06.04.2023 227/4377/21
У Х В А Л А

31 березня 2023 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

судді Здоровиці О.В.,

за участю

секретаря с/з Сисенко Ю.В.

представника відповідача Гримайло Н.Р.

розглянуви у судовому засіданні позовну заяву Профспілки співробітників банківського та фінансового сектору, ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсиббанк» про скасування наказів роботодавця, скасування протоколів конференції трудового колективу, визнання представницьких органів трудового колективу неповноважними, визнання колективного договору недійсним, зобов`язання роботодавця розпочати колективні переговори, стягнення коштів на культурно масову, фізкультурну та оздоровчу роботу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі (Профспілка співробітників банківського та фінансового сектору Позивач 1 та ОСОБА_1 Позивач 2) звернулися до суду з вищевказаним позовом до відповідача Акціонерного товариства «Укрсиббанк» та просять:

скасувати протокол зборів 2010 року щодо обрання Ради трудового колективу та визнати Раду трудового колективу не уповноваженою представляти інтереси трудового колективу АТ "Укрсиббанк"(вимога 1),

скасувати протокол зборів щодо створення спільного представницького органу сторони працівників 2013 року та визнати СПО не уповноваженим представляти інтереси трудового колективу АТ "Укрсиббанк"(вимога 2),

визнати недійсним та скасувати Колективний договір на 2010 рік між адміністрацією та трудовим колективом АТ "Укрсиббанк"(вимога 3),

скасувати наказ АТ "Укрсиббанк" № П-RB-2019-396 від 04.11.2019 року(вимога 4),

скасувати наказ АТ "Укрсиббанк" № П-LEG-2019-98 від 22.11.2019 року(вимога 5),

визнати незаконною Конференцію трудового колективу АТ "Укрсиббанк" від 27.11.2019 ркоу та скасувати протокол Конференції трудового колективу від 27.11.2019 року(вимога 6),

зобов"язати АТ "Укрсиббанк" розпочати колективні переговори з Профспілкою співробітників банківського та фінансового сектору(вимога 7),

стягнути з АТ "Укрсиббанк" на користь Профспілки співробітників банківського та фінансового сектору кошти на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу за липень 2021 року(вимога 8),

стягнути з АТ "Укрсиббанк" на користь ОСОБА_1 заборгованість з вихідної допомоги при звільненні(вимога 9).

Ухвалою суду від 15.11.2021 року у справі відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи у спрощеному позовному провадженні. Судовий розгляд призначено на 26.01.2022 року.

05.01.2022 року відповідачем надано відзив на позов, в якому він просить закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, оскільки вважає, що вимоги 1-7 не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки вказані вимоги стосуються правовідносин, пов`язаних з укладенням та виконанням Колективного договору в АТ «Укрсиббанк», а тому до таких спорів застосовується примирно-третейський порядок їх вирішення, правовий механізм якого визначено ЗУ «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)».

Крім того у відзиві відповідач зазначає, що позивачі ввели суд в оману зазначивши в позові про відсутність на розгляді інших судів позовів до Банку з тим же предметом спору та з тих же підстав, оскільки станом на 28.10.2021 року (позов датовано 28.10.2021 року) на розгляді інших судів перебувало щонайменше два позови Позивача-1 до банку з тим самим предметом та з тих самих підстав, що підтверджується судовими рішеннями, розміщеними у ЄДРСР, а саме:

справа № 684/320/21 за позовом Профспілки співробітників банківського та фінансового контролю та фізичної особи ОСОБА_2 , який є представником Позивача-1 до АТ «Укрсиббанк» з вимогами ідентичними вимогам 1-7 позову, який подано до Добропільського міськрайонного суду;

справа № 758/11492/21 за позовом Профспілки співробітників банківського та фінансового контролю до АТ «Укрсиббанк» з вимогами ідентичними вимогам 1-7 позову, який подано до Добропільського міськрайонного суду.

Також відповідач зазначає, що позивачі штучно об`єднали позовні вимоги з метою зміни підсудності справи, що є зловживанням процесуальними правами. При цьому позовні вимоги Позивача-2 (вимога 9) не пов`язана підставами чи обставинами з усіма іншими позовними вимогами, оскільки вимоги 1-8 за своєю суттю є вимогами колективного трудового спору і жодною мірою не стосуються і не зачіпають права та інтереси конкретної фізичної особи ОСОБА_1 , яка була звільнена Банком ще 20.02.2021 року.

21 січня 2022 року від Позивача-1 до суду надійшла відповідь на відзив(а.с.135-136) зі змісту якої вбачається, що Позивач-1 в ній ставить питання про зміну предмету позову шляхом вилучення з розгляду вимог 1-2,4-8 і просить розглядати лише вимогу-3, а саме: про визнання недійсним та скасування Колективного договору на 2010 рік між адміністрацією та трудовим колективом АТ "Укрсиббанк".

20.03.2023 року від Позивача-2 до суду надійшла заява про зміну предмета спору (а.с.170), яка датована 20.03.2023 року, в якій позивач просить розглядати її позов з вимогою про стягнення з відповідача на її користь заборгованості по заробітній платі відповідно до умов Колективного договору між Адміністрацією та трудовим колективом ПАТ «Укрсиббанк».

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним прийняти такі рішення.

1.Що стосується заяви Позивача-1 від 21 січня 2022 року щодо зміни предмета позову суд зазначає таке.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Відповідно до ч.3 ст.49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи:1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Судом встановлено, що Позивач-1 звернувся до суду з вимогами 1-8. В своїй заяві від 21 січня 2022 року зазначає, що змінює предмет позову, а саме шляхом вилучення вимог 1-2,4-8 і просить розглядати лише його вимогу-3, а саме: про визнання недійсним та скасування Колективного договору на 2010 рік між адміністрацією та трудовим колективом АТ "Укрсиббанк".

Як вбачається з матеріалів справи судом вирішено розглядати вказану справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Судовий розгляд справи призначено ухвалою суду на 26 січня 2022 року.

Відповідно до ст.217 ЦПК України, з оголошенням головуючим судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті.

Враховуючи наведені норми, а також те, що Позивач-1 з заявою про зміну предмету позову звернувся 21.01.2022 року, тобто до початку першого судового засідання у справі, суд вважає можливим прийняти вказану заяву.

Таким чином вказана цивільна справа вважається такою, що розглядається за позовом Профспілки співробітників банківського та фінансового сектору(Позивача-1) до Акціонерного товариства «Укрсиббанк» про визнання недійсним та скасування Колективного договору на 2010 рік між адміністрацією та трудовим колективом АТ "Укрсиббанк"(вимога 3).

2.Що стосується заяви Позивача-2 від 20.03.2023 року щодо зміни предмета позову, то суд вважає, що вказану заяву слід залишити без розгляду виходячи з такого.

Відповідно до ст.120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення(ст.127 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.49 ЦПК України, позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви до початку першого судового засідання у справі, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Враховуючи наведене, а також те, що дана справа розглядається в спрощеному позовному провадженні і перше судове засідання відбулося 26.01.2022 року, а Позивач-2 звернувся з заявою про зміну предмету позову лише 20.03.2023 року, тобто після першого судового засідання і не ставить питання про поновлення пропущених процесуальних строків, суд вважає, що за таких обставин заяву Позивача-2 про зміну предмету позову від 20.03.2023 року слід залишити без розгляду.

Таким чином вважати що дана цивільна справа розглядається за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсиббанк» про стягнення заборгованості з вихідної допомоги при звільненні(вимога 9).

3. Що стосується вимоги Позивача-1 до Акціонерного товариства «Укрсиббанк» про визнання недійсним та скасування Колективного договору на 2010 рік між адміністрацією та трудовим колективом АТ "Укрсиббанк"(вимога 3) суд зазначає таке.

Згідно з ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Водночас відповідно до ч. 5 цієї ж статті Основного Закону кожен має право захищати свої права та свободи від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Частиною першою ст.19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з нормами ст.1 ЗУ «Про колективні договори і угоди» колективний договір, угода укладаються на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів працівників та роботодавців.

Відповідно до ст.10 КЗпП України, колективний договір укладається на основі законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин, і узгодження інтересів працівників та роботодавців.

Відповідно до ст.12 КЗпП України, сторонами колективного договору є:

сторона роботодавця, суб`єктами якої є власник або уповноважений ним орган (особа) чи фізична особа, яка використовує найману працю, та/або її уповноважені представники, зокрема представники відокремлених підрозділів юридичної особи;

сторона працівників, суб`єктами якої є первинні профспілкові організації, які діють на підприємстві, в установі, організації, відокремлених підрозділах юридичної особи, об`єднують працівників фізичної особи, яка використовує найману працю, та представляють інтереси працівників, які працюють на підставі трудових договорів на підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи, а в разі їх відсутності - вільно обрані працівниками для ведення колективних переговорів представники (представник).

Якщо на підприємстві, в установі, організації або працівниками фізичної особи, яка використовує найману працю, створено кілька первинних профспілкових організацій, вони повинні на засадах пропорційного представництва (згідно з кількістю членів кожної) утворити для ведення переговорів з укладення колективного договору спільний представницький орган шляхом укладення відповідної угоди та письмово повідомити про це власника або уповноважений ним орган, фізичну особу.

Первинна профспілкова організація, що відмовилася від участі в спільному представницькому органі, позбавляється права представляти інтереси працівників при підписанні колективного договору.

Правові й організаційні засади функціонування системи заходів з вирішення колективних трудових спорів (конфліктів), здійснення взаємодії сторін соціально-трудових відносин у процесі врегулювання колективних трудових спорів (конфліктів), що виникли між ними, врегульовано Законом України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)».

Встановлені цим Законом норми поширюються на найманих працівників та організації, утворені ними відповідно до законодавства для представництва і захисту їх інтересів, і на роботодавців, організації роботодавців та їх об`єднання.

Відповідно до ст.2 ЗУ «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» колективний трудовий спір (конфлікт) - це розбіжності, що виникли між сторонами соціально-трудових відносин, щодо: встановлення нових або зміни існуючих соціально-економічних умов праці та виробничого побуту; укладення чи зміни колективного договору, угоди; виконання колективного договору, угоди або окремих їх положень; невиконання вимог законодавства про працю.

Сторонами колективного трудового спору на виробничому рівні є наймані працівники (окремі категорії найманих працівників) підприємства, установи, організації чи їх структурних підрозділів або первинна профспілкова чи інша уповноважена найманими працівниками організація та роботодавець (стаття 3 вказаного Закону).

Згідно зі ст.7 ЗУ «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)», розгляд колективного трудового спору (конфлікту) з питань укладення чи зміни колективного договору, угоди здійснюється примирною комісією, яка складається із представників сторін та утворюється за ініціативою однієї із сторін на виробничому рівні - у триденний строк з моменту виникнення колективного трудового спору (конфлікту) з однакової кількості представників сторін. У разі потреби примирна комісія: залучає до свого складу незалежного посередника; консультується із сторонами колективного трудового спору (конфлікту), центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та іншими заінтересованими органами.

Колективні трудові спори (конфлікти) розглядаються виробничою примирною комісією у п`ятиденний строк з моменту утворення комісії строк. За згодою сторін ці строки можуть бути продовжені.

Рішення примирної комісії оформляється протоколом та має для сторін обов`язкову силу і виконується в порядку і строки, які встановлені цим рішенням. При цьому, згідно із статтею 13 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» жодна із сторін колективного трудового спору (конфлікту) не може ухилятися від участі в примирній процедурі і зобов`язані використати для врегулювання колективного трудового спору (конфлікту) всі можливості, не заборонені законодавством.

Якщо примирні органи не змогли врегулювати розбіжності між сторонами, причини розбіжностей з обґрунтуванням позицій сторін у письмовій формі доводяться до відома кожної із сторін колективного трудового спору (конфлікту). У цьому разі наймані працівники або уповноважений ними орган чи професійна спілка мають право з метою виконання висунутих вимог застосовувати усі дозволені законодавством засоби, крайнім з яких відповідно до статті 17 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» та статті 44 Конституції України є право на страйк.

Судовий порядок розгляду колективних трудових спорів (конфліктів) процесуальним законодавством та Законом України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» передбачено у таких випадках:

розгляд заяви власника або уповноваженого ним органу про визнання страйку незаконним (стаття 23 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)»);

розгляд заяви Національної служби посередництва і примирення про вирішення колективного трудового спору (конфлікту) у випадках, передбачених статтею 24 цього Закону, і коли сторонами не враховано рекомендації Національної служби посередництва і примирення щодо вирішення колективного трудового спору (конфлікту) (стаття 25 вказаного Закону);

оскарження профспілками неправомірних дій або бездіяльності посадових осіб, винних у порушенні умов колективного договору чи угоди (частина п`ята статті 20 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»);

невиконання роботодавцем обов`язку щодо створення умов діяльності профспілок, регламентованих колективним договором (частини друга, четверта статті 42 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»).

Отже, колективні трудові спори, на відміну від індивідуальних, - це спори непозовного провадження між найманими працівниками, трудовим колективом (профспілкою) і власником чи уповноваженим ним органом, в яких йдеться про зіткнення інтересів сторін трудових правовідносин.

А тому до таких спорів застосовується примирно-третейський порядок вирішення, правовий механізм якого визначено ЗУ «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)».

Як убачається з матеріалів справи, Профспілка співробітників банківського та фінансового сектору звернулася до суду з позовом(з урахуванням заяви про зміну предмету позову), в якому просить визнати недійсним та скасувати Колективний договір на 2010 рік між адміністрацією та трудовим колективом АТ "Укрсиббанк".

З огляду на викладене та матеріали справи суд вважає, що конфлікт, який виник між однією з профспілкових організацій, діючих на підприємстві, Профспілки співробітників банківського та фінансового сектору і АТ «Укрсиббанк» щодо визнання Колективного договору 2010 року недійсним та його скасування, є, враховуючи визначення, що міститься у ст. 2 ЗУ «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)», колективним трудовим спором, вирішення якого в судовому порядку законодавством не передбачено.

Згідно п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

4. Що стосується позовної заяви в частині вимог ОСОБА_1 до АТ «Укрсиббанк» про стягнення заборгованості з вихідної допомоги при звільненні(вимога 9), то в цій частині суд вважає залишити позовну заяву без руху виходячи з такого.

Відповідно до ч.11 ст.187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175,177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Судом встановлено, що подана позовна заява ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з вихідної допомоги при звільненні не відповідає вимогам ст.177 ЦПК України.

Положеннями ч.4 ст.177 ЦПК України, передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Втім, приймаючи до уваги висновок Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 18.03.2020 у справі №711/4010/13-ц, вихідна допомога (яка є предметом позовних вимог), не належить до структури заробітної плати, а відтак позивач не звільнений від сплати судового збору за подання цього позову на підставі вказаної норми Закону України "Про судовий збір".

Отже, позивач( ОСОБА_1 ) має надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору, або ж документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зі змісту положень ст.176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується.

Відповідно до ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюють ся.

Вказаних відомостей позовна заява ОСОБА_1 не містить, що свідчить про те, що позовна заява не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України.

Враховуючи наведене, позивачка ОСОБА_1 повинна усунути вказані недоліки позову, а саме зазначити ціну позову та навести обґрунтований розрахунок суми вихідної допомоги, яку вона просить стягнути з відповідача і в подальшому визначившись з ціною позову сплатити судовий збір в розмірі 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день подачі позову до суду (04.11.2021 року) становить 908,00 грн з урахування того, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2021 року в Україні становив 2270,00 грн.

Оплату судового збору необхідно здійснювати на такі реквізити:

Отримувач коштів Донецьке ГУК/Добропiльс. МТГ/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37967785

Банк отримувача Казначейство України(ел.адм.податків)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0005652

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101; ідентифікаційний код платника;

судовий збір, за позовом ПІБ., Добропільський міськрайонний суд Донецької області.

Враховуючи наведене, судовий розгляд позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Укрсиббанк» про стягнення заборгованості з вихідної допомоги при звільненні слід відкласти.

Керуючись ст.ст.49,126,187, 255, 258,260-261 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

1.Прийняти до розгляду заяву Профспілки співробітників банківського та фінансового сектору від 21.01.2022 року про зміну предмету позову та вважати, що дана цивільна справа розглядається за позовом Профспілки співробітників банківського та фінансового сектору до Акціонерного товариства «Укрсиббанк» про визнаня недійсним та скасування Колективного договору на 2010 рік між адміністрацією та трудовим колективом АТ "Укрсиббанк".

2. Провадження у справі за позовом Профспілки співробітників банківського та фінансового сектору, ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсиббанк» про визнання колективного договору недійсним, стягнення заборгованості з вихідної допомоги при звільненні, в частині позовних вимог Профспілки співробітників банківського та фінансового сектору про визнання колективного договору недійсним та його скасування - закрити.

Роз`яснити позивачу, що порядок вирішення колективного трудового спору (конфлікту) визначено положеннями розділу ІІ Закону України "Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)".

3. Заяву ОСОБА_1 від 20.03.2023 року про зміну предмету позову залишити без розгляду.

4. Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсиббанк» про стягнення заборгованості з вихідної допомоги при звільненні - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в строк протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали, він повинен надати суду позовну заяву з зазначенням ціни позову(суми вихідної допомоги, яку просить стягнути), надати обґрунтований розрахунок суми вихідної допомоги, яку просить стягнути та надати квитанцію про сплату судового збору розмір якого не може бути меншим ніж 908,00 грн.

Якщо позивач усунить недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжить розгляд справи, в іншому разі позовна заява буде залишена без розгляду.

5. Судовий розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсиббанк» про стягнення заборгованості з вихідної допомоги при звільненні відкласти на 26 квітня 2023 року на 10.00 годину.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повний текст ухвали буде складено 06 квітня 2023 року.

Суддя О.В. Здоровиця

31.03.2023