Справа № 242/776/23
Провадження № 2/242/464/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Уварові М.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа Авдіївсько-Мирноградський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача.

В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 21.05.2014 р. з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді частини всіх видів доходу. 19.11.2015 р. було відкрито виконавче провадження № 49399828. Відповідач працював, отримував дохід, але аліменти не сплачував по грудень 2022 р. Загальна сума заборгованості складає 36927,27 грн. Змінивши місце проходження служби та не повідомивши про це державного виконавця відповідач порушив вимоги ч.5 ст.19 ЗУ «Про виконавче провадження». Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених аліментів у відповідному місяці за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому проводилось стягнення. Згідно проведеного розрахунку за період з червня 2021 р. по травень 2023 р. розмір пені складає 164664,62 грн. Оскільки ч.1 ст.196 СК України встановлене обмеження щодо стягнення суми неустойки (пені), яка не може бути більшою 100 % заборгованості, то сума пені складає 36927,27 грн., яку позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь.

Відповідач надав відзив, в якому не погодився з викладеним у позовній заяві та зазначив, що рішенням суду з нього дійсно були стягнуті аліменти на дитину у розмірі частини доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.04.2014 р. до повноліття дитини. Виконавчий лист було передано на виконання за місцем його роботи до 10 ВГРЗ. У період з жовтня 2021 р. несе військову службу. Аліменти з отриманої заробітної плати у ВЧ не сплачував, але вони утримувались за місцем його основної роботи у 10 ВГРЗ. 17.05.2023 р. до військової частини надійшла вимога від виконавця щодо сплати заборгованості за період з 01.10.2021 р. по 31.08.2022 р. на загальну суму 32427,27 грн. Тобто, сума заборгованості, зазначена позивачем у розмірі 36927,27 не відповідає дійсності. Через проходження військової служби не зміг вчасно повідомити виконавця про зміну відомостей. Натомість, позивачка була обізнана про ці зміни та могла самостійно повідомити про це державного виконавця. Таким чином, заперечує наявність своєї вини у виникненні заборгованості, у зв`язку з чим вважає, що підстави стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів відсутні. Просив суд відмовити у задоволені заявлених вимог.

Також, відповідач надав заперечення на позовну заяву, де зазначив, що ним надані докази на підтвердження його невинуватості у виникненні заборгованості зі сплати аліментів, посилаючись на введення військового стану та проходження військової служби. Крім того, зазначив, що відповідно до п.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Таким чином він, будучи військовослужбовцем, має пільги, а тому звільнений від нарахування та сплати пені за невиконання зобов`язань зі сплати аліментів.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 31.05.2023 р. зроблено запит щодо уточнення місця реєстрації відповідача.

Ухвалою суду від 07.06.2023 р. відкрито провадження по справі. Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, мають спільну дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

04.06.2014 р. Селидівським міським судом Донецької області було видано виконавчий лист на підставі рішення Селидівського міського суду Донецької області від 21.05.2014 р., відповідно до якого з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 стягнуті аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.04.2014 р. і до повноліття дитини.

19.11.2015 р. на підставі зазначеного виконавчого листа було відкрито виконавче провадження № 49399828.

08.12.2022 р. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Копію постанови направлено для виконання до ВЧ НОМЕР_1 .

Згідно довідки Авдієвсько-Мирноградського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції № 19.25-76 від 04.05.2023 р. заборгованість по сплаті аліментів за період з 01.10.2021 р. по 31.08.2022 р. складає 36927,27 грн., в тому числі: за жовтень 2021 р. 1356,15 грн., за листопад 2021 р. 2986,29 грн., за грудень 2021 р. 2490,97 грн., за січень 2022 р. 2490,97 грн., за лютий 2022 р. 2742,07 грн., за березень 2022 р. 3588,91 грн., за квітень 2022 р. 3588,91 грн., за травень 2022 р. 3588,91 грн., за червень 2022 р. 3638,24 грн., за липень 2022 р. 3659,60 грн., за серпень 2022 р. 7296,25 грн., за листопад 2022 р. 2730,35 грн.

04.05.2023 р. державним виконавцем було направлено Вимогу до ВЧ НОМЕР_1 про утримання заборгованості по сплаті аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 станом на 01.09.2022 р. у розмірі 36927,27 грн. Раніше зазначену заборгованість вважати недійсною.

Згідно наданого позивачкою розрахунку пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів за період 2021 -2022 р.р. всього сума пені складає 164664,62 грн.

Відповідачем в обґрунтування заперечень на позовну заяву надано контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України від 18.09.2021 р.; медичні документи про наявні хвороби та перебування на лікуванні у відділенні медичної реабілітації та про проходження навчання у період з 01.12.2021 р. по 30.12.2021 р.; довідки про участь у бойових діях або забезпечення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримання збройної агресії Російської Федерації з 15.09.2021 р. по 23.02.2022 р., з 24.02.2022 р. по 30.08.2022 р. Також, надана вимога державного виконавця № 22.25-31 від 17.05.2023 р., відповідно до якої сума заборгованості зі сплати аліментів за період з 01.10.2021 р. по 31.08.2022 р. складає 32427,27 грн. Раніше зазначену суму вважати недійсною. Згідно довідки № 01/133 від 10.07.2023 р., ОСОБА_3 працює в 10 воєнізованому гірничорятувальному загоні м.Мирноград (основне місце роботи) та відповідно до постанови від 19.11.2015 р. по ВП № 49399828 з його заробітної плати утримані аліменти за період з 22.07.2015 р. по 31.07.2022 р.

Таким чином, посилання відповідача на відсутність наявності його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів та неможливість повідомлення відомостей про свій майновий стан через проходження військової служби не відповідає дійсності, адже відповідно до ч.5 ст.19 ЗУ «Про виконавче провадження» повідомлення виконавця про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини є обов`язком саме боржника.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану в Україні продовжувався Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133, від 18 квітня 2022 року № 259, від 18 травня 2022 року № 341, від 12 серпня 2022 року № 573, від 7 листопада 2022 року № 757, від 6 лютого 2023 року № 58, від 01.05.2023р. №254/2023, яким продовжено строк дії воєнного стану з 20.05.2023 строком на 90 діб, тобто до 18.08.2023р. )

Період виникнення заборгованості відповідача з 01.10.2021 р. по 31.08.2022 р.

Тобто, у період з 01.10.2021 р по 23.02.2022 р. наявна вина відповідача у виникненні заборгованості зі сплати аліментів, оскільки особливий стан діє в Україні з 24.02.2022 р.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25.04.2018 року у справі №572/1762/15-ц викладено порядок розрахунку пені, який застосований позивачкою та визначено розмір пені по заборгованості аліментів за період з 2021 по лютий 2022 р.р. всього сума пені складає 65254,31 грн.

Посилаючись на те, що сума пені не може бути більшою ніж 100% заборгованості по аліментам на дитину, просила позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача 36927,27 грн. пені за прострочення сплати аліментів, посилаючись на довідку та вимогу державного виконавця від 04.05.2023 р.

Згідно вимоги державного виконавця № 22.25-31 від 17.05.2023 р., сума заборгованості зі сплати аліментів за період з 01.10.2021 р. по 31.08.2022 р. складає 32427,27 грн. Раніше зазначену суму вважати недійсною.

Прийнятими законодавчими змінами не передбачено заборони нарахування та стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Натомість, оскільки відповідач є військовослужбовцем, та має пільги, визначені ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», і на даний час в Україні діє особливий період, тому з урахуванням наведених норм, відповідач звільнений від нарахування та сплати пені за невиконання зобов`язань по сплаті аліментів.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що на даний час вимоги позивача не грунтуються на вимогах закону, а тому не підлягають до задоволення.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків серед юридичних фактів є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2 ст.51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві. Зокрема, статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Стаття 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 року, та положення Декларації прав дитини регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу.

Таким чином, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її гармонійного розвитку, попри ситуацію в країні. Держава непохитно стоїть на захисті прав дітей, а законодавець наголошує, що воєнний стан не впливає на батьківські обов`язки щодо утримання дітей.

Ці платежі є періодичними і повинні сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Починаючи із 26.03.2022 року діють зміни до Закону України "Про виконавче провадження", які передбачені Законом України від 15.03.2022 р. № 2129-IX.

Тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України: - припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації); - визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Прийнятими законодавчими змінами не передбачено заборони нарахування та стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Відповідальність за прострочення сплати аліментів, зокрема у вигляді стягнення за рішенням суду неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100% заборгованості, встановлена ст. 196 СК України.

При цьому за змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Згідно зі статтею 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Тлумачення статті 8 СК України та частини першої статті 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та другастатті 614 ЦК України).

У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

Суд, вирішуючи спірні правовідносини, застосовує роз`яснення Пленум Верховного Суду України у постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

У пункті 22 цієї постанови роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначеної ст.196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Обов`язок, щодо спростування своєї вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладено на відповідача.

У Сімейному кодексі України не визначено випадки, коли вина платника аліментів виключається, а тому в даному випадку слід звернутися до норм цивільного законодавства (ст. 8 СК України), які визначають підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за його порушення, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Суд прийшов до висновку, що заборгованість зі сплати аліментів виникла саме з вини відповідача. Заборгованість виникла з жовтня 2021 р.

Також, судом встановлено, що відповідач з 18.09.2021 р. є військовослужбовцем. Дана обставина підтверджується контрактом про проходження військової служби у Збройних Силах України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, регулювання відносин у цій галузі, визначено положеннями Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

У ст. 1-2 Закону України «Про Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Статтею 14 Закону України «Про Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено перелік пільг, які мають військовослужбовці та члени їх сімей.

Зокрема, у п.15 ст. 14 Закону визначено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

З аналізу змісту даних норм встановлено, що соціальний захист військовослужбовців забезпечується державою шляхом встановлення пільг, зокрема звільнення від нарахування пені за невиконання зобов`язань перед фізичними особами, в тому числі і за несплату аліментів, котрі є зобов`язаннями перед фізичними особами.

Оскільки відповідач є військовослужбовцем, та має пільги, визначені вищенаведеним Законом, і на даний час в Україні діє особливий період, тому з урахуванням наведених норм, відповідач звільнений від нарахування та сплати пені за невиконання зобов`язань по сплаті аліментів.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що на даний час вимоги позивача не грунтуються на вимогах закону, а тому не підлягають до задоволення.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Згідно зі ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються зокрема позивачі у справах про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, а також військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Керуючись 264, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , до ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 , третя особа Авдіївсько-Мирноградський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, , юридична адреса: Донецька область, м.Мирноград, вул..Соборна, 18, про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Донецького апеляційного суду Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 24.07.2023 р.

Суддя В.Г.Черков