РІШЕННЯ

Іменем України

10 січня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Дмитрієвої М.М., за участю секретаря Сідорової А.В.,

справа № 333/3503/21

провадження № 2/333/116/23

учасники справи:

позивач - Концерн «Міські теплові мережі»

представника позивача Щербина Марина Олегівна, ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу про стягнення заборгованості за житлово комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовної заяви

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Концерну «МТМ» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Позивач за період часу з 01 лютого 2018 року по 31 березня 2021 року надав відповідачу, за адресою: АДРЕСА_1 , послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Відповідач не виконує свого зобов`язання по оплаті наданих послуг, у зв`язку із чим утворилася заборгованість у сумі 24 360, 97 грн. Просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у розмірі 24 360, 97 грн. та судовий збір у розмірі 2 270 грн.

Відзив на позовну заяву

Відповідач ОСОБА_3 12.08.2021 р. надав суду відзив на позов, в якому в задоволенні позовних вимог просив відмовити. Відповідач вказав, що він фактично не мав змоги користуватися послугами, які надавав позивач, а також, що між ним та позивачем не укладено договір про надання житлово-комунальних послуг.

19 квітня 2022 року позивач надав суду письмові пояснення з приводу своєї позиції по справі, де надав свої доводи до заперечень відповідача.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 02 липня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача Концерну «Міські теплові мережі» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказала, що вимоги підтримує, просить проводити розгляд справи за її відсутності.

Відповідач, повідомлений своєчасно та належним чином, у судові засідання на 19 травня 2022 року, 14 липня 2022 року, 20 вересня, на 01 листопада 2022 року та на 10 січня 2023 року не з`явився, причини неявки суду не відомі.

Оскільки у часники справи в судове засідання не з`явились, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальнуваного технічного засобу.

Установлені судом фактичні обставини справи

Згідно довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві часткової власності ОСОБА_3 3/4 частки квартири, а інша 1/4 частки квартири належить ОСОБА_4 .

За період з 01 лютого 2018 року по 31 березня 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , наявна заборгованість на загальну суму 24 360,97 грн.

Позиція суду та нормативно правове обґрунтування

За змістом ч. 1ст. 11 ЦК України, цивiльнi права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти (ч. 2ст. 11 ЦК України).

За положеннями частини першоїстатті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч.2ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч.1,5ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що на підставі договору дарування № 2232 від 11.11.2005 р. квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі права приватної власності належить ОСОБА_3 ..

З матеріалів справи вбачається, що позивач Концерн «Міські теплові мережі» зареєстрований у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ, організацій і є виробником теплової енергії, яка, в тому числі, надається населенню для побутових потреб.

Між сторонами виникли фактичні договірні відносини щодо надання відповідних житлово-комунальних послуг, а відсутність укладеного письмового договору не звільняє відповідачів від обов`язку оплати за надані такі послуги (вказане відповідає позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 712/8916/17 від 7 липня 2020 р.).

Факт надання відповідачу послуг підтверджується відкритим особовим рахунком № НОМЕР_1 , відповідно до якого Концерном «МТМ» надавалися послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в квартирі за вищевказаною адресою.

Розрахунком суми заборгованості за послуги з теплопостачання встановлено, що відповідач за період з 01.02.2018 року по 31.03.2021 року мав заборгованість в сумі 24 360,97 гривень, з яких 13 824,57 гривень - заборгованість за послуги з централізованого опалення, 10 536,40 гривень заборгованість за послуги з централізованого ГВП.

Відповідач у відзиві, зазначає, що він фактично не користувався житлово-комунальними послугами, оскільки з моменту дарування ѕ квартири АДРЕСА_2 він там фактично не мешкав, через що в нього відсутній обов`язок по сплаті заявленої заборгованості.

Згідно із ст. 322 ЦК власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Стаття 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначає, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Відповідно до ст.ст.7, 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", виконавець зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів, а споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами;

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", якою передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Згідно зі ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 610, 611 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

Непроживання особи у квартирі, яка належить їй на праві власності, та факт відсутності її реєстрації в цій квартирі не звільняє особу від обов`язку нести витрати з оплати житлово-комунальних послуг (постанова Верховного Суду від 02 квітня 2020 року у справі № 757/29813/17-ц (провадження № 61-2066св19).

Власник квартири зобов`язаний нести витрати з її утримання, у тому числі оплачувати комунальні послуги, незалежно від того, проживає він у належній йому квартирі чи ні, якщо він в установленому порядку не відмовився від надання таких послуг (Постанова КЦС ВС від 02 квітня 2020 року у справі № 757/29813/17-ц).

Таким чином, слід дійти висновку, що відповідач у відзиві посилаючись на те, що він фактично мешкає за іншою адресою, не спростовує обставини на які посилається позивач, оскільки відсутні будь-які докази на підтвердження позбавлення права власності за вказаною в позовній заяві адресою постачання послуг.

Згідно довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, що за ОСОБА_3 набуто право власності на 3/4 частки квартири, а інша 1/4 частки квартири належить померлому ОСОБА_4 , окрім права власності на останнього був оформлений особовий рахунок споживача послуг. У зв`язку з чим, на думку відповідача пред`явлена позивачем вимога повинна бути стягнута лише зі споживача ОСОБА_4 , який втратив цивільну правову правоздатність та дієздатність.

Факт надання Відповідачу послуг підтверджується відкритим особовим рахунком № НОМЕР_1 , відповідно до якого Концерном «МТМ» надавалися послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води до вищезазначеної квартири.

Пунктом 8 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 встановлено, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на підставі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженого Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630.

Відсутність між сторонами договору на надання послуг з централізованого опалення не є підставою для несплати за надані Концерном „МТМ послуги, оскільки обов`язок оплати випливає з Закону.

Відсутність укладеного між сторонами договору, обов`язковість укладання якого лежить і на споживачеві, і на теплопостачальній організації не виключає можливості стягнення з споживача на користь теплопостачальній організації вартості послуг з теплопостачання, оскільки між сторонами склалися фактичні договірні відносини.

За змістом ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають не лише з підстав, передбачених законодавством, але й з дій громадян, а тому відсутність договору про надання житлово комунальних послуг не змінює правовідносин сторін і не звільняє Споживачів від сплати за отримані послуги.

Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (Відомості Верховної Ради 2018, № 1, ст.1) із змінами, внесеними згідно із Законом № 2454-VIII від 07.06.2018 р. (надалі Закон) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем.

Згідно ст. 12 Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Частиною 2 ст. 8 Закону передбачений обов`язок виконавця комунальної послуги готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 7 Закону визначено: споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Статтею 9 Закону передбачений Порядок оплати житлово-комунальних послуг, а саме споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично їх отримали. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (Постанова Верховного суду України від 30.10.2013 р. по справі 6-59цс13).

Отже, фактично відносини між сторонами з приводу надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води тривають. Відсутність укладеного договору не позбавляє Відповідача обов`язку оплати наданих йому послуг.

Таким чином, суд вважає доведеною наявність заборгованості відповідача перед позивачем та вважає, що вона підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

Розподіл судових витрат

У зв`язку із задоволенням основної вимоги, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 19, 20 ЗУ «Про житлово комунальні послуги», ст.ст. 525, 526, 901 ЦПК України, ст. 141, 247, 263-265, 279, ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово комунальні послуги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Концерну «Міські теплові мережі» (поточний рахунок № НОМЕР_3 Установа банку: Філія Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» МФО 313957, ) заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01 лютого 2018 року по 31 березня 2021 року у розмірі 24 360,97 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Концерну «Міські теплові мережі» (поточний рахунок № НОМЕР_4 Банку: ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» МФО 320478, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 18 січня 2023 року

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва