23.01.2023 Єдиний унікальний номер 205/571/23
Справа № 205/571/23
Провадження № 2/205/858/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Федотова В.М., перевіривши на відповідність вимогам Цивільного процесуального кодексу України позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача - адвокат Гулий А.В. через систему електронний суд направив до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська вищевказану позовну заяву, яка надійшла до суду 19.01.2023 року.

Відповідно до частин 6-8 статті 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду. Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Разом з тим, у суду відсутня можливість самостійно отримати відомості з Єдиного державного демографічного реєстру та з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

З матеріалів справи вбачається, що ймовірним місцем проживання відповідача ОСОБА_2 є тимчасово окупована територія України, а саме: АДРЕСА_1 .

Такі відомості можуть міститись в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб, відповідальним за забезпечення формування та ведення бази даних якої є Мінсоцполітики.

Разом з тим, відповідно до пункту 1 Положення про Національну соціальну сервісну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2020 р. № 783 (далі - Положення), Національна соціальна сервісна служба України (Нацсоцслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики і який реалізує державну політику у сфері соціального захисту населення, захисту прав дітей, здійснення державного контролю за дотриманням вимог законодавства під час надання соціальної підтримки та за дотриманням прав дітей.

Відповідно до абзацу 2 підпункту 1 пункту 3 Положення основними завданнями Нацсоцслужби є реалізація державної політики у сфері соціального захисту населення з питань: соціального захисту осіб з інвалідністю, осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, внутрішньо переміщених осіб, ветеранів праці, ветеранів військової служби, жертв нацистських переслідувань, дітей війни, жертв політичних репресій.

Підпунктом 13 пункту 3 Положення передбачено, що Нацсоцслужба для виконання визначених для неї завдань з питань соціального захисту внутрішньо переміщених осіб: узагальнює в межах повноважень статистичні дані щодо внутрішньо переміщених осіб; забезпечує в межах повноважень проведення моніторингу виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг внутрішньо переміщеним особам; забезпечує координацію та методологічний супровід діяльності місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо соціального захисту внутрішньо переміщених дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа, дотримання вимог законодавства під час встановлення опіки чи піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, їх усиновлення, застосування інших передбачених законодавством форм влаштування дітей, проводить роботу із соціальної підтримки внутрішньо переміщених сімей з дітьми, над якими встановлено опіку чи піклування, прийомних сімей, сімей патронатних вихователів, дитячих будинків сімейного типу.

Відповідно до підпункту 17 пункту 3 Положення Нацоцслужба для виконання визначених завдань здійснює методичне забезпечення діяльності та в межах повноважень, визначених законом, координацію взаємодії центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, центрів надання адміністративних послуг з питань соціального захисту внутрішньо переміщених осіб.

Крім того, підпунктом 18 пункту 4 Положення визначено, що Нацсоцслужба для виконання визначених для неї завдань з питань соціального захисту внутрішньо переміщених осіб використовує інформаційні системи єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб; єдиної інформаційно-аналітичної системи соціального захисту та соціального обслуговування населення, а також на її базі єдиної інформаційно-аналітичної системи обліку та управління коштами соціальної сфери і пенсійного забезпечення з використанням електронної соціальної картки; централізованого банку даних з проблем інвалідності; єдиного електронного банку даних про дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, і сім`ї потенційних усиновлювачів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів; державного реєстру майнових об`єктів оздоровлення та відпочинку дітей, а також інші програмні ресурси.

Таким чином, реалізація державної політики у сфері соціального захисту населення (в тому числі внутрішньо переміщених осіб), узагальнення статистичних даних щодо внутрішньо переміщених осіб, координація та методологічний супровід діяльності місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо соціального захисту внутрішньо переміщених осіб, використання інформаційної системи єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб та інших програмних ресурсів віднесено до компетенції Нацсоцслужби.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З метою усунення сумнівів щодо вірного зазначення адреси місця проживання відповідача, вирішення питання про відкриття провадження у справі, відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України та недопущення порушення її прав, суддя вважає за необхідне зобов`язати Національну соціальну сервісну службу України надати суду відомості з ЄІБД ВПО щодо відповідача.

Керуючись ст. ст. 81, 187, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Зобов`язати Національну соціальну сервісну службу України () надати суду не пізніше п`яти днів з дня отримання ухвали суду інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщеної особи, інформацію щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

-загальні відомості про особу (прізвище, ім`я, по батькові, громадянство, дата і місце народження, стать);

-відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають про це відмітку в паспорті або які не є громадянами України);

-дані про останнє зареєстроване та фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи на території, де виникли обставини, зазначені у статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»;

-дані про фактичне місце проживання особи на дату звернення;

-адреса, за якою із внутрішньо переміщеної особи може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції, та номер телефону;

-відомості про смерть внутрішньо переміщеної особи або визнання її безвісно відсутньою.

З метою пришвидшення обміну інформацією та економією витрат на поштові відправлення пропоную Національній соціальній сервісній службі України надати витребувану судом інформацію шляхом її надсилання на електронну поштову адресу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з відповідним посиланням на номер справи - № 205/571/23.

Попередити Національну соціальну сервісну службу України, що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, названих судом неможливими, суд вправі застосувати до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені ст. ст. 144-148 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: Федотова В.М.

.