Ухвала

01 березня 2023 року

м. Київ

справа № 359/8208/18

провадження № 61-2534ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільміськбуд», Приватного акціонерного товариства «Фінансова компанія «Княгиня Ярославна», Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Княгиня Ярославна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Деліз-Фінанс» про зобов`язання передати результати інвестування-квартири та документи, необхідні для державної реєстрації права власності на ці об`єкти нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - ОСОБА_5 21 лютого 2023 року звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 січня 2023 року у вищевказаній справі.

І. У касаційній скарзі представник заявників зазначає клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтовує тим, що копію оскаржуваної постанови представник заявника отримав 25 січня 2023 року засобами електронного зв`язку. На підтвердження зазначеного заявник надає копію супровідного листа апеляційного суду від 23 січня 2023 року про направлення копії судового рішення, зокрема на електронну адресу представника заявників.

Відповідно до частини першої, другої та третьої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Перевіривши доводи клопотання представника заявників про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 17 січня 2023 року, Суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

ІІ. Разом із тим, касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на таке.

Відповідно до положень пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі має бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Як на підстави касаційного оскарження заявник посилається на пункти 1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Посилаючись на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах), заявник зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду, у випадку коли будівництво житлового об`єкта припинилося через банкрутні процедури, водночас держава надала новому забудовнику державні преференції за умови дотримання прав інвесторів будівництва, які новим забудовником не дотримано.

Верховний Суд роз`яснює заявнику, що посилаючись на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, як на підставу для відкриття касаційного провадження, заявник повинен зазначити норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, який висновок виклав апеляційний суд з цього питання та обґрунтувати, в чому полягає незгода з ним.

Саме лише посилання на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, без його обґрунтування, не свідчить про невиконання заявником вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо належного обґрунтування у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.

Тобто, вищевказана підстава касаційного оскарження не обґрунтована належним чином, а виключно посилання на підставу касаційного оскарження не є належним виконанням вимог статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.

Враховуючи викладене, заявнику необхідно надати суду нову редакцію касаційної скарги разом із копіями скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, оформлену відповідно до положень статті 392 ЦПК України з урахуванням вимог цієї ухвали із зазначенням конкретного (конкретних) пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України, на підставі якого (яких) подається касаційна скарга з відповідним обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав).

ІІІ. У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 зазначає, що заявники є споживачами послуг з будівництва квартир, тому відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі - ЗУ «Про захист прав споживачів») вони звільненні від сплати судового збору за подання касаційної скарги в силу закону.

Відповідно до преамбули ЗУ «Про захист прав споживачів» він регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22 частини першої статті 1 ЗУ «Про захист прав споживачів»).

Відповідно до частини третьої статті 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

ЗУ «Про захист прав споживачів» не визначено вичерпного переліку відносин, на які він поширюється, але з урахуванням характеру правовідносин, які ним регулюються, та керуючись загальними принципами цивільного судочинства і наявності в цивільних правовідносинах «слабкої сторони», якою є фізична особа - споживач, можна зробити висновок, що цим Законом регулюються відносини, які виникають з договорів купівлі-продажу, майнового найму (оренди), надання комунальних послуг, прокату, перевезення, зберігання, доручення, комісії, фінансово-кредитних послуг тощо. І особливістю таких правовідносин є участь у них спеціального суб`єкта - споживача.

Відповідно до змісту оскаржуваних судових рішень ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 набули статусу інвесторів будівництва квартир у житловому комплексі на АДРЕСА_1 (загальна кількість квартир - 42), на підставі договорів про відступлення прав вимоги за інвестиційними договорами та договорів купівлі-продажу майнових прав на квартири.

Договір відступлення прав вимоги за своєю правовою природою не є правочином, укладеним із споживачем, тобто у наведеній ситуації відсутні характерні риси притаманні договору про надання послуг споживачу, придбання товару, тощо споживачу, тому доводи представника ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у справі № 359/8208/18 є споживачами, відповідно звільненні від сплати судового збору за подання касаційної скарги, є помилковим тлумаченням статті 22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

За наведених обставин за подання касаційної скарги у цій справі заявники мають сплатити судових збір, з огляду на таке.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на момент звернення з позовом) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як убачається зі змісту судових рішень, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись до суду у 2018 році з позовом про зобов`язання передати результати інвестування-квартири та документи, необхідні для державної реєстрації права власності на ці об`єкти нерухомого майна.

Отже, у справі кожним позивачем заявлено одну позову вимогу немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що з 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1 762,00 грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на момент звернення з позовом) ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704,80 грн).

За змістом частини сьомої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

З урахуванням викладеного вище судовий збір за подання цієї касаційної скарги становить 1 409,60 грн та підлягає сплаті кожним заявником

(1 762,00 грн х 0,4 х 200 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026007, ККДБ: 22030102, «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 17 січня 2023 року.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 січня 2023 року у залишити без руху, але не більше десяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков