Справа №705/2392/23
2/705/1589/23

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2023 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Годік Л.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мазурик Зоряни Ярославівни до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернулася адвокат Мазурик З.Я. в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Позовна заява мотивована тим, що 17 листопада 2022 року о 17 год. 00 хв. на а/д М-05 Київ-Одеса 184км+750м в Уманському районі, Черкаської області, відповідач, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Renault Trafik д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, не вибрав безпечної швидкості та на дорозі з двостороннім рухом, яка має дві смуги руху в одному напрямку, виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21440 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням позивача ОСОБА_1 , який рухався зустрічною смугою руху. Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями відповідач порушив вимоги п.п.2.3в, 11.4 ПДР України, та 19 січня 2023 року постановою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу.

Зазначає, що страховою компанією було виплачено на користь позивача страхове відшкодування за завдану майнову шкоду у розмірі 98 486 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією від 15.02.2023 року та, додатково, 9 926 грн. 00 коп. на лікування, однак, до теперішнього часу позивач не отримав ніякого відшкодування зі сторони відповідача, оскільки витрат ОСОБА_1 було понесено більше, ніж виплачено відшкодування страховою компанією.

Так, автомобілю позивача було нанесено ушкодження, яке несумісне з подальшою експлуатацією транспортного засобу, внаслідок чого він лише мав змогу продати бите авто за 300 долларів, що станом на день подання позову складає 11316 грн. 00 коп., хоча середньоринкова вартість автомобіля позивача ВАЗ 21440, 2010 року випуску, враховуючи технічні характеристики та актуальний стан, складає 3500 долларів, що станом на день подання позову дорівнює 132 020 грн. 00 коп., що підтверджується інформацією з інтернет сайту AUTORIA. Таким чином, різниця між понесеними позивачем витратами, посилаючись на середньоринкову вартість автомобіля (132 020 грн. 00 коп.), та виплаченими страховою компанією коштами за завданий автомобілю збиток (98 486 грн. 00 коп.), ураховуючи продані залишки від нього (11316 грн. 00 коп.), складає 22 218 грн. 00 коп.

Крім того, представник вказує, що позивачу, окрім матеріальних збитків, завдано діями відповідача моральної шкоди, оскільки протягом тривалого проміжку часу після ДТП йому довелося користуватися громадським транспортом, що викликало суттєві незручності у пересуванні, адже його авто було розбите вщент. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, позивачу довелося відкласти, а від деяких з них взагалі позивач змушений був відмовитись. Розмір душевних страждань позивача оцінюється в 10 000 грн. 00 коп.

Просить стягнути на користь позивача ОСОБА_1 з відповідача ОСОБА_2 : суму матеріальної шкоди 22 218 грн.; суму моральної шкоди 10 000 грн.; витрати на правову допомогу 20 000 грн.; витрати на судовий збір 3757 грн.

Ухвалою судді від 11.05.2023 року у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Станом на день розгляду справи відповідач відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву не подав.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Згідно наданих позивачем доказів судом встановлено, що 17 листопада 2022 року о 17 год. 00 хв. на а/д М-05 Київ-Одеса 184км+750м в Уманському районі, Черкаської області, відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Renault Trafik д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, не вибрав безпечної швидкості та на дорозі з двостороннім рухом, яка має дві смуги руху в одному напрямку, виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21440 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням позивача ОСОБА_1 , який рухався зустрічною смугою руху. Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями відповідач порушив вимоги п.п.2.3в, 11.4 ПДР України.

Постановою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Піньковського Р.В. від 19.01.2023 р. № 705/4729/22 3/705/101/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення (а.с.16).

Відповідно до ч. 1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивач посилається, в якості підтвердження завданої матеріальної шкоди відповідачем, на квитанцій від 15.02.2023 р. та 28.02.2023 р., згідно яких страхова компанія виплатила йому страхове відшкодування за завдану майнову шкоду у розмірі 98 486 грн. та витрати на лікування в сумі 9 926 грн. (а.с.8,9).

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Доказів вартості пошкодження автомобіля ВАЗ 21440 позивачем суду не надано. Крім того, не надано договорів страхування транспортних засобів, актів вартості відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля, тощо. Крім того, квитанції надані позивачем не відповідають вимогам офіційних платіжних документів, не містять повні реквізити сторін та навіть назва страхової компанії не зазначена.

Посилання позивача на ст. 1192 ЦК України, а саме, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі; розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі; розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, суд не бере до уваги, оскільки матеріалами справи не доведено, що між діями відповідача і шкодою є безпосередній причинний зв`язок, не надано доказів завдання шкоди автомобілю позивача, не додано навіть документів на авто, що саме автомобіль ВАЗ 21440 перебував у власності позивача та яких пошкоджень завдано автомобілю внаслідок дій відповідача і на яку суму, а, отже, в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з загальними підставами цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діяннями вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

У відповідності до вимог статей 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частина 2 статті 83 ЦПК України визначає, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

У відповідності до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Вина відповідача ОСОБА_2 за вчинення ДТП за участю автомобіля позивача ОСОБА_1 підтверджена постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19.01.2023 р. не підлягає доказуванню.

Проте, підлягає доказуванню факт заподіяння позивачеві моральних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діяннями вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Суд враховує, що заява позивача про те, що він зазнав болю, фізичних чи душевних страждань є прямим доказом заподіяння йому моральної шкоди. Проте, достовірність такого доказу також підлягає перевірці. Факти, викладені позивачем при описанні своїх фізичних чи душевних страждань, можуть бути викривлені або не зовсім відповідати дійсності. Причини цього пов`язані зі здатністю людини до утворення об`єктивних суджень про власні переживання і вмінням правильно їх інтерпретувати, а викривлення інформації може бути формою маніпулятивного впливу на суд з метою одержати бажане або наслідком дії несвідомих захисних механізмів людини.

Позивач не зазначив у позовній заяві, якими об`єктивними доказами він може підтвердити свої твердження про те, що в результаті дій відповідача, йому було заподіяно моральну шкоду, і така моральна шкода має причинний зв`язок з дорожньо-транспортною пригодою. Доказів того, що позивач після ДТП знаходився на лікуванні, суду не надано. Відповідно, позивач не надав таких об`єктивних доказів суду.

Враховуючи те, що позивач не підтвердив об`єктивними доказами факт заподіяння йому моральної шкоди в результаті дій відповідача, відповідно, суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 82, 83, 89, 258-259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити повністю в задоволенні позову представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мазурик Зоряни Ярославівни до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Копію рішення направити сторонам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому копія рішення суду не була вручена у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії рішення суду.

Суддя Леся Сергіївна Годік