РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

секретар судового засідання Добровчан К.Ю.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Ярмольчук В.С. ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_3 про звільнення від сплати аліментів, в якому просить звільнити його від сплати аліментів на утримання дітей, призначених судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 21 вересня 2022 року по справі № 569/12614/22.

Свої вимоги мотивує тим, що наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 21 вересня 2022 року вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31 серпня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 248 грн. 10 коп. Вважає, що є підстави для звільнення його від сплати аліментів.

Суть цих обставин полягає в тому, що підстав для подання заяви про видачу судового наказу та його видачі не було, так як в дійсності діти більшість часу проживають з ним та перебувають на його утриманні, факт утримання дітей стверджується квитанціями, копії яких приєднує до матеріалів справи. Вказує, що ОСОБА_3 ввела суд в оману щодо перебування дітей на її утримання, надавши довідку про зареєстроване місце проживання. Однак, хоча місце проживання ОСОБА_3 та дітей зареєстроване за однією адресою, діти проживають переважно з ним. Відповідачка майже не бере участі в утриманні дітей. З липня 2022 року по теперішній час діти відвідували дитячий клуб «Веселка» у АДРЕСА_1 . Діти стоять на обліку в Амбулаторії № 1 в м. Здолбунів, та при зверненні до лікарів він завжди присутній при огляді дітей. Часом він змушений забирати дітей, навіть у нічний час, оскільки ОСОБА_3 зловживає алкоголем, не виходить на зв`язок та не відчиняє двері квартири, де перебувають його малолітні діти. Через такі дії ОСОБА_3 він неодноразово викликав поліцію. ОСОБА_3 притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. При таких обставинах вбачаються підстави для звільнення його від сплати аліментів на дітей.

Ухвалою суду від 09 грудня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.

Представник позивача адвокат Ярмольчук В.С., позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, з підстав викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_3 просила відмовити в задоволенні заяви та просила долучити до матеріалів справи ряд доказів, поданих до суду 09.01.2023 року. Вказала, що більше часу діти проживають з нею, а ОСОБА_1 не надає ніякої допомоги у вихованні дітей

ОСОБА_1 було заявлено клопотання про допит свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , яке ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 09 січня 2023 року, яка постановлена судом не виходячи до нарадчої кімнати і занесена до протоколу судового засідання, задоволене.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , який є сусідом ОСОБА_1 , в судовому засіданні показав, що діти у ОСОБА_1 бувають часто, особливо влітку. Зі слів матері і дітей йому відомо, що батько купує одяг для дітей.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , яка є сусідкою ОСОБА_1 , в судовому засіданні показала, що є двоє дітей і вони постійно на очах. Влітку постійно були, а зараз темніє, то ОСОБА_1 возить у садок, на базар, купує дітям одяг. Діти постійно з ОСОБА_1 . Під час війни бачила ОСОБА_3 один раз, діти не хочуть до мами, бо вона їх ображає.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , яка є матір`ю ОСОБА_1 , в судовому засіданні показала, що діти проживають у неї та знаходяться на її утриманні. Витрати по утриманню несе ОСОБА_1 , а чи ОСОБА_3 несе витрати їй невідомо.

Відповідачкою ОСОБА_3 03 квітня 2023 року було подано клопотання до суду про допит свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , в задоволенні якого ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 03 квітня 2023 року, яка постановлена судом не виходячи до нарадчої кімнати і занесена до протоколу судового засідання, відмовлено в силу ч. 3 ст. 91 ЦПК України.

Заслухавши учасників судового процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи і наявні у них докази, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 21 вересня 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31 серпня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 248 грн. 10 коп.

Відповідно до лікарського заключення від 13 квітня 2021 року, виданого лікарем Амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 1, діти ОСОБА_12 та ОСОБА_4 стоять на обліку в Амбулаторії № 1. При зверненні до лікаря тато ОСОБА_1 присутній при огляді дітей.

Постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 08 листопада 2018 року ОСОБА_3 звільнено від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення та обмежено усним зауваженням, яку постановою Рівненського апеляційного суду від 07 грудня 2018 року скасовано, а провадження у справі закрито, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Як слідує з відповіді Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області від 15 липня 2021 року № 1929/200/04-2021 в ході розгляду звернення ОСОБА_1 по факту неналежного виховання дружиною ОСОБА_3 спільних неповнолітніх дітей, з громадянкою ОСОБА_3 проведено профілактичну бесіду виховного характеру про недопущення подібних випадків у майбутньому та роз`яснено зміст та умови ст. 184 КУпАП.

Як слідує з відповіді Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області від 07 вересня 2021 року № 221Аз/200/01-21, згідно облікових записів ІТС ІПННП, в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області зареєстровані повідомлення ОСОБА_1 про те, що: 02 травня 2021 року о 17 год. 32 хв. за адресою: АДРЕСА_2 виник словесний конфлікт з дружиною, яка перебуває напідпитку, веде себе неадекватно, є малолітні діти в квартирі; 07 липня 2022 року о 18 год. 06 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , дружина зловживає алкоголем, наразі не виходить на зв`язок, не відчиняє двері квартири, в якій знаходиться двоє дітей 3 та 5 років; 21 год. 22 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , дружина в нетверезому стані не впускає в помешкання заявника та двох малолітніх дітей; 13 серпня 2021 року о 22 год. 03 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , дружина вчиняє домашнє насильство, не пускає додому малолітніх дітей.

Відповідно до копій квитанцій від 14 травня 2019 року, 25 жовтня 2019 року, 02 липня 2020 року, 12 жовтня 2021 року ОСОБА_1 здійснив поповнення карткового рахунку ОСОБА_3 в розмірі 9 010 грн. 00 коп.

Як слідує з копій квитанцій від 13 лютого 2020 року, 06 березня 2020 року, 07 квітня 2020 року, 14 травня 2020 року, 10 червня 2020 року, 10 серпня 2020 року, 11 вересня 2020 року, 09 жовтня 2020 року, 11 листопада 2020 року, 11 грудня 2020 року ОСОБА_1 здійснено перерахування на картку ОСОБА_3 на утримання дітей коштів загальною сумою 27 138 грн. 71 коп.

Як слідує з копій квитанцій від 19 січня 2021 року, 15 лютого 2021 року, 15 березня 2021 року, 05 квітня 2021 року, 27 травня 2021 року, 14 липня 2021 року, 26 серпня 2021 року, 17 грудня 2021 року ОСОБА_1 здійснено перерахування на картку ОСОБА_3 на утримання дітей коштів загальною сумою 21 105 грн. 56 коп.

Як слідує з копій квитанцій від 03 травня 2022 року, 03 червня 2022 року, 01 вересня 2022 року ОСОБА_1 здійснено перерахування на картку ОСОБА_3 на утримання дітей коштів загальною сумою 7 530 грн. 16 коп.

Відповідно до копій квитанцій від 07 грудня 2020 року, 13 січня 2021 року, 24 лютого 2021 року, 23 березня 2021 року, 15 квітня 2021 року, 07 червня 2021 року, 15 вересня 2021 року, 08 листопада 2021 року, 09 грудня 2021 року, 23 лютого 2022 року, 21 липня 2022 року ОСОБА_1 було оплачено харчування та навчання дітей в закладі дошкільної освіти.

Як слідує з копій квитанцій від 17 січня 2022 року, 16 березня 2022 року, 26 травня 2022 року, 02 липня 2022 року ОСОБА_1 було придбано дитячий одяг та взуття на загальну суму 10 990 грн. 00 коп.

Відповідно до копій товарних чеків від 06 серпня 2022 року, 21 вересня 2022 року позивачем придбано дитячий одяг на загальну суму 2 450 грн. 00 коп.

З копії довідки, виданої ГО «Щасливе батьківство», слідує, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дійсно відвідують дитячий клуб «Веселка» в АДРЕСА_1 . Дітей до дитячого клубу приводить тато, всі послуги оплачує він.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що кожен з батьків зобов`язаний брати участь в утриманні своїх дітей. Один з батьків, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний, зокрема, на підставі рішення суду, сплачувати аліменти на її утримання. Одержувачем таких аліментів, як правило, є особа з якою проживає дитина (другий і батьків, опікун або піклувальник, тощо).

Тобто припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2ст. 18СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Відтак, з урахуванням предмета даного спору (звільнення від стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником та чи той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Згідно з відповіддю управління освіти на запит суду щодо проведення діагностичного обстеження дітей слідує, що за результатами діагностичної роботи визначено, що для обох дітей на даний час значимими людьми є тато і мама.

Також відповідно до психолого-педагогічної характеристики за період перебування ОСОБА_13 і ОСОБА_14 в ЗДО (ясла-садочок) № 1 Рівненської міської ради дітей приводять та забирають, як мама ОСОБА_3 , так і тато ОСОБА_1 . Навчанням і вихованням дівчаток цікавляться та займаються обоє батьків.

Встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197 СК України може бути підставою для звільнення від сплати аліментів.

Натомість, судом встановлено, що діти сторін проживають періодично як з батьком так і з матір`ю, тому позивач не може вважатися таким, що повністю утримує дітей.

При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

У цьому аспекті доведенню підлягають саме ті обставини, що діти постійно, а не тимчасово проживають із тим з батьків, хто сплачував аліменти.

Враховуючи відсутність визначеного місця проживання дітей за законом або за рішенням суду, суд вважає, що позивач передчасно звернувся до суду з вимогою про припинення стягнення аліментів, мотивуючи свій позов, що діти переважно проживають з ним.

Згідно із частиною четвертою статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Вимогу для зменшення розміру аліментів позивач не заявляв, отже ці обставини не були предметом розгляду.

Між тим, суд звертає увагу, що сплачені аліменти є власністю дитини, але їх одержувач має право розпоряджатися ними виключно на потреби дитини і в її інтересах. При цьому платник аліментів зберігає право здійснювати контроль за цільовим використанням аліментів, що забезпечує дотримання найкращих інтересів дитини.

Відповідно до СК України аліменти, одержані на дитину, є її власністю. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами винятково за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Припинення стягнення аліментів можливе, якщо одержувач аліментів не витрачає отримані ним гроші на дитину.

Контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей.

За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці.

Згідно з ч. 3 ст. 19 Сімейного кодексу України звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду.

Тобто обов`язок перевіряти цільове витрачання аліментів покладений на орган опіки та піклування, проте правом на звернення до суду позивач може скористатися і без попереднього звернення до органів опіки та піклування, особисто зібравши необхідні докази, які підтверджують нецільове використання аліментних платежів.

Припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю і утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача.

При цьому в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача як платника аліментів до Служби у справах дітей із заявою проведення інспекційного відвідування одержувача аліментів та отримання відповідного висновку Служби за наслідками розгляду такої заяви, що у сукупності позбавляє суд можливості встановити факт нецільового використання відповідачем аліментів.

Оскільки на даний час у встановленому законом порядку не встановлено нецільове використання аліментів, які сплачуються на утримання дітей, тому суд приходить до висновку, що із вказаних підстав позов про звільнення від сплати аліментів також не підлягає до задоволення.

Враховуючи вищевикладене та те, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини та не надання позивачем доказів постійного проживання дітей саме з ним, передчасне покликання на нецільове використання аліментів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про звільнення від стягнення аліментів є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.3,12,13,81,141,259,263-265,354 ЦПК України, суд,

В И Р I Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складений 06 квітня 2023 року

Суддя Н.Г. Кучина