23.01.2023
Справа №642/214/23
Провадження№ 2/642/160/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року м. Харків

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Бородіна О.В., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

до Ленінського районного суду м. Харкова подано цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу засобами електронного поштового зв`язку.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, приходжу до висновку що позовну заяву слід повернути, з наступних підстав.

Частиною другою статті 175 ЦПК України визначено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно вимог ч. 8 ст. 43 ЦПК Україниякщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Згідно із положеннями ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронним документом є документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України «Про електронні довірчі послуги».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Пунктами 14 та16 пункту 1 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 визначено, що електронний документ - це оригінал електронного документу з обов`язковими реквізитами, що надають йому юридичної сили, в тому числі з електронним цифровим підписом автора. Електронний цифровий підпис - це електронний цифровий підпис в форматі, що забезпечує можливість встановлення дійсності підпису у довгостроковому періоді (після закінчення строку чинності сертифіката), визначеному відповідно до вимог законодавства. ЕЦП використовується в АСДС для підписання та погодження (візування) інформаційних ресурсів в цілому або фіксування певних дій з ними (внесення зауважень, пропозицій, погодження частини тексту тощо).

Електронний підпис - це електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; підписувач - фізична особа, яка створює електронний підпис (п. 12, 32 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги»).

Наведені норми закону дають підстави зробити висновок про те, що електронний підпис прирівнюється до власноручного підпису та використовується фізичними особами для ідентифікації особи, яка підписувала документ та підтвердження цілісності даних в електронній формі.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява ОСОБА_1 , подана його представником адвокатом Козачук Ю.С. засобами електронного поштового зв`язку та отримана судом 17.01.2023. Вказана позовна заява не підписана позивачем чи його представником з використанням електронного цифрового підпису у відповідності до вимог частини першої статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» та частини першої, другої статті 6, частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та направлена на електронну поштову адресу Ленінського районного суду м. Харкова без ідентифікації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

Пунктом 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України визначено, що заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Таким чином, суд вважає, що подана стороною позивача позовна заява, шляхом направлення її до суду через засоби електронного поштового зв`язку не може вважатися підписаною та не має юридичної сили, оскільки не містить позначки ЕЦП позивача чи його представника, тому така позовна заява не може бути прийнята судом до розгляду та підлягає поверненню позивачу відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

При цьому суд звертає увагу, що повернення позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до правосуддя, оскільки після усунення вказаних невідповідностей вимогам закону сторона позивача не позбавлена права повторно подати до суду позовну заяву, оформлену відповідно до вимог ст. 175 ЦПК України.

Згідно вимог ч. 6ст. 185 ЦПК України про повернення позовної зави суд постановляє ухвалу. Копія позовної заяви залишається в суді.

Враховуючи, що позивачем позовну заяву не підписано, то за таких обставин позовну заяву слід повернути позивачу.

На підставі наведеного, керуючись п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п"ятнадцяти днів з дня її складення до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду .

Суддя О.В. Бородіна