Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1596/20

16 лютого 2023 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

з участю секретаря судового засідання: Скоблей О.В.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4

представника третьої особи: Калинюка М.М..

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Пасічнянська сільська рада Надвірнянського району Івано-Франківської області про визнання заповіту недійсним,-

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: Зеленська сільська рада Надвірнянського району Івано-Франківської області про визнання заповіту недійсним.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5 . Після його смерті, відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та двох земельних ділянок, а саме: земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1385га кадастровий номер :02:001:0028, розташованої в с.Максимець, присілок Максимець-Звір Зеленської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області та земельної ділянки (кадастровий номер :02:001:0042), що знаходиться в присілку Максимець-Звір с. Максимець Надвірнянського району Івано-Франківської області.

За заповітом посвідченим ОСОБА_6 . Державним нотаріусом Надвірнянської районної нотаріальної контори 02 вересня 2014 року, реєстраційний номер №1-1152 -земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1385 га кадастровий номер :02:001:0028, розташовану в с. Максимець, присілок Максимець-Звір Зеленської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області ділянка була заповідана їй.

За заповітом посвідченим Кузнєцовою Н.М. приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу 05 жовтня 2011 року, реєстраційний номер №1809 належну батькові земельна ділянка (кадастровий номер :02:001:0042), що знаходиться в присілку Максимець-Звір с. Максимець Надвірнянського району Івано-Франківської області також заповів їй.

У червні 2020 року вона звернулася до ОСОБА_7 приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу за відкриттям спадкової справи, то дізналася, що батько за свого життя, 03.03.2020 року, склав заповіт, яким все своє майно заповів її братові ОСОБА_3 . Даний заповіт посвідчений секретарем Зеленської сільської ради Надвірнянського району та знаходиться у спадковій справі № 65982919.

Стверджує, що її брат ОСОБА_3 намагався примусити батька переоформити належне йому майно. Для цього, в березні 2020 року, коли батько був хворий та не завжди впізнавав людей, брат запросив до домоволодіння батька секретаря Зеленської сільської ради для оформлення відповідного заповіту. Однак, я пояснила батькові, що якщо він складе заповіт, то попередні заповіти втрачають чинність. Тому мій батько надіслав до Зеленської сільської ради заяву, в якій просив скасувати складений ним заповіт. Після того, як я дізналась в приватного нотаріуса Кузнєцової Н.М., що зазначений заповіт є дійсним, серед документів батька я знайшла листа від виконавчого комітету Зеленської сільської ради про відмову батькові у скасуванні заповіту, посвідченого 03.03.2020 року за №14.

Таким чином вказаний заповіт порушує їїї права як спадкоємця першої черги, так і спадкоємця за заповітами оскільки вона є донькою померлого ОСОБА_5 .

Стверджує, що покійний батько, який не впізнавав людей, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Отже зазначене показує, що спадкодавець, що склав заповіт був фізично не здоровою особою у зв`язку із чим не в змозі був здійснити відвідування будь-якого нотаріуса та самостійно не міг вчиняти будь-які нотаріальні дії.

Вважає, що заповіт, який оскаржується складений особою, яка через власний психічний та емоційний стан не усвідомлювала значення своїх дій.

Тому наявні всі підстави для захисту її порушенного права шляхом скасування заповіт №14 від 03.03.2020 року, посвідчений Зеленською сільською радою Надвірнянського району Івано-Франківської області.

Короткий зміст відзиву:

10.02.21р. від відповідача поступив письмовий відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову. Вважає позов безпідставним, необгрунтованим та незаконним, обставини зазначені в позовній заяві не відповідають дійсності, а тому позов не підлягає до задоволення. Зазначив, що в момент складання заповіту батько усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними. Заповіт було посвідчено без жодного фізичного чи психічного насильства. Волевиявлення батька було вільним і повністю відповідало його внутрішній волі Як вбачається з заповіту заповідач був дієздатною особою. Він усвідомлював свої дії та вчинки, міг керувати ними. Складання нового заповіту було його особистим правом та волею. Впродовж всього життя, в тому числі на час момент складання заповіту від 03.03.2020 року, заповідач не був інвалідом, не хворів важкими хворобами, які би давали підстави вважати, що він був не дієздатний та не усвідомлював свої дії та вчинки. Він був особою похилого віку і безумовно мав певні хвороби. Заповідач до останнього дня самостійно ходив та обслуговував себе, до дня смерті мав ясну пам`ять і абсолютне все усвідомлював. Отже, позивач не довела те, що заповідач не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Позивач не надала будь-яких доказів на підтвердження обставин викладених в позовній заяві. Твердження позивача є голослівними, відповідач вважає, що ОСОБА_1 вводить суд в оману і таким чином, намагається нечесним шляхом заволодіти належним мені спадковим.Отже, форма заповіту відповідає всім вимогам ст. ст. 1247_ЦК. Заповіт підписаний відповідно до вимог ч. 4 ст. 207 ЦК та посвідчений відповідно до вимог ст.ст. 1248, 1251, 1252 ЦК. Заява про скасування зааповіту не відповідає вимогам ст. 57 Закону України «Про нотаріат», на що звертає увагу Зеленська сільська рада у своєму листі про відмову у скасуванні заповіту та є недопустимими доказами на підтвердження позовних вимог ОСОБА_8 .

Короткий зміст відповіді на відзив

05 жовтня 2020 року представником відповідача ОСОБА_4 був поданий відзив на позов. З доводами, наведеними у відзиві не погоджуюсь, вважаю їх такими, що суперечать фактичним обставинам справи. Стверджує, що їх батько, ОСОБА_5 , склав оскаржуваний заповіт незадовго до смерті, що підтверджується матеріалами справи. В цей час, покійний батько вже не впізнавав рідних, не обходився без сторонньої допомоги та не міг розуміти значення юридичних термінів, він навіть не міг підписати оскаржуваного заповіту, що підтверджується у відзиві. Також зазначає, що покійний батько все життя стверджував, що земельні ділянки передані їй заповітами від 02.09.2014 року та від 05.10.2011 року після його смерті відійдуть сааме їй. Таким чином, батько не міг скласти заповіт, усвідомлюючи того факту, що все його майно після його смерті буде належати її брату ОСОБА_3 . Спадкодавець намагався подати заяву до Зеленської сільської ради про скасування оскаржуваного заповіту, однак через хворобу не міг прибути до нотаріуса, який знаходиться в м. Надвірна для засвідчення свого підпису. Також ззазначає, що відповідач систематично на батька тиснув та погрожував залишити без стороннього догляду таким чином є всі підстави стверджувати, що воля спадкодавця не відповідає його волевиявленню.

Стислий виклад позицій сторін:

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, відповіді на відзив та просили суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним та скасувати заповіт ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 посвідченого 03.03.2020 року Зеленською сільською радою Надвірнянського району Івано-Франківської області реєстраційний номер 14.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали з підстав, зазначених у відзиві на позов, просили суд ухвалити рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Представник третьої особи Пасічнянської сільської ради не заперечив щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09.09.2020 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06.05.2021 залучено Пасічнянська сільська рада Надвірнянського району Івано-Франківської області ЯК правонаступника третьої особи Зеленської сільської ради.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22.01.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 04.06.2021р. витребувано копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_5 1927р.н.

Обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача та відповідача - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 92 роки в с. Зелена Надвірнянського району Івано-Франківської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, актовий запис №14.(т.1 а.с.32) .

03.03.2020р ОСОБА_5 заповів усе своє майно, де б воно не було та з чого воно б не складалося, а також все те, на що він за законом буде мати право заповів синові ОСОБА_3 . Його заповіт посвідчений секретарем виконкому Зеленської сільської ради, Надвірнянської району івано-Франківської області.

Із заповіту, який міститься в матеріалах справи вбачається, що зміст ст. ст. 1241, , 1253,1254,1255, 1307 ЦК України йому нотаріусом роз`яснено. У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 не може сам прочитати і підписати текст заповіту, згідно зі ст. 1253 ЦК України заповіт посвідчено в присутності свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 . Зазначені свідки зачитали цей заповіт уголос та поставили свої підписи на ньому. Свідки підтвердили, що не є спадкоємцями за заповітом, членами сім`ї та близькими родичами спадкоємця за заповітом. У зв`язку з похилим віком та хворобою ОСОБА_5 не може підписати заповіт власноручно, на його особисте прохання та в його присутності текст заповіту підписав ОСОБА_9 о 14 год.10хв. за адресою АДРЕСА_1 .

Цей заповіт складено зі слів заповідача за допомогою технічних засобів о 14 годині 10 хвилин у двох оригінальних примірниках.. Цей заповіт посвідчено 03.03.2020 року ОСОБА_12 , секретарем виконкому Зеленської сільської ради, Надвірнняського району Івано-Франківької області. Заповіт записаний секретарем виконкому, зі слів заповідача ОСОБА_5 . У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 має похилий вік та з хворобою і не може особисто прочитати уголос та підписати текст заповіту, за його дорученням, у його присутності текст заповіту до підписання зачитали уголос запрошені ним свідки: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 Особи заповідача та свідків встановлено, їх дієздатність перевірено.. В зв`язку з похилим віком та станом здоров`я заповідача та на його особисте прохання заповіт посвідчено вдома за адресою: адресою АДРЕСА_1 . Зареєстровано в реєстрі за №14. ( а.с.136).

Відповідно довідки, виданої Зеленською сільською радою, Надвірнянського району, Івано-Франківської області за №432 від 06.04.2020р. ОСОБА_3 про те, що дійсно на день смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 вони проживали разом та разом вели спільне гоподарство . (т.1 а.с. 34).

Відповідно довідки від 24.09.2020 року №87, виданою КНП «Надвірнянська центральна районна лікарня» консультативно-діагностичного центру на ім`я ОСОБА_5 . ОСОБА_5 не перебував на обліку в наркологічному кабінету та за медичною допомогою до нарколога не звертався(т.1 а.с.39)

Також ОСОБА_5 на обліку в психіатричному кабінеті не перебував та за медичною допомогою не звертався, що підтверджується довідкою від 24.09.2020 року б/н, виданою КНП «Надвірнянська центральна районна лікарня» консультативно-діагностичний центр видана на ім`я ОСОБА_13 .

Відповідно довідки, виданої виконкомом Зеленської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області за № 577 від 22.09.2020. ОСОБА_3 вбачається , що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 на день смерті був зареєстрований с. Максимець та проживав АДРЕСА_1 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . На час його смерті за даною адресою був зареєстрований син ОСОБА_5 1977р.н. Заповіт від імені ОСОБА_14 складався та посвідчувався виконкомом Зеленської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області за №14 від 03.03.2020р. ( а.с. 35)

В судовому засіданні досліджено надану приватним нотаріусом Кузнєцовою Н.М. копію спадкової справи № 85/20 після померлого ОСОБА_5 (т.1 а.с.112-166).

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ствердили , що заповіт від 03.03.2020року посвідчено в їх присутності, вони заповіт зачитали уголос та поставили свої підписи на ньому, також своїми підписами підтвердили, що цей заповіт складено зі слів заповідача.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердив, що він своїм підписом на оскаржуваному заповіті підтвердив, що у зв`язку з похилим віком та за станом здоров`я на особисте прохання ОСОБА_5 та в його присутності він підписала текст заповіту, після прочитання заповіту секретарем сільської ради уголос.Також підтвердив, що попередньо на запитання секретаря, як відносно земельних ділянок переданих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 відповів, що він до них не має претензій.

Свідок ОСОБА_17 , в судовому засіданні підтвердила суду, що 03.03.2020року заходила відвідати батька ОСОБА_5 , він помаленько ходив по хаті, впізнав її та розпитував про її сім`ю.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою ОСОБА_5 . Ствердила відповідач проживав разом з батьком в с. Максимець ОСОБА_19 та доглядав його. Покійний весь час розповідав, що буде жити біля молодшого сина ОСОБА_20 . Коли ОСОБА_1 приїхала, то їх батько віддав їй земельну ділянку, де вона побудувала хату, а ОСОБА_20 тоді претензій не мав. Це їй відомо зі слів ОСОБА_21 . Стверджує, що ОСОБА_5 був при розумі та при пам`яті до самої смерті, неодноразово казав, що будинок заповість ОСОБА_20 ,, тому що з ним проживає.

Свідок ОСОБА_22 ,старший дільничний офіцер поліції в судовому засіданні пояснив, що виїзджав на виклик ОСОБА_1 з приводу конфлікту з братом. 03.03.2020 ОСОБА_1 звернулась до Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області із заявою в якій просила прийняти міри до свого брата ОСОБА_3 . В ході проведення перевірки встановлено, що у заявниці виник словесний конфлікт із її братом ОСОБА_3 який має намір неправомірно привласнити батьківське майно. Опитаний з приводу даного факту ОСОБА_3 повідомив , що 03.03.2020р запросив секретаря Зеленського сільськаої ради та трьох свідків з метою засвідчення заповіту його батька ОСОБА_5 і в подальшому після складання і засвідчення заповіту він відвіз свідків даної події. Після поверненя до свого помешкання дізнався, що сестра ОСОБА_21 викликала наряд поліції, вважає що вона зводить на нього наклеп, оскільки перебуває з ним у неприязних стосунках. Перевірку по даному факту було припинено та із обома сторонами конфлфікту проведено профідактичну бесіду. Щодо побиття батька сторін звернень в поліцію не поступало.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_23 суду пояснив, що є чоловіком позивача. Вони проживають з дружиною у с. Максимець з 2009року. Побудували будинок на ділянці, яку виділив дружині її батько. Він неодноразово спілкувався з батьком який казав, що все майно заповість ОСОБА_20 , крім земельних ділянок, які він віддав ОСОБА_21 . Він повернувся до помешкання ОСОБА_5 коли заповіт був підписаний . Про заповіт він розмовляв зі свідками ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , які підтвердили, що батько віддав все майно ОСОБА_20 , крім земельних ділянок ОСОБА_21 .

Позиція суду та нормативно-правове обгрунтування:

Статтею 10ЦПКУкраїни визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до частини першої статті 2ЦПКУкраїни завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушеня, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до статей 1216, 1217ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У статті 1233ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до частин другої, третьої статті 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт та при цьому заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить, а кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Загальні вимоги до форми заповіту встановлено у статті 1247 ЦК України.

Так, відповідно до статті 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Вказаною нормою встановлено, що якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа.

Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Особливості посвідчення заповіту посадовою особою органу місцевого самоврядування регламентувалися статтею 1251 ЦК України, Законом України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 року № 3306/5.

Згідно з Порядку заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. У разі, якщо за фізичну особу, яка внаслідок фізичної вади, хвороби не може власноручно підписати заповіт чи заяву, підписується інша фізична особа, посадова особа органу місцевого самоврядування встановлює особу громадянина, що бере участь у нотаріальній дії, і особу громадянина, який підписався за нього.

Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів.

Посадова особа органу місцевого самоврядування може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути прочитаний уголос та підписаний заповідачем, про що ним зазначається у заповіті перед його підписом. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (частина друга статті 1248 ЦК України, стаття 1253 цього Кодексу).

Згідно частини другої статті 1257ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Із заповіту, який міститься в матеріалах справи вбачається 03.03.2020р ОСОБА_5 заповів усе своє майно, де б воно не було та з чого воно б не складалося, і а також все те, на що він за законом буде мати право заповів синові ОСОБА_3 . Його заповіт посвідчений секретарем виконкому Зеленської сільської ради Надвірнянської сільської ради. (а.с.136)

Із заповіту, який міститься в матеріалах справи вбачається, що зміст ст. ст. 1241, , 1253,1254,1255, йому роз`яснено. У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 не може сам прочитати і підписати текст заповіту, згідно зі ст. 1253 ЦК України заповіт посвідчено в присутності свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 . Зазначені свідки зачитали цей заповіт уголос та поставили свої підписи на ньому. Свідки підтвердили, що не є спадкоємцями за заповітом, членами сім`ї та близькими родичами спадкоємця за заповітом. У зв`язку з похилим віком та станом здоров`я ОСОБА_5 не може підписати заповіт власноручно, на його особисте прохання та в його присутності текст заповіту підписав ОСОБА_9 о 14 год.10хв. за адресою АДРЕСА_1 .

Цей заповіт складено зі слів заповідача за допомогою технічних засобів о 14 годині 10 хвилин у двох оригінальних примірниках.. Цей заповіт посвідчено 03.03.2020 року ОСОБА_12 , секретарем виконкому Зеленської сільської ради, Надвірнняського району івано-Франківької області . Заповіт записаний секретарем виконкому, зі слів заповідача ОСОБА_5 . У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 має похилий вік та з хворобою і не може особисто прочитати уголос та підписати текст заповіту, за його дорученням, у його присутності текст заповіту до підписання зачитали уголос запрошені ним свідки: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 Особи заповідача та свідків встановлено, їх дієздатність перевірено.. В зв`язку з похилим віком та станом здоров`я заповідача та на його особисте прохання заповіт посвідчено вдома за адресою: адресою АДРЕСА_1 .. Зареєстровано в реєстрі за №14.

Допитана в судовому засіданні секретар виконкому Зеленської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області Тимчук Н.В. надала суду пояснення щодо складання заповіту. Зазначила що до неї зателефонував син заповідача і пояснив , що батько бажає скласти заповіт однак через стан здоров`я виявив бажання скласти заповіт по місцю проживання. Вона запропонувала поговорити з ним та вияснила, поспілкувалася з ним та з`ясувала його дійсну волю,зокрема що він як старий чоловік сам виявив бажання, без будь якого примусу залишити все своє майно синові з яким проживає, а діти між собою поділять. Також зазначив, що не зможе підписати, бо трясуться руки . Для цього вона роз`яснила заповідачу процедуру посвідчення заповіту в присутності свідків Текст заповіту був виготовлений за місцем її роботи за допомогою технічних засобів. 03.03.2020р. нею було здійснено виїзд за адресою: за адресою АДРЕСА_1 . Вона ще раз встановила дійсні наміри заповідача, роз`яснила кожну дію, переконалась що він розуміє наслідки заповіту.. При цьому і в першому, і у другому випадках заповідач був спокійним, врівноваженим, говорив та висловлював свою думку чітко. В присутності запрошених свідків які мали підписати заповіт текст заповіту було зачитано вголос. ОСОБА_26 схвалив текст заповіту та підтвердив правильність складеного заповіту, та зазначив, що заповідає все майно синові ОСОБА_20 в присутності свідків.

Отже, при посвідченні заповіту в повній мірі були дотримані правила, передбачені ст.1247 ЦК України (загальні вимоги до форми заповіту); ст. 1251 ЦК України (посвідчення заповіту уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.; ч.ч. 1-5 ст. 1253 ЦК України (посвідчення заповіту при свідках).

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що заповіт від 03.03.2020 року, посвідчений секретарем виконкому Зеленської сілської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області Тимчук Н.В. за реєстровим номером № 14 було складено без порушення вимог щодо його форми та посвідчення, тобто посвідчено з дотриманням усіх норм та вимог згідно з діючим законодавством України.

Відповідно до частини другої статті 1257ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Тлумачення частини другої статті 1257ЦК України дає підстави зробити висновок, що для дійсності заповіту волевиявлення заповідача має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Воля - це внутрішнє бажання заповідача визначити юридичну долю спадщини на випадок своєї смерті шляхом складання особистого розпорядження (заповіту). Волевиявлення - це зовнішній прояв внутрішньої волі, який знаходить своє втілення в заповіті, складеному та посвідченому відповідно до вимог, передбачених ЦК України.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року у справі № 703/4689/18 (провадження № 61-14976св21).

Відповідно до частини першої статті 215ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою-третьою, п`ятою статті 203ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, на заповіт як односторонній правочин поширюються загальні правила ЦК України щодо недійсності правочинів. Заповіт може бути визнаний недійсним у тому випадку, коли волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позовні вимоги ОСОБА_1 зводяться до визнання оспорюваного заповіту недійсним, оскільки він складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, а також зазначено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі, він не усвідомлював значення своїх дій.

Водночас, згідно з частиною першою статті 30ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

В оспорюваному заповіті, який посвідчено секретар виконкому Зеленської сілської ради Тимчук Н.В. зазначено, що особу ОСОБА_5 встановлено та перевірено його дієздатність..

Отже, волевиявлення заповідача було проявлено у внутрішній волі, яка знайшла своє втілення в заповіті, складеному та посвідченому відповідно до вимог, передбачених ЦК України.

Таким чином, саме відповідно до частини першої статті 225ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Правила статті 225ЦК Українипоширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд має призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін.

Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі № 755/16032/15-ц (провадження № 61-18092св21).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 листопада 2019 року у справі № 496/4851/14-ц (провадження № 61-7835сво19) вказав, що підставою для визнання правочину недійсним згідно з частиною першою статті 225ЦК України може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Тобто для визнання правочину недійсним на підставі, передбаченій частиною першою статті 225 ЦК України, може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, і в основу рішення суду про недійсність правочину не може покладатися висновок експертизи, який ґрунтується на припущеннях.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 554/11179/13-ц (провадження № 61-30685св18), від 02 листопада 2020 року у справі № 326/81/15 (провадження № 61-837св19), від 16 вересня 2021 року у справі № 496/2925/17 (провадження № 61-4247св21).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, шоста статті 81 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 103ЦПК України суд призначає експертизу у справі, зокрема, для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Призначення експертизи судом є обов`язковим, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи (стаття 105 ЦПК України).

Тобто психічний стан особи може бути підтверджений саме судово-психіатричною експертизою, яка і є допустимим доказом при встановленні спірних обставин.

Натомість, позивачка відмовилась від клопотання про призначення посмертної психіатричної експертизи на предмет визначення психічного стану заповідача на момент посвідчення заповітів.

При цьому, зазначаючи, що відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі, остання не надала суду доказів щодо психічного стану особи, яка може бути підтверджена лише судово-психіатричною експертизою,

Позивачем не надано до суду належних, допустимих та достовірних доказів тому, що на момент складення спірного заповіту від 03.03.2020р. заповідач не усвідомлював значення своїх дій та (або) не міг керувати ними

Відповідно до досліджених в судовому засіданні довідки від 24.09.2020 року №87, виданою КНП «Надвірнянська центральна районна лікарня» консультативно-діагностичний центр та довідки від 24.09.2020 року б/н, виданою КНП «Надвірнянська центральна районна лікарня» консультативно-діагностичний центр видана на ім`я ОСОБА_5 останнійвпродовж свого життя не перебував на обліку в наркологічному кабінеті та психіатричному кабінеті а також за медичною допомогою до нарколога та психіатра не звертався.

Таким чином встановлено , що на момент посвідчення заповіту 03.03.2020 будь-якими психічними розладами не страждав, а тому мав можливість розуміти свої дії та керувати ними.

Допитані свідки ОСОБА_12 ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 показали, що ОСОБА_5 був при здоровому глузді та розумів про що говорить.

Отже суд бере до уваги, що в заповіті від 03.03.2020р свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 підтвердили, що заповіт було посвідчено в їх присутності, вони заповіт зачитали уголос та поставили свої підписи на ньому, також своїми підписами підтвердили, що цей заповіт складено зі слів заповідача. Свідок , ОСОБА_9 своїм підписом на оскаржуваному заповіті підтвердила, що у зв`язку з похилим віком та за станом здоров`я на особисте прохання ОСОБА_27 та в його присутності він підписала текст заповіту, після прочитання заповіту уголос.

Таким чином, своїми підписами на оскаржуваному заповіті свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 підтвердили зовнішній прояв внутрішньої волі ОСОБА_28 , який знаходить своє втілення в заповіті від 03.03.2020 року, яким він все належне йому майно на день смерті заповів синові з яким проживав ОСОБА_29 .

В судовому засіданні досліджено відеозпис розмови позивача з батьком - покійним ОСОБА_5 щодо обставин підписання заповіту, зроблений через певнийчас після підписання заповіту .

З переглянутого відео судом встановлено, що позивач описує обставини підписання заповіту,оцінюючи події на свою користь та висловлюючи хибне уявлення про відповідача,здійснюючи вплив на заповідача.

Разом з тим достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи

За таких обставин суд вважає, що відеозапис на мобільному телефоні не доводить недійсність заповіту, а наданий позивачем відеозапис у якості доказу не надає можливості спростувати заперечення відповідача. Таким чином, наданий суду відеозапис не є допустимим доказом в розумінні ст. 78 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Висновки суду;

З огляду на викладене, суд на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов висновку про те, що заповіт відповідає вимогам закону щодо його форми, змісту та порядку складення, прочитаний заповідачу підписаний в присутності свідків за його бажанням піжписаний в зв`язку з хворобоюю , посвідчений повноважною на те особою, яка перевірила дієздатність спадкодавця і встановила дійсну волю щодо розпорядження майном на випадок його смерті, секретарем зеленської сільської ради Надвірнянського району іваер- Франківської області , додержано порядок посвідчення заповіту, зокрема послідовність всіх необхідних у цьому процесі дій, а позивачем не доведено таких порушень такого процесу, які би були наслідком недійсності заповіту.

Враховуючи встановлені обставини суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Пасічнянська сільська рада Надвірнянського району Івано-Франківської області про визнання заповіту недійсним.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою в позові, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

До закінчення судових дебатів по даній справі представником відповідача було зроблено заяву, що стороною відповідача буде подано заяву про підтвердження розміру судових витрат по справі, понесених відповідачем ОСОБА_3 , в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

На підставі ст. ст.203,215,225,1217,1216,1241,1247,1251-1254ЦКУкраїни, Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 року № 3306/5, керуючись ст.ст. 4, 10,13,15,19, 30,78,103,105,141, 258, 263- 265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Пасічнянська сільська рада Надвірнянського району Івано-Франківської області про визнання заповіту недійсним відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Пасічнянська сільська рада, , місцезнаходження: вул. С.Галечко, буд. 127, с. Пасічна, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, 78432.

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення

складено 24.02.2023.