022, разом з тим, останній не вжив ніяких заходів для виконання рішення суду.

Суд враховує, що ФГ «Актив С.М.», співзасновником якого є заявник, прямо не постраждало від військової агресії російської федерації проти України, так як активи цього підприємства не зазнали знищень та руйнувань від обстрілів, а на земельних ділянках, які ним орендуються, не велися безпосередні бойові дії, що унеможливило би збір врожаю.

Суд контатує, що згідно ч. 5 ст. 435 ЦПК України строк розстрочки виконання судового рішення не може перевищувати одного року.

Суд зауважує, що заборгованість ОСОБА_1 за даним рішенням суду становить 166192 грн. 23 коп. Наявні у ОСОБА_1 доходи у вигляді пенсії не зможуть покрити вказаної заборгованості протягом 1 року, таким чином розстрочка виконання рішення суду на визначений законом строк 1 рік ( ч.5 ст. 435 ЦПК України) не забезпечить виконання судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 81, 247, 353, 435 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду по цивільній справі за позовом Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий