Провадження №2/523/796/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2023 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого - судді Сувертак І.В.

за участю секретаря Мельніченко Г. О.,

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом -

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про виділення у натурі частки у спільному майні,

Установив

29 червня 2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ у натурі частки у спільному майні.

Після усунення визначених судом недоліків 14 липня 2021 року було відкрито провадження у справі.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11.12.2017р. у справі № 523/13092/17, що набрало законної сили 22.12.2017р., було розірвано шлюб між сторонами, припинено право спільної сумісної власності подружжя і визнано за позивачем ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 68,3 кв.м, житловою площею 39,5 кв.м, а також за відповідачкою ОСОБА_2 право власності на 1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 68,3 кв.м, житловою площею 39,5 кв.м.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 112129579 від 30.01.2018р. за позивачем було зареєстровано право власності на 1/2 частку вказаної квартири.

Оскільки у натурі частки співвласників не виділені, а домовленості з відповідачкою щодо добровільного виділення майна досягнути не вдавалось, внаслідок чого відповідачка користується всією квартирою, позивач звернувся до суду за захистом свого права на розпорядження власністю.

Через повномасштабну агресію Російської Федерації проти України, а також у зв`язку із замовленням позивачем на підставі ст. 106 ЦПК України висновку судової будівельно-технічної експертизи, розгляд справи неодноразово відкладався.

28 лютого 2023 року позивач подав до суду заяву про зміну предмета позову на підставі висновку судового експерта ТОВ "Одеський регіональний центр незалежних експертиз" від 22 лютого 2022 року № 658, яким було запропоновано три варіанти поділу квартири.

В останній редакції позивач просив розподілити в натурі квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 68,3 кв.м, житловою площею 39,5 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, у відповідності до варіанта 2, посилаючись на те, що між сторонами раніше вже був встановлений фактичний порядок користування квартирою, якому відповідає запропонований експертом варіант 2, що не потребує перепланування, а саме: виділити в окреме користування ОСОБА_1 наступні приміщення: поз.8 житлова кімната - 17,9 кв.м; лоджія до поз.8 - 3,5 кв.м; поз.10 - кладова - 1,3 кв.м. Житлова площа - 17,9 кв.м. Площа допоміжних приміщень (вбудованих шаф) - 1,3 кв.м. Загальна площа в окремому користуванні - 19,2 кв.м. Площа літніх приміщень (лоджія) - 3,5 кв.м. Відхилення від ідеальної частки у житловій площі складає 1,85 кв.м. (зменшення); виділити в окреме користування ОСОБА_2 наступні приміщення: поз.7 - житлова кімната - 9,6 кв.м (в Технічному паспорті технічна помилка - вказано поз.3); лоджія до поз.7- 1,4 кв.м; поз.9 - житлова кімната - 12,0 кв.м; лоджія до поз.9 - 1,5 кв.м; поз.2 - вбудована шафа - 0,6 кв.м; поз.5 - вбудована шафа - 0,2 кв.м; поз.11 - вбудована шафа - 0,5 кв.м. Житлова площа - 21,6 кв.м. Площа допоміжних приміщень (кладова) - 1,3 кв.м. Загальна площа - 22,9 кв.м. Площа літніх приміщень (лоджії) - 2,8 кв.м. Відхилення від ідеальної частки у житловій площі складає 1,85 кв.м. (збільшення); виділити в спільне користування ОСОБА_1 і ОСОБА_2 наступні приміщення: поз.1 - коридор - 9,3 кв.м; поз.3 - ванна - 2,5 кв.м; поз.4 - туалет - 0,9 кв.м; поз.6 - кухня - 7,1 кв.м. Загальна площа в спільному користуванні 19,8 кв.м; інженерні комунікації квартири виділити у спільне користування ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

01 березня 2023 року відповідачка ОСОБА_2 з`явилась у підготовче судове засідання і просила оголосити перерву для ознайомлення із заявою про зміну предмета позову.

25 квітня 2023 року, будучи повідомленою належним чином, відповідачка до судового засідання не з`явилась. Причини своєї неявки суду не повідомила, із заявами, клопотаннями, відзивом не зверталась.

Ухвалою суду 25 квітня 2023 року було закрито підготовче засідання і справа призначена до розгляду по суті на 26 липня 2023 року.

У зв`язку із неявкою належним чином повідомленої відповідачки та через повітряні тривоги позивач просив вирішити справу за його відсутності, про що надав відповідну заяву.

Згідно зі ст. ст. 321, 317, 319 ЦК України право власності є непорушним, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до положень ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності спільною частковою власністю.

Частиною першою ст. 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна це перехід частини, цього майна у власність, учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток у квартирі, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо є технічна можливість розподілу відповідно до розміру часток співвласників у праві власності.

Згідно ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у, натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньої згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Як випливає з положення ч. 1 та ч. 3 ст. 367 ЦК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину.

Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту.

За змістом положень статей 21, 24, 41 Конституції України та статей 319, 358 Цивільного кодексу України всі громадяни є рівними у своїх правах, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 Цивільного кодексу України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав.

На підставі викладеного суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2,5,7-8, 10-13,17-18,131,76-82,89, 211, 258, 259, 263-265, 268, 353, 354 ЦПК України, суд,

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про виділення у натурі частки у спільному майні - задовольнити.

Виділити в окреме користування ОСОБА_1 наступні приміщення: поз. 8 житлова кімната - 17,9 кв.м; лоджія до поз. 8 - 3,5 кв.м; поз.10 - кладова - 1,3 кв.м. Житлова площа - 17,9 кв.м. Площа допоміжних приміщень (вбудованих шаф) - 1,3 кв.м. Загальна площа в окремому користуванні - 19,2 кв.м. Площа літніх приміщень (лоджія) - 3,5 кв.м. Відхилення від ідеальної частки у житловій площі складає 1,85 кв.м. (зменшення).

Виділити в окреме користування ОСОБА_2 наступні приміщення: поз. 7 - житлова кімната - 9,6 кв.м (в Технічному паспорті технічна помилка - вказано поз. 3); лоджія до поз. 7- 1,4 кв.м; поз. 9 - житлова кімната - 12,0 кв.м; лоджія до поз. 9 - 1,5 кв.м; поз. 2 - вбудована шафа - 0,6 кв.м; поз. 5 - вбудована шафа - 0,2 кв.м; поз. 11 - вбудована шафа - 0,5 кв.м. Житлова площа - 21,6 кв.м. Площа допоміжних приміщень (кладова) - 1,3 кв.м. Загальна площа - 22,9 кв.м. Площа літніх приміщень (лоджії) - 2,8 кв.м. Відхилення від ідеальної частки у житловій площі складає 1,85 кв.м. (збільшення).

Виділити в спільне користування ОСОБА_1 і ОСОБА_2 наступні приміщення: поз.1 - коридор - 9,3 кв.м; поз.3 - ванна - 2,5 кв.м; поз.4 - туалет - 0,9 кв.м; поз.6 - кухня - 7,1 кв.м. Загальна площа в спільному користуванні 19,8 кв.м.

Інженерні комунікації квартири виділити у спільне користування ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 5 440,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин рішення суд повідомляє, коли буде складно повне рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 31 липня 2023 року.

Суддя