Справа № 725/4111/20
Провадження № 4-с/346/7/23
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

07 серпня 2023 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді Третьякової І.В.,

за участю секретаря судових засідань Дутчак Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Коломия Івано-Франківської області скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державний виконавець Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кушицька М.В., ОСОБА_2 , на бездіяльність та неправомірні дії державного виконавця та визнання неправомірною та скасування постанови від 21.04.2023р. про повернення виконавчого документа стягувачу, -

У С Т А Н О В И В:

25.05.2023р. ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою в якій просив визнати бездіяльність та неправомірні дії державного виконавця Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кушицької М.В. під час виконання виконавчого провадження №66090653, а також скасувати постанову від 21.04.2023р., винесену у ВП №66090653 про повернення виконавчого документу стягувачу.

04.08.2023 до суду надійшли копії матеріалів виконавчого провадження №66090653.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та у встановленому законом порядку.

Державний виконавець Кушицька М.В. в судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила в задоволенні скарги відмовити, оскільки оскаржувана постанова була скасована начальником відділу ДВС у Коломийському районі Попик В.П. 01.06.2023р.

ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно ч.2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали скарги та виконавчого провадження, встановивши дійсні обставини справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 13.04.2021р. Коломийським міськрайонним судом було видано виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплаченого судового збору в сумі 840 грн. 80 коп.

14.07.2021р. ОСОБА_3 звернувся до Коломийського ВДВС з заявою про відкриття виконавчого провадження.

Постановами від 15.07.2023р. було відкрито виконавче провадження, визначено боржнику розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору.

Постановою від 04.11.2022р. виконавчі провадження №66090653, №66746073, №66746124, №66746173, №69979012 були об`єднані у зведене виконавче провадження №70239476.

Постановою від 21.04.2023р. виконавчий лист № 346/4111/20, виданий Коломийським міськрайонним судом 13.04.2021р. був повернутий стягувачу.

Не погоджують з вищевказаним рішенням та вважаючи його незаконним, а дії державного виконавця щодо його винесення неправомірними, ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою.

Однак, як слідує з постанови від 01.06.2023р. оскаржувана ОСОБА_1 постанова про повернення виконавчого документу стягувачу була скасована, а виконавче провадження відновлено.

Відповідно до положень ст.. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

В постанові від 08.06.2022 у справі № 2-591/11 Велика Палата Верховного Суду вказала, що інститут аналогії закону і аналогії права первісно був доктринально обґрунтований і застосовувався судами задовго до часткового відображення цього інституту в законодавстві.

Необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права) випливає з того, що закон призначений для його застосування в невизначеному майбутньому, але законодавець, встановлюючи регулювання, не може охопити всі життєві ситуації, які можуть виникнути. Крім того, життя перебуває у постійному русі, змінюється і розвивається, внаслідок чого виникають нові життєві ситуації, які законодавець не міг передбачити під час ухвалення закону.

Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні.

Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Велика Палата Верховного Суду неодноразово застосовувала аналогію у процесуальному праві, зокрема у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 905/1956/15 (провадження № 12-62гс19, пункт 6.27), від 27 листопада 2019 року у справі № 629/847/15-к (провадження № 13-70кс19), від 16 червня 2020 року у справі № 922/4519/14 (провадження № 12-34гс20, пункт 6.19), від 13 січня 2021 року у справі № 0306/7567/12 (провадження № 13-73кс19, пункт 28), від 28 вересня 2021 року у справі № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20, пункт 105).

Саме застосування аналогії у процесуальному праві в певних випадках дає змогу ухвалити справедливе рішення. Тому відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

В даній справі вбачається, що після звернення стягувача до суду зі скаргою, оскаржуване ним рішення державного виконавця було скасовано начальником Коломийського відділу ДВС, а виконавче провадження було відновлено. Відтак, вказана обставина свідчить про досягнення тієї мети, з якою ОСОБА_1 звернувся до суду.

Таким чином, судом встановлено, що між сторонами в цій справі не залишилось неврегульованих питань, а тому провадження в ній може бути закрито за відсутністю предмету спору.

На підставі викладеного та керуючись п. 2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність та неправомірні дії державного виконавця та визнання неправомірною та скасування постанови від 21.04.2023р. про повернення виконавчого документа стягувачу - закрити за відсутністю предмету спору.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду безпосередньо або через Коломийський міськрайонний суд Херсонської області.

Повне судове рішення складено 07 серпня 2023 року

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Третьякова І. В.