Справа №:755/1737/23
Провадження №: 2/755/1983/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" березня 2023 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді - Гончарука В.П., при секретарі - Гриценку О.І., розглянувши клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Хмарук Наталії Іванівни про прийняття зустрічного позову, поданого в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 15 лютого 2023 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 21 березня 2023 року відмовлено у

у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - Хмарук Н.І. проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

27 березня 2023 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Хмарук Н.І. подала зустрічну позовну заяву про збільшення розміру аліментів в твердій грошовій сумі.

Пунктом 3 частини другої статті 49 ЦПК України передбачено, що відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до частин першої-третьої статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Відповідно до частини першої-другої статті 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Таким чином, зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом і виступає одним із способів захисту інтересів відповідача проти позову.

Вирішуючи питання про прийняття зустрічного позову, суд зазначає таке.

У позовній заяві позивач ОСОБА_2 просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються у твердій грошовій сумі з ОСОБА_1 , на підставі рішення Роменського суду Сумської області від 12 січня 2018 року у справі № 585/3828/17 на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши їх у частці від заробітку (доходу) в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Натомість, звертаючись до суду з зустрічним позовом ОСОБА_1 , в особі представника Хмарук Н.І. , просить суд задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів в твердій грошовій формі на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 в розмірі 3000 грн. щомісячно, які вносити на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Таким чином, ОСОБА_1 заявляє вимоги про збільшення суми аліментів, що стягуються з нього на дитину, тобто не заявляє жодних вимог до ОСОБА_2 , що не надає їй процесуального статусу відповідача за зустрічним позовом. Наведені у зустрічній позовній заяві обставини та відповідно прохальна частина, є запереченням щодо заявлених позивачем ОСОБА_2 вимог, однак не оформлені у відповідності до положень статті 178 ЦПК України та не можуть бути прийняті судом до уваги. Посилання ОСОБА_1 на те, що ОСОБА_2 не проживає з дитиною та прохання стягувати з нього аліменти на користь дитини не є підставою для прийняття зустрічного позову, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства аліменти стягуються на дитину, а не на користь того з батьків з ким дитина проживає.

З аналізу наведених норм процесуального закону та відповідних роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» вбачається, що процесуальний закон вказує на певні умови прийняття судом зустрічного позову: 1) взаємний зв`язок первісного позову та зустрічного позову; 2) однорідність вимог та нерозривна пов`язаність вимог між собою; 3) від вирішення однієї вимоги залежить вирішення інших; 4) доцільність спільного розгляду цих позовів.

З урахуванням викладеного та зважаючи на те, що вирішення питання про прийняття в провадження зустрічного позову є правом суду, суд приходить до висновку про відсутність підстав для прийняття зустрічного позову та його об`єднання в одне провадження з первісним позовом, що не позбавляє відповідача права звернутись до суду з окремим позовом в загальному порядку.

У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку про відмову у прийнятті зустрічного позову.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 193, 197, 260, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в прийняті зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів.

Роз`яснити позивачу по зустрічному позову ОСОБА_1 право звернутися з вказаним позовом у загальному порядку.

Зустрічну позовну заяву разом із доданими матеріалами повернути ОСОБА_1 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду у встановленому законом порядку.

Суддя: