Справа № 523/1541/23
Провадження №2/523/1821/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси через підсистему «Електронний суд» з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності за набувальною давністю на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог позивачка вказує на те, що вона народилася, постійно проживала у вказаному будинку, на який вперше 14 лютого 1959 року було зареєстровано право власності, у даному будинку проживали її дід та бабуся, потім її батьки, їхній син брат позивачки та вона, яка проживає там до нині. Хоча відповідач і зареєстрований за вказаною адресою, проте фактично проживав разом зі своєю дружиною та дітьми на території фермерського господарства «Вільниця», яке засновано 17 березня 1994 року, де батько сторін побудував для сина будинок. Позивачка ж постійно проживає у батьківському будинку, веде домашнє господарство, обробляє город, сплачує комунальні платежі, залишилася проживати там і під час перебування території в окупації. Іншого житла вона не має.

20 лютого 2023 року після усунення недоліків позовної заяви провадження у справі відкрито за правилами загального провадження.

Ухвалою суду від 14 березня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

В судове засідання сторони не з`явилися, були повідомлені належним чином. У матеріалах справи є заява позивачки про розгляд справи у її відсутності, в якій вона також підтримує позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, місце та час судового засідання шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, оскільки зареєстроване місце проживання відповідача знаходиться на тимчасово окупованій території України, тому відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України та ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» він вважається повідомленим належним чином.

Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом норми ч.6 ст.259 ЦПК України складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

За нормами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з огляду на таке.

Судом встановлено, що з 26 січня 2009 року ОСОБА_3 батькові позивачки на праві приватної власності належить житловий будинок по АДРЕСА_1 , загальною площею 88,7 кв.м., житловою площею 58,6 кв.м. на підставі свідоцтва про право на спадщину, б/н від 30 липня 1982 року, видане державним нотаріусом Новокаховської державної нотаріальної контори, реєстраційний номер 2466, договору дарування від 29 серпня 1964 року, посвідченого Новокаховською державною нотаріальною конторою за № 1743, дубліката свідоцтва про право на спадщину ВМА № 012100 від 27 листопада 2008 року, виданого державним нотаріусом Державного нотаріального архіву Херсонської області №1-779 замість втраченого свідоцтва про право на спадщину від 19 квітня 1979 року № 971, видане державної нотаріальною конторою м. Нова Каховка.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_3 , якому належав вказаний житловий будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати.

З 09 червня 1970 року по даний час позивачка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , та фактично там проживає.

Відповідно до довідки про склад сім`ї крім позивачки, її померлих батьків та доньки у житловому будинку зареєстровані також відповідач та інші особи.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За нормами ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

За нормами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ст. 1220 ЦК України).

Згідно зі ст. 1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.ч. 3,5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1259 ЦК України Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Отже, оцінивши усі докази у сукупності, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини у порядку спадкування після смерті батька позивачки та відповідача ОСОБА_3 на усе належне йому майно. Сторони є спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька.

Обґрунтування позивачки позовних вимог з посиланням на набувальну давність не відповідають дійсним обставинам та умовам набуття такого права, тому дані правові норми не можуть застосовуватися для вирішення спірного питання.

Захист прав та інтересів позивачки можливий у порядку спадкування шляхом звернення до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 280-283, 354-355 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності залишити без задоволення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення складено 05 квітня 2023 року.

Суддя