Номер провадження: 22-ц/813/3090/23
Справа № 504/1566/21
Головуючий у першій інстанції Барвенко В.К.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

24.07.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Карташова О.Ю., Кострицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Долгової В.І.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 ,

на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 16 травня 2022 року,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в обґрунтування якого зазначило, що 21.09.2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1299008, за змістом якого позичальником отримано 5000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, з метою покриття побутових витрат.

ОСОБА_1 зобов`язався повернути позичені кошти та сплатити проценти за користування позикою. Позика надана строком на 30 днів.

Сторони погодили фіксовану процентну ставку за користування позикою, зокрема знижена процентна ставка становить 1,35% від суми позики за кожен день користування позикою (492,74%) у межах строку надання позики. Стандартна процентна ставка становить 1,80% від суми позики за кожен день користування позикою (657,00% річних). Стандартна процентна ставка застосовується згідно з пунктами 1.7, 3.4, 3.6.2 договору.

Загальна вартість позики за зниженою ставкою складає 140,5% від суми позики (у процентному виразі) або 7025 грн (у грошовому виразі) та включає в себе проценти (відсотки) за користування позикою - 40,50% від суми позики (у процентному виразі) або 2025,00 грн ( у грошовому виразі).

Також сторони погодили у договорі ( п. 4.4.) що у випадку прострочення повернення суми позики, клієнт зобов`язаний сплатити товариству штраф в розмірі 60 грн за кожен день прострочення, починаючи з четвертого дня прострочення виконання зобов`язання за договором.

Відповідно до п.4.5 договору штрафи за договором нараховуються у момент сплати, але в будь-якому випадку граничний розмір сукупної суми неустойки (штрафу) нарахованої за порушення клієнтом зобов`язань за цим договором, не може перевищувати 50% суми, одержаної клієнтом за цим договором і становить 2500 грн.

Відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису 21.09.2019 року, з одноразовим ідентифікатором С511120.

ТОВ «Авентус Україна» перерахувало ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 5000 грн на карту.

23.04.2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 23042020 у відповідності до якого ТОВ «Авентус Україна» передало позивачу за плату належні йому права вимоги до боржників відповідно до реєстру боржників.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором № 1299008 в розмірі 17980 грн, з яких: 5000 грн сума заборгованості за основною вимогою, 2700 грн сума заборгованості за відсотками, 10280 сума заборгованості а пенею. Також просив вирішити питання розподілу судових витрат.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Комінтернівський районний суд Одеської області рішенням від 16.05.2022 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнив.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором від 21 вересня 2019 року у сумі 17980 грн, яка складається з основної суми боргу 5000 грн, штрафу- 2500 грн, відсотків за користування кредитом 10480 грн та вирішив питання розподілу судових витрат.

Суд першої інстанції виходив з того, що позивач у повній мірі довів факт укладання кредитного договору між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 , надав належні та допустимі докази на підтвердження видачі відповідачу кредиту, а також докази користування відповідачем кредитними коштами та погашання ним кредиту. Зокрема, згідно наведеного розрахунку доведено часткову сплату відповідачем заборгованості по кредиту в сумі 4635 грн.

На підтвердження укладення електронного кредитного договору від 21 вересня 2019 року № 1299008 позивачем надано суду "Log File" з чіткою хронологією дій учасників електронної комерції при укладенні електронного договору в інформаційно-комунікаційній системі. Відповідач підтвердив, що ознайомлений і приймає умови кредитного договору (оферти), а також підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору від 21 вересня 2019 року № 1299008, з яким він попередньо ознайомився.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , не погоджується з висновками суду першої інстанції, та зазначає, що кредитного договору не укладав, та позики не отримував. Посилався на те, що наявна в матеріалах цивільної справи копію договору позики не засвідчена належним чином, тому не є належним доказом. Також звертає увагу на відсутність доказів належності електронного підпису, яким підписано договір ОСОБА_1 , доказів перерахування позики відповідачу та доказів направлення відповідачу повідомлень про відступлення права вимоги.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.06.2023 року про відкриття провадження роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що ним надано докази які підтверджують факт укладення договору, який підписано електронним підписом відповідача та належні докази передачі прав вимоги. Разом з тим, звертає увагу на те, що відповідачем заборгованість за договором часткового погашалась. Відповідач на підтвердження доводів про не перерахування позики жодних доказів не надав.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 12.06.2023 року у вказаній справі головуючим визначено суддю Коновалову В.А. у зв`язку з закінченням відрядження судді Воронцової Л.П.

В судове засідання представник позивача не з`явився. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» про дату, час та місце розгляду справи повідомлялось належним чином, шляхом направлення судової повістки на електронну пошту, зазначену у позовній заяві та відзиві на апеляційну скаргу, та її отримало 16.05.2023 року, що підтверджується довідкою.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у відповідності до ч. 5 ст. 130 ЦПК України.

Представник відповідача у судовому засіданні апеляційну скаргу просив задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючі позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Товариство у повній мірі довело факт укладання кредитного договору між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_3 , надало належні та допустимі докази на підтвердження видачі відповідачу кредиту, а також докази користування відповідачем кредитними коштами і погашання ним кредиту. Зокрема, згідно наведеного розрахунку доведено часткову сплату ОСОБА_3 заборгованості по кредиту в сумі 4635 грн.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "Авентус Україна" є фінансовою установою, яка здійснює діяльність - інші види кредитування.

Суд першої інстанції, враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти разом з процентами вчасно не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, тому вважав, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача, заборгованість за кредитним договором від 21 вересня 2019 року у сумі 17980 грн, яка складається з основної суми боргу 5000 грн, штрафу- 2500 грн, відсотків за користування кредитом 10480 грн.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам закону та обставинам справи, з огляду на таке.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положення ч. 1 ст. 205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини першої ст. 207 ЦК України (в редакції на час виникнення правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (частина третя статті 207 ЦК України).

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України).

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Частиною 1 ст. 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин, електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин, пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Положення ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин, передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Так, відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Із матеріалів справи вбачається, що 21.09.2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у позику на умовах споживчого кредитування № 1299008, за умовами якого товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в загальній сумі 5000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, з метою покриття побутових витрат, а клієнт зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою.

Судом встановлено, ТОВ «Авентус Україна» перерахувало ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 5000 грн на карту НОМЕР_1 , код авторизації 422540, номер транзакції в системі WayForPay-creditplus-3401613.

На підтвердження укладення електронного кредитного договору від 21 вересня 2019 року № 1299008 позивачем надано суду "Log File" з чіткою хронологією дій учасників електронної комерції при укладенні електронного договору в інформаційно-комунікаційній системі.

Згідно з пропозицією про укладення кредитного договору (оферта) ТОВ "Авентус Україна" пропонує укласти кредитний договір на умовах, встановлених товариством.

Кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: дана пропозиція про укладення договору (оферта), розміщена на сайті кредитора заявка, сформована на сайті кредитора після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та схвалення їх кредитором; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитора, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті.

Відповідач підтвердив, що ознайомлений і приймає умови кредитного договору (оферти), а також підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору від 21 вересня 2019 року № 1299008, з яким він попередньо ознайомився.

Акцептовані ним умови кредитного договору містяться у вказаних заявці та оферті.

Крім того, відповідач розумів, що підписує та укладає кредитний договір на вищевказаних умовах, підписуючи даний акцепт одноразовим ідентифікатором (код смс повідомлення).

Позичальник підтвердив, що вказаний ним при реєстрації номер телефону належить виключно йому, не переданий та не буде переданий у користування та/або володіння та/або розпорядження будь-яким особам, саме цей номер телефону використовується та буде використовуватись позичальником при виконанні умов даного договору, вчиненні будь-яких операцій за ним.

За умовами пропозиції позичальник зобов`язаний забезпечити/гарантувати неможливість для третіх осіб здійснити доступ та/або використати номер телефону, зазначений при реєстрації позичальника у інформаційній системі.

Позичальник несе ризик та негативні наслідки втрати, незаконного володіння, технічного перехоплення інформації, тощо, вибуття з володіння мобільного телефону позичальника (зокрема, відповідної SIM-карти).

Ризик і всю відповідальність за несанкціоноване використання номеру телефону несе виключно позичальник.

Будь-яку особу, яка використала такі засоби, кредитор безумовно вважає позичальником, і не несе відповідальності, якщо це не відповідає дійсності.

Заявка, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), була підписані відповідачем одноразовим ідентифікатором (С511120), надісланим смс-повідомленнями на належний відповідачу фінансовий номер телефону.

Ураховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що спірний договір укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони договору досягли згоди щодо всіх його істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору.

Доводи апеляційної скарги про недолучення до матеріалів справи доказів, які свідчать, що електронний підпис, яким нібито підписані кредитні документи, здійснено та належить саме позивачу, спростовуються викладеними вище обставинами.

Відповідачем, не зважаючи на вимоги ст. 81 ЦПК України про те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не надано доказів на спростування обставин укладення між сторонами договору про надання коштів у позику на умовах споживчого кредитування № 1299008, погодження всіх істотних умов договору.

Пунктом 1.3. договору сторони погодили фіксовану процентну ставку за користування позикою, зокрема знижена процентна ставка становить 1,35% від суми позики за кожен день користування позикою (492,74%) у межах строку надання позики. Стандартна процентна ставка становить 1,80% від суми позики за кожен день користування позикою (657,00% річних). Стандартна процентна ставка застосовується згідно з пунктами 1.7, 3.4, 3.6.2 договору.

Загальна вартість позики за зниженою ставкою складає 140,5% від суми позики ( у процентному виразі) або 7025 грн (у грошовому виразі) та включає в себе проценти (відсотки) за користування позикою -40,50% від суми позики (у процентному виразі) або 2025,00 грн ( у грошовому виразі) (пункт 1.4. договору).

Розділом 3 договору передбачено порядок повернення позики та нарахування/сплати процентів.

Згідно п. 3.1. договору сторони домовилися, що повернення позики та сплата процентів за користування позикою здійснюватимуться згідно графіка платежів, який є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 4.4. договору у випадку прострочення повернення суми позики, клієнт зобов`язаний сплатити товариству штраф в розмірі 60 грн за кожен день прострочення, починаючи з четвертого дня прострочення виконання зобов`язання за договором.

Штрафи за договором нараховуються у момент сплати, але в будь-якому випадку граничний розмір сукупної суми неустойки (штрафу) нарахованої за порушення клієнтом зобов`язань за цим договором, не може перевищувати 50% суми, одержаної клієнтом за цим договором і становить 2500 грн (п. 4.5. договору).

В договорі від 21.09.2019 року передбачено, що невід`ємною частиною цього договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», які розміщені на сайті сredірlus.ua/assets/uploads/public/pravila 18.03.2019. pdf. Приймаючи умови цього договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє. Погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримувати.

З графіку платежів, який є невід`ємною частиною договору від 21.09.2019 року та додатком № 1, вбачається, що відповідач зобов`язалася погасити суму позики - 5000 грн та відсотки за користування позикою - в сумі 2025 грн не пізніше 21.10.2019 року.

Зазначені обставини свідчать про те, що умовами договору про надання коштів у позику на умовах споживчого кредитування № 1299008, сторони передбачили як порядок надання кредиту, умови і строк нарахування процентів за користування кредитом, так і відповідальність сторін.

Судом першої інстанції встановлено, як факт укладення відповідачем договору про надання коштів у позику на умовах споживчого кредитування № 1299008 з ТОВ «Авентус Україна», так і факт отримання кредитних коштів в сумі 5000 грн.

23.04.2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 23042020 у відповідності до якого ТОВ «Авентус Україна» передало Товариству за плату належні йому права вимоги до боржників відповідно до реєстру боржників.

Посилання скаржника на те, що відсутні будь-які підтвердження направлення і отримання ОСОБА_1 повідомлень про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором не заслуговують на увагу, як на підставу для відмови у позові, оскільки за положеннями ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника.

Доводи апеляційної скарги про те, що наявні в матеріалах справи Правила надання коштів не засвідчені належним чином, як це передбачено п. 5,27 ДСТУ 4163-2003, тому є недопустимими доказами не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2023 року у справі № 233/4365/18 зазначено, що вимоги до процесуальних документів і додатків до них визначає процесуальний закон, а не Національний стандарт України, затверджений Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики. Правила проставлення відмітки про засвідчення копії документа, визначені у пункті 5.27 ДСТУ 4163-2003, не поширюються на засвідчення копій документів, які учасники справи подають до суду.

Крім того, як зазначалося вище в укладеному кредитному договорі від 21.09.2019 року зазначено, що Правила надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», розміщені на сайті сredірlus.ua/assets/uploads/public/pravila 18.03.2019. pdf.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна правова оцінка, правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Щодо судових витрат

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, 375, ст. 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 16 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 31 липня 2023 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді О.Ю. Карташов

В.В. Кострицький