Справа № 301/1951/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" лютого 2023 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в :

АТ «ТАСКОМБАНК» звернувся в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ПАТ «ВіЕс Банк» є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Фольксбанк», яке в свою чергу є правонаступником усіх прав та обов`язків ВАТ «Фольксбанк», яке в свою чергу є правонаступником усіх прав та обов`язків ВАТ «Електрон Банк».

22.05.2018 року Загальними зборами акціонерів ПАТ «ВіЕс Банк» та АТ «ТАСКОМБАНК» прийнято рішення про приєднання ПАТ «ВіЕс Банк» до АТ «Таскомбанк».

11.07.2018 року ПАТ «ВіЕс Банк» отримано дозвіл Національного банку України від 10.07.2018 року на реорганізацією шляхом приєднання ПАТ «ВіЕс Банк» до АТ «ТАСКОМБАНК» за спрощеною процедурою, передбаченою Законом України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків».

Таким чином АТ «ТАСКОМБАНК» як правонаступник ПАТ «ВіЕс Банк» звертається з даним позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

08 травня 2008 року між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є АТ «ТАСКОМБАНК», та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір КF48980, згідно якого позичальник ОСОБА_2 отримав грошові кошти в сумі 25000,00 доларів США.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором КF48980 від 08.05.2008 року, між банком та ОСОБА_2 було укладено Іпотечний договір від 08.05.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу Рацином В.Ф., зареєстрований в реєстрі за номером №2655.

Відповідно до умов Іпотечного договору в іпотеку банку передано нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами. Житловий будинок побудований із цегли та саману загальною площею 114,30 кв.м., житлова площа 49,10 кв.м. і на плані позначений літерою «А-А»; під літерою «Б» - корівник цегляний; під № «1-2» - огорожа металічна, під № «1» - мощення бетонне та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 07.08.2012 року у справі №705/1448/12, яке набрало законної сили 27.08.2012 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Фольксбанк» за договором кредиту 153341,63 грн. та 1640,72 грн. судових витрат.

12.11.2012 року Іршавським районним судом видано виконавчий лист, який згодом пред`явлено для примусового виконання в Іршавський РВ ДВС.

У процесі примусового виконання рішення суду, між банком та боржником ОСОБА_2 було укладено мирову угоду від 15.08.2013 року про виконання зобов`язань за виконавчим листом №705/1448/12, виданим 12.11.2012 року Іршавським районним судом, та закінчення виконавчого провадження ВП №35836189.

Ухвалою Іршавського районного суду від 26.11.2013 року по справі №301/2929/13-ц визнано мирову угоду від 15.08.2013 року, укладену в процесі виконавчого провадження між стягувачем ПАТ «Фольксбанк» та боржником ОСОБА_2 , за якою погашення боргу визначено частинами згідно з відповідним графіком погашення.

При цьому відповідно до ухвали Іршавського районного суду від 26.11.2013 року судом визнано, що: «Сторони підтверджують, що заборгованість Боржника перед Стягувачем, що виникла відповідно до Кредитного договору №КF48980 від 08.05.2008 року, укладеного між ПАТ «ФОЛЬКСБАНК» та ОСОБА_2 станом на 29.07.2013 року становить 18399,96 доларів США».

Умови мирової угоди боржник ОСОБА_2 виконував з порушенням графіку погашення та погасив заборгованість у розмірі 3350,00 доларів США.

Тому отриманий банком виконавчий лист №301/2929/13-ц було пред`явлено для примусового виконання до приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Д.А.

Відповідно до заяви від 20.08.2020 року, яку отримано позивачем 25.08.2020 року, відповідачка ОСОБА_1 повідомила банк, що: «боржник ОСОБА_2 ...мій син, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ..., що підтверджую Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 09 січня 2020 року ...».

Також 04.09.2020 року на адресу АТ «ТАСКОМБАНК» надійшла постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №60303743, яка прийнята на підставі п.3 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», «26.08.2020 року на адресу приватного виконавця надійшла заява від ОСОБА_1 від 20.08.2020 року з додатком копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 09.01.2020 року, згідно якого боржник ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Таким чином позивачу стало відомо, що позичальник/іпотекодавець/власник предмету іпотеки - ОСОБА_2 помер.

29.01.2021 року кредитором АТ «ТАСКОМБАНК» було надіслано претензію про пред`явлення вимог до спадкоємців до Іршавської державної нотаріальної контори.

16.02.2021 року за вх. №3475 від Іршавської державної нотаріальної контори Закарпатської області АТ «ТАСКОМБАНК» отримано листа за вихідним №41/01-16 від 04.02.2021 року, відповідно до якого повідомлено, що: «... у Іршавській державній нотаріальній конторі спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося, у випадку звернення спадкоємців та видачі їм свідоцтва про право на спадщину Іршавською державною нотаріальною конторою Вам обов`язково буде повідомлено про склад спадкового майна, його місцезнаходження, спадкоємців боржника та їх місце постійної реєстрації».

Станом на дату подання позову жодних повідомлень від Іршавської державної нотаріальної контори Закарпатської області щодо звернення спадкоємців АТ «ТАСКОМБАНК» не отримував. Тому для виконання вимог ст.1281 ЦК України кредитор/позивач пред`явив до спадкоємців вимоги про борги позичальника/іпотекодавця - померлого ОСОБА_2 шляхом надсилання вказаної вище претензії до Іршавської державної нотаріальної контори та просив повідомити кредитора про спадкоємців, які звернулися для прийняття спадщини.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.06.2018 року у справі №758/8549/15-ц (провадження №61-8438св18) зроблено висновок по застосуванню ст.1281 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) і зазначено, що «вказана норма не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`явлення вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса».

Фактичні обставини встановлені Іршавським районним судом Закарпатської області у рішеннях суду по справах №705/1448/12, №301/2929/13-ц.

Відтак позивач позбавлений необхідності доводити факт неналежного виконання умов кредитного договору, оскільки це встановлено рішеннями суду, які набрали законної сили.

На даний час вищенаведене рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором №КF48980 від 08.05.2008 року, а також виконавчий лист по справі №301/2929/13-ц, виданий у зв`язку із невиконанням ухвали суду про визнання мирової угоди, не виконані.

Спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Тому спадщина відповідачкою фактично прийнята у зв`язку з проживанням зі спадкодавцем до та на момент смерті, а також після смерті спадкодавця в предметі нерухомості, що підтверджується у тому числі й адресою, вказаною на зверненні відповідачки до банку.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

За змістом ст.23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Відповідно до п.7 Іпотечного договору за згодою між Іпотекодавцем і Іпотекодержателем предмет іпотеки за цим договором оцінено в 161600,00 грн. згідно Акту погодження договірної вартості предмета іпотеки, що станом на 08.05.2008 року згідно курсу НБУ (100 дол. США - 505,00 грн.) становить 32000,00 доларів США.

Хоча отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст. 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого ст. 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця. Цю ж позицію викладено у постанові ВСУ від 12.04.2017 року та ухвалі ВССУ від 22.10.2014 року.

Таким чином, у зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором №КF48980 від 08.05.2008 року позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки, який успадкований відповідачкою після померлого ОСОБА_2 .

У відповідності до ст.33 Закону України «Про іпотеку» та п.14 Іпотечного договору передбачено, що право звернення на предмет іпотеки у Іпотекодержателя виникає з наступних підстав, зокрема: а) у разі не виконання або неналежного виконання Іпотекодавцем основного зобов`язання, а саме: настання терміну виконання зобов`язання Іпотекодавця за кредитним договором, щодо повернення суми кредиту Іпотекодержателю; у випадку затримки Іпотекодавцем часткового погашення кредиту, згідно встановленого графіку; у інших випадках, передбачених кредитним договором та/або чинним законодавством України; б) у разі порушення Іпотекодавцем - майновим поручителем обов`язків (умов) встановлених цим договором. Крім цього, реалізація предмету іпотеки після звернення на нього стягнення може здійснюватися наступними способами, зокрема: на підставі рішення суду шляхом продажу предмета іпотеки з прилюдних торгів.

Частиною 4 ст.33 Закону України «Про іпотеку» та п.16 Іпотечного договору передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або шляхом позасудового врегулювання, згідно умов цього договору та вимог Закону України «Про іпотеку».

Саме даним позовом позивач і обрав передбачений як Іпотечним договором (підпункт «а» п.21), так і чинним законодавством спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: на підставі рішення суду шляхом продажу предмета іпотеки з прилюдних торгів.

АТ «ТАСКОМБАНК» просив постановити рішення, яким у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №KF48980 від 08.05.2008 року в розмірі 14849,96 доларів США + 51 грн., з яких: заборгованість по кредиту 14849,96 доларів США; витрати за претензійно-позовну роботу 51 грн., звернути стягнення на нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами - житловий будинок побудований із цегли та саману загальною площею 114,30 кв.м., житлова площа 49,10 кв.м. і на плані позначений літерою «А-А»; під літерою «Б» - корівник цегляний; під № «1-2» - огорожа металічна, під № «1» - мощення бетонне та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що передано в іпотеку відповідно до Іпотечного договору від 08.05.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу Рацином В.Ф. та зареєстрованого в реєстрі за №2655, яке успадковане ОСОБА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», встановивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/ незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Ухвалою Іршавського районного суду від 11.07.2022 року відкрито провадження у справі, справу призначено на підготовче судове засідання на 04.08.2022 року за правилами загального позовного провадження.

Також даною ухвалою задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_3 про витребування доказів та зобов`язано Іршавську державну нотаріальну контору надати суду інформацію про: заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_2 ; про осіб, які зверталися до нотаріальної контори із заявою про прийняття/ відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 ; про осіб, яким видавалось свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 . Також зобов`язано Керецьківську сільську раду Хустського району надати суду довідку про склад сім`ї ОСОБА_2 та про реєстрацію/проживання осіб за місцем його проживання.

На виконання даної ухвали суду 21.07.2022 року з Іршавської державної нотаріальної контори отримано інформаційну довідку зі Спадкового реєстру №69526600 від 21.07.2022 року про те, що відповідно до інформації зі Спадкового реєстру спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 станом на 21.07.2022 року не заводилася (том 1 а.с.74-75).

Також на виконання ухвали суду 02.08.2022 року отримано з Керецьківської сільської ради довідку №297 від 01.08.2022 року про те, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , і разом з ним була зареєстрована мати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (том 1 а.с.78).

29 серпня 2022 року судом отримано від представника відповідачки ОСОБА_4 відзив на позовну заяву, згідно якого відповідачка позовні вимоги не визнає у повному обсязі, оскільки вони є немотивованими, необґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення.

Позичальник за кредитним договором №KF48980 від 08.05.2008 року та іпотекодавець за іпотечним договором від 08.05.2008 року ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . На момент смерті ОСОБА_2 разом з ним постійно проживала його мама ОСОБА_1 відповідачка по даній справі. ОСОБА_1 у шестимісячний строк заяву про відмову від прийняття спадщини не подавала, тому відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 . Відповідачка до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на спадкове майно не зверталась.

Житловий будинок АДРЕСА_1 , є єдиним житлом відповідачки.

У серпні 2020 року ОСОБА_1 знайшла серед паперів документи з виконавчого провадження за підписом приватного виконавця Ярошевського Д.А. із сторонами у справі ОСОБА_2 (як боржник) і АТ «ТАСКОМБАНК» (як стягувач), тому повідомила у відповідності до ст.1281 ЦК України зацікавлених осіб про смерть ОСОБА_2 і виконала свій обов`язок «повідомити кредитора спадкодавця».

Даний факт чітко визнано позивачем шляхом приєднання до матеріалів позовної заяви копії листа від 20.08.2020 року за підписом ОСОБА_1 , який дійсно написаний і надісланий ОСОБА_1 , і вказаною реєстрацією АТ «ТАСКОМБАНК» 25.08.2020 року вх.Р/870».

Саме з цієї дати 25.08.2020 року позивачу було відомо про смерть позичальника (іпотекодавця) та боржника ОСОБА_2 .

Позивач АТ «ТАСКОМБАНК» як кредитор пред`явив позовні вимоги до ОСОБА_1 , шляхом звернення до Іршавського районного суду, тільки 01.07.2022 року, порушивши строки встановлені ст.1281 ЦК України, що згідно з ч.4 ст.1281 ЦК України позбавляє позивача права вимоги до ОСОБА_1 як до спадкоємця ОСОБА_2 .

Претензія про пред`явлення вимог до спадкоємців від 29.01.2021 року надіслана через чотири дні після спливу шестимісячного строку і адресована виключно Іршавській державній нотаріальній конторі, яка не являлась спадкоємцем ОСОБА_2 .

Станом на сьогодні з боку АТ «ТАСКОМБАНК» вимоги, крім даного позову, до ОСОБА_1 не пред`являлись.

Сплив визначених ст.1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань.

Витрати, які ОСОБА_1 може понести у зв`язку із захистом від заявленого позову близько 8000 грн. на правову допомогу, які просила стягнути з позивача у разі відмови у позові.

31 серпня 2022 року представник позивача Баняс В.В. через систему «Електронний суд» подав відповідь на відзив, згідно якої заперечення, викладені у відзиві на позов, вважав необґрунтованими.

Як на підставу відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 вказує на пропуск позивачем шестимісячного строку пред`явлення вимог до спадкоємця.

Як зазначено у позовній заяві: «… відповідно до заяви від 20.08.2020 року, яку отримано позивачем 25.08.2020 року, відповідачка ОСОБА_1 повідомила банк про смерть боржника».

Також 04.09.2020 року на адресу АТ «ТАСКОМБАНК» надійшла постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №60303743, яка прийнята на підставі п.3 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином 25.08.2020 року позивачу стало відомо про смерть позичальника/іпотекодавця ОСОБА_2 .

Отже, останнім днем закінчення шестимісячного строку пред`явлення вимог до спадкоємців була дата 25.02.2021 року.

29.01.2021 року кредитором АТ «ТАСКОМБАНК» було надіслано претензію про пред`явлення вимог до спадкоємців до Іршавської державної нотаріальної контори.

16.02.2021 року від Іршавської державної нотаріальної контори АТ «ТАСКОМБАНК» отримано листа від 04.02.2021 року, відповідно до якого спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося.

Вказана обставина спростовує твердження відповідачки про пропуск позивачем шестимісячного строку, передбаченого ст.1281 ЦК України.

Посилання відповідачки на те, що зверненню кредитора до суду із позовом до спадкоємців обов`язково має передувати досудове врегулювання (пред`явлення вимоги безпосередньо до спадкоємців) не ґрунтується на нормах закону, оскільки таке досудове врегулювання спору не передбачено законом.

Кредитор може заявити відразу позов про звернення стягнення на майно, що отримано у спадщину в натурі.

Відповідно до абз. 2 ч.2 ст.1282 ЦК України у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Таким чином, для виконання вимог ст. 1281 ЦК України позивач пред`явив до спадкоємця вимоги про борги позичальника/іпотекодавця померлого ОСОБА_2 шляхом надсилання вказаної вище претензії до Іршавської державної нотаріальної контори Закарпатської області та просив повідомити кредитора про спадкоємців, які звернулися для прийняття спадщини.

У постанові Верховного Суду від 13.06.2018 року у справі №758/8549/15-ц зазначено, що «вказана норма не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`явлення вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса».

Враховуючи, що відповідачка ОСОБА_1 є спадкоємцем померлого ОСОБА_2 (який передав житловий будинок в іпотеку позивачу), а відповідачка прийняла спадщину, спосіб обраний позивачем для захисту своїх прав є належним.

Щодо витрат на правову допомогу у сумі 8000 грн., вважав, що дана справа не є складною, а сума витрат на правову допомогу є значно завищеною та не співмірною із затраченим часом адвоката. Жодних доказів понесених витрат на правову допомогу представником відповідачки не надано.

Ухвалою Іршавського районного суду від 31.08.2022 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.10.2022 року.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не з`явився, про розгляд справи був належним чином повідомлений, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив такі задовольнити у повному обсязі, розглянути справу по суті без його участі (том 2 а.с.5-6).

Представник відповідачки ОСОБА_4 у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав заяву, в якій просив відкласти розгляд справи на інший термін через зайнятість в іншому засіданні (том 2 а.с.1-2).

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, причини неявки до суду не повідомила, поважність неявки не підтвердила.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України розгляд справи поведено без участі сторін.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги задовольнити, виходячи з таких підстав.

Позивач просив у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №KF48980 від 08.05.2008 року в розмірі 14849,96 доларів США + 51 грн., звернути стягнення на нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», встановивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/ незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Вказаний будинок передано в іпотеку відповідно до Іпотечного договору від 08.05.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу Рацин В.Ф. та зареєстрованого в реєстрі за №2655.

Позичальник та іпотекодавець ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Іпотечне майно успадковане відповідачкою ОСОБА_1 .

08 травня 2008 року між ВАТ «Електрон Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №KF48980 (том 1 а.с.18-20), за умовами якого банк зобов`язувався надати ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 25000 доларів США строком на 10 років для споживчих цілей, а ОСОБА_2 зобов`язувався повернути банку основну суму кредиту частинами відповідно до графіку платежів за кредитом, що міститься в додатку №1 до кредитного договору та сплатити проценти за користування кредитом у строки та в порядку, передбачених кредитним договором.

Кінцевий строк погашення кредиту не пізніше 07 травня 2018 року, проценти за користування кредитом встановлено в розмірі 12.50% річних; у випадку виникнення простроченої заборгованості за кредитом або частиною кредиту та/або процентами, процент за користування кредитом встановлюється в розмірі 22,50% річних; після повного погашення простроченої заборгованості процентна ставка встановлюється в розмірі 12,50% річних.

У п.2.1. кредитного договору №KF48980 від 08.05.2008 року зазначено, що виконання зобов`язань позичальника ОСОБА_2 за кредитним договором забезпечується іпотекою житлового будинку з надвірними спорудами загальною площею 114,30 м.кв., житловою площею 49,10 м.кв., який належить позичальнику та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Пунктом 5.3.1. кредитного договору №KF48980 від 08.05.2008 року банку надано право у разі невиконання або неналежного виконання ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором списати з рахунків позичальника суму боргу на підставі свого наказу про примусову сплату боргового зобов`язання, звернути стягнення на предмет застави (іпотеки) інше забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, вимагати виконання зобов`язань за кредитним договором від поручителя (гаранта).

08 травня 2008 року між ВАТ «Електрон Банк» і ОСОБА_2 було укладено Іпотечний договір, за умовами якого (пункт 2) з метою виконання основного зобов`язання за кредитним договором №KF48980 від 08.05.2008 року, ОСОБА_2 передав в іпотеку ВАТ «Електрон Банк» нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами загальною площею 114,30 кв.м., житловою площею 49,10 кв.м., і на плані позначений літерою «А-А»; під літерою «Б» - корівник цегляний; під № «1-2» - огорожа металічна, під № «1» - мощення бетонне та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Даний іпотечний договір посвідчений 08.05.2008 року приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу Рацином В.Ф. та зареєстровано в реєстрі за №2655 із накладенням заборони відчуження в Єдиному реєстрі заборон відчуження за №2656 (том 1 а.с. 21-24).

Відповідно до п.3 Іпотечного договору від 08.05.2008 року предмет іпотеки належить ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності на підставі Договору дарування житлового будинку, бланк серії ВКА №455737, посвідчений 12.10.2007 року приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу Гецко А.І. за реєстром №3639, витягу з Державного реєстру правочинів №4767732 (номер правочину 2413978) від 12.10.2007 року, Витягу №16605923 про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.11.2007 року, виданий КП «Іршавське бюро технічної інвентаризації» в книзі номер 1 за номером запису 315, реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 20623529.

У п.4 Іпотечного договору від 08.05.2008 року передбачено, що за рахунок предмета іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами кредитного договору, а також відшкодувати витрати, пов`язані з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки, витрати на утримання і збереження предмета іпотеки, витрати на страхування предмета іпотеки, збитки завдані порушенням основного зобов`язання чи умов даного договору.

Пунктом 14 Іпотечного договору від 08.05.2008 року передбачено, що право звернення стягнення на предмет іпотеки виникає у Іпотекодержателя з наступних підстав: а) у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем основного зобов`язання, а саме: настання терміну виконання зобов`язання Іпотекодавця за кредитним договором щодо повернення суми кредиту Іпотекодержателю; у випадку затримки Іпотекодавцем щомісячної сплати процентів після настання строку їх сплати, у відповідності до умов кредитного договору; у випадку затримки Іпотекодавцем часткового погашення кредиту, згідно встановленого графіку; у інших випадках, передбачених кредитним договором та/або чинним законодавством України; б) у разі порушення Іпотекодавцем обов`язків (умов), встановлених цим договором.

Правонаступником ВАТ «Електрон Банк» було ПАТ «ФОЛЬКСБАНК», правонаступником якого було ПАТ «ВіЕс Банк», в свою чергу правонаступником якого є АТ «ТАСКОМБАНК».

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Оскільки позичальник ОСОБА_2 зобов`язання за договором не виконував, рішенням Іршавського районного суду від 07.08.2012 року по справі №705/1448/12 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованість за кредитним договором №KF48980 від 08.05.2008 року в розмірі 153341,63 грн. та 1640,72 грн. судових витрат (том 1 а.с.12).

На виконання даного рішення 12.11.2012 року Іршавським райсудом видано виконавчий лист.

Ухвалою Іршавського районного суду від 26.11.2013 року по справі №301/2929/13-ц, яка набрала законної сили 03.12.2013 року, визнано мирову угоду в процесі виконання рішення між стягувачем ПАТ «Фольксбанк» та боржником ОСОБА_2 по виконавчому провадженню №35836189 (том 1 а.с. 13-14).

Даною мировою угодою сторони підтвердили, що заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором №KF48980 від 08.05.2008 року станом на 29.07.2013 року становить 18399,96 доларів США, домовились затвердили графік погашення заборгованості та закінчити виконавче провадження №35836189.

26 січня 2015 року Іршавським районним судом видано виконавчий лист з примусового виконання ухвали Іршавського районного суду від 26.11.2013 року по справі №301/2929/13-ц про визнання мирової угоди (том 1 а.с. 16-17).

Ухвалою Іршавського районного суду від 11.05.2019 року замінено стягувача у виконавчому листі №301/2929/13-ц, виданого 26.01.2015 року Іршавським районним судом з примусового виконання ухвали Іршавського районного суду від 26.11.2013 року, з ПАТ «Фольксбанк» на його правонаступника АТ «Таскомбанк». Дана ухвала набрала законної сили 28.05.2019 року (том 1 а.с.15).

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник та іпотекодавець ОСОБА_2 помер. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 09.01.2020 року (том 1 а.с.28).

26 серпня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Ярошевським Д.А. прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження №60303743 з примусового виконання виконавчого листа №301/2929/13-ц, виданого 26.01.2015 року Іршавським районним судом, у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_2 на підставі п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» (том 1 а.с. 25-26).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем і спадкоємцями боржника, та вирішуються у порядку визначеному статтею 1282 ЦК України.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №69526600 від 21.07.2022 року (том 1 а.с. 75).

З довідки виконкому Керецьківської сільської ради №297 від 01.08.2022 року вбачається, що спадкоємець відповідачка ОСОБА_1 на день відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем (том 1 а.с.78) та протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не відмовилася від спадщини, тому відповідно до вимог ст. ст. 1220 ч. 2, 1268 ч. 3 та ч. 5 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину та спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідачка ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується листом Керецьківської сільської ради №594/02-06 від 15.07.2022 року (том 1 а.с. 66).

Заповіту ОСОБА_2 не складав. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину, відсутні.

Таким чином, відповідачка ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем першої черги за спадкодавцем ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України (в редакції ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» № 2478-VIII від 03.07.2018 року), спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Згідно пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» № 2478-VIII від 03.07.2018 року, цей Закон застосовується до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію.

Отже, навіть якщо позивач, як кредитор спадкодавця не знав про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він мав право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що 25 серпня 2020 року за №Р/870 від відповідачки ОСОБА_1 до АТ «ТАСКОМБАНК» надійшла заява від 20.08.2020 року, якою вона повідомила банк, що її син, боржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , колишній мешканець АДРЕСА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому просила закрити всі справи щодо боржника ОСОБА_2 , в підтвердження чого надала копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 09.01.2020 року. Аналогічну заяву було адресовано і приватному виконавцю Ярошевському Д.А. (том 1 а.с. 27, 28).

Тобто, відповідачка ОСОБА_1 звернулася в банк, повідомивши про смерть свого сина позичальника та іпотекодавця і надала копію підтверджуючого документу.

Отже, відповідно до вимог ст. 1281 ч.1 ЦК України, дізнавшись про борги спадкодавця, спадкоємцець ОСОБА_1 повідомила кредитора про відкриття спадщини (смерть боржника).

Вказана обставина підтверджується позовною заявою, в якій зазначено, що про смерть позичальника ОСОБА_2 АТ «ТАСКОМБАНК» стало відомо 25 серпня 2020 року після отримання заяви ОСОБА_1 від 20.08.2020 року (том 1 а.с.4).

Крім того, 04 вересня 2020 року за №23082/11 до банку надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Д.А. від 26.08.2020 року про закінчення виконавчого провадження №60303743 з примусового виконання виконавчого листа №301/2929/13-ц, виданого 26.01.2015 року Іршавським районним судом, у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_2 (том 1 а.с. 25-26).

Враховуючи, що банк вже 25 серпня 2020 року був обізнаний про відкриття спадщини за позичальником ОСОБА_2 та автоматичне прийняття спадщини спадкоємцем, який проживав разом із спадкодавцем, кредитор мав пред`явити свої вимоги до спадкоємця позичальника протягом шести місяців, тобто у строк до 25 лютого 2021 року.

Позивач звернувся до Іршавської державної нотаріальної контори з Претензією кредитора претензією про пред`явлення вимог до спадкоємців від 29 січня 2021 року, яка згідно згідно штампу вхідної кореспонденції отримана 29.01.2021 року за вх. №11198/70 (том 1 а.с. 29).

Тлумачення статті 1281 ЦК свідчить, що вказана норма не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса.

Дана позиція суду узгоджується з висновком Верховного Суду 13.06.2018 року у справі №758/8549/15-ц.

За таких обставин посилання відповідача на пропуск позивачем визначеного ст. 1281 ЦК України шестимісячного строку для пред`явлення кредитором вимог до спадкоємця та про порушення банком порядку пред`явлення такої вимоги (не безпосередньо до спадкоємця), є безпідставним.

Як було зазначено судом, позичальник зобов`язання за договором кредиту не виконував, рішення суду про стягнення з позичальника боргу за кредитом не виконано.

Спадкоємцю позичальника відповідачці ОСОБА_1 було відомо про наявність боргу за кредитним договором, однак такий погашений нею не був.

Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Стаття 17 Закону України «Про іпотеку» визначає підстави для припинення іпотеки, серед яких немає такої як смерть іпотекодавця.

Згідно ст. 23 ЗУ «Про іпотеку», у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у випадку, якщо до відома набувача не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права та несе всі його обов`язки за іпотечним договором в обсязі та на умовах, що існували до набуття такою особою права власності на предмет іпотеки. Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальності перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.

Згідно ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до вимог ст. 39 ЗУ «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; спосіб реалізації предмета іпотеки.

У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронного аукціону ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Пунктами 4 та 14 Іпотечного договору від 08.05.2008 року передбачено, що за рахунок предмета іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі та передбачено право банку на звернення стягнення на предмет іпотеки.

Тобто, вказаний договір іпотеки містить застереження, що сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки, а п. 17 містить положення про те, що право вибору способу звернення стягнення на предмет іпотеки належить іпотекодержателю.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки житловий будинок (загальною площею 114,30 кв.м., житлова площа 49,10 кв.м., на плані позначений літерою «А-А»; під літерою «Б» - корівник цегляний; під № «1-2» - огорожа металічна, під № «1» - мощення бетонне, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ), в рахунок погашення боргу за кредитним договором (згідно резолютивної частини позовної заяви в розмірі 14849,96 доларів США + 51 грн., з яких: заборгованість по кредиту 14849,96 доларів США; витрати за претензійно-позовну роботу 51 грн.) є підставними і такими, що підлягають задоволенню.

Одночасно, згідно з Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»», на території України діє воєнний стан у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України.

Правовий режим воєнного часу на території України неодноразово продовжувався, востаннє 07 лютого 2023 року Верховна Рада України затвердила Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», згідно якого воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Відповідно до Закону України від 15.03.2022 року №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Верховна Рада України доповнила розділ VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку» пунктом 5-2 такого змісту:

«5-2.У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону».

Отже, оскільки в Україні триває воєнний стан, виконання судового рішення у частині звернення стягнення на предмет іпотеки на електронних торгах підлягає зупиненню.

Зупинення дій зазначених вище норм закону, не передбачає втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово відтерміновує дії, спрямовані на виконання судового рішення.

Приписи вказаних норм закону стосуються реалізації виконання судового рішення та не можуть впливати на право іпотекодержателя на судовий захист свого порушеного права шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору, у сумі 6518 гривень (том 1 а.с.1).

Керуючись ст. 16, 526, 1049, 1054, 1218, 1261, 1268, 1281, 1282 ЦК України, ст. 23, 33, 38-39 Закону України «Про іпотеку», ст. 12-13, 76-81, 89, 263- 265 ЦПК України,

р і ш и в :

Позовні вимоги Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №KF48980 від 08.05.2008 року, укладеним між ВАТ «Електрон Банк» та ОСОБА_2 , в розмірі 14849 (чотирнадцять тисяч вісімсот сорок дев`ять) доларів США 96 центів та 51 (п`ятдесят одна) грн., що складається з:

- заборгованості по тілу кредиту у сумі 14849,96 доларів США;

- витрат за претензійно-позовну роботу у сумі 51 грн.,

звернути стягнення на предмет іпотеки по Іпотечному договору від 08.05.2008 року, укладеним між ВАТ «Електрон Банк» та ОСОБА_2 , що посвідчений приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу Рацин В.Ф. та зареєстрованого в реєстрі за №2655, житловий будинок з надвірними спорудами, а саме:

-житловий будинок з цегли та саману загальною площею 114,30 кв.м., житлова площа 49,10 кв.м. (на плані позначений літерою «А-А»);

-корівник цегляний (під літерою «Б»);

-огорожу металічну (під № «1-2»);

-мощення бетонне (під № «1»),

які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , належали на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та успадковані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 сина - ОСОБА_2 .

Визначити спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», встановивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» 6518 (шість тисяч п`ятсот вісімнадцять) грн. судових витрат.

Зупинити виконання рішення суду у частині звернення стягнення на предмет іпотеки на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення виготовлено 08 лютого 2023 року.

Головуюча: М. О. Пітерських