У Х В А Л А

(Про залишення заяви без руху)

Справа №348/92/23

23 січня 2023 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Солодовніков Р.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах яких діє законний представник ОСОБА_3 до Делятинської селищної ради, про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

До Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області 19.01.2023 звернулась ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з позовом, в якому просить визначити їм додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті їх батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вивчивши подану заяву та долучені до неї документи, прихожу до висновку, що подана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог статей 175,177 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), а саме:

В порушення п.2 ч. 3 ст. 175 ЦПК позовна заява не містить: зазначення відомих номерів засобу зв`язку сторін у справі (мобільний номер телефону, робочий номер телефону, тощо), офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти сторін. «Засіб зв`язку поштовий» як спосіб повідомлення учасника у справі, положеннями ст.175 ЦПК не встановлений.

В порушення вимог ч.5 ст.175 ЦПК України у позові не вказаний виклад обставин, якими позивачі обґрунтовують свої вимоги причини по яким вони не звернулись до нотаріальної контори у встановлений законом строк, а також зазначення доказів, що підтверджують обставини поважності пропуску позивачами строку для подання заяви про прийняття спадщини протягом 6 місяців від дня відкриття спадщини, тобто з 14 березня 2020 року по 14 вересня 2020 року, що заважали їм звернутись до нотаріальної контори.

Відповідно до ч.6 ст.175 ЦПК у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Згідно із ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Формою розгляду справ цивільної юрисдикції є провадження ( позовне, наказне та окреме).

Враховуючи характер позовних вимог, спір повинен вирішуватись в порядку позовного провадження, відповідно до ч.3 ст.15 ЦПК України.

Справа позовного провадження характеризується наявністю двох сторін з протилежними інтересами і спірністю їх майнових та особистих немайнових правовідносин, які передаються на розгляд суду.

Отже, передумовою звернення до суду в порядку позовного провадження є наявність спірних правовідносин та необхідність захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Спір про право характеризує такий стан відносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав і обов`язків, здійснення яких є неможливим без судового втручання.

Діючим законодавством передбачений порядок отримання спадкового майна у власність.

В обґрунтування свого позову, позивачі не зазначили які саме їх права, свободи та охоронювані законом інтереси порушені селищною радою, якими діями їх порушено, та чому вирішення цього спору є неможливим без судового втручання, оскільки відповідно до ст.4 ЦПК України до суду можна звертатись за захистом свої прав, свобод і охоронюваних законом інтересів.

Враховуючи викладене, вважаю, що відсутність письмового звернення позивачів до нотаріуса про прийняття спадщини (заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину), а також відсутність постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позбавляє дійти висновку суд про наявність достатньо обґрунтованого припущення про порушення або невизнання спадкових прав позивачів.

У позовній заяві зазначено, що позивачі мають право на спадкове майно, та просять суд надати їм додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом, однак діючим законодавством передбачений порядок отримання спадкового майна у власність, відповідно до якого спадкоємці повинні для оформлення спадкових прав звернутись до нотаріуса.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Позивачі не зазначають у позові докази звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини або докази спільного проживання із спадкодавцем, відповідно до ст.1268 ЦК України.

Доказами зазначеного звернення є: письмова заява позивача до нотаріальної контори про прийняття спадщини (видачу свідоцтва про право на спадщину), Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи, постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 „Про судову практику у справах про спадкування, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Враховуючи викладене, вважаю, що відсутність письмового звернення позивачів до нотаріуса про прийняття спадщини (заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину), а також відсутність постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позбавляє дійти висновку суд про наявність достатньо обґрунтованого припущення про порушення або невизнання спадкових прав позивачів.

Оскільки, законодавством України передбачений порядок отримання нерухомого майна у власність в порядку спадкування за законом, а у позивача існують усі умови для реалізації цього права, а тому вважаю, що позивач повинен (зобов`язаний відповідно до ст.1297 ЦК України) письмово звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (про отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухомість).

Враховуючи викладене, вважаю, що підставою для звернення до суду є письмова відмова нотаріуса в оформленні права на спадщину із зазначенням причин відмови вчинення нотаріальної дії, яка відповідно до п.п.31,32 Інструкції „Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України виноситься нотаріусом не пізніш як у триденний строк, на прохання особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальних дій.

Таким чином, позивачам необхідно, на підтвердження позовних вимог і наявності правового характеру спору (наявності спору про право), надати письмову відмову нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Звернення до нотаріуса також необхідне для з`ясування факту відкриття спадщини після смерті спадкодавця і визначення кола спадкоємців.

Так, у позові неправильно визначений суб`єктивний склад учасників процесу.

Враховуючи умови розгляду справ про спадкування у судовому порядку (пункт 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 „Про судову практику у справах про спадкування), відповідачами у таких справах є спадкоємці, які прийняли спадщину. При їх відсутності, та відсутності спадкоємців, які усунуті від права на спадкування, спадкоємців, які не прийняли або відмовились від прийняття спадщини відповідачами по зазначеній справі є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За довідкою Зарічанського старостинського округу Делятинської селищної ради об`єднаної територіальної громади село Заріччя, Надвірнянського району Івано-Франківської області, на ден смерті ОСОБА_4 в будинку АДРЕСА_1 були зареєстровані ОСОБА_3 брат і ОСОБА_5 племінниця.

Відповідно до ст..ст.1262-1265 ЦК ОСОБА_3 і ОСОБА_5 є спадкоємцями різних черг.

У такому разі, якщо ОСОБА_3 і ОСОБА_5 є спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 , саме вони повинні бути зазначені відповідачами, або інші спадкоємці за наявності. За відсутності спадкоємців, то відповідачем повинна бути територіальна громада в особі Делятинська селищна рада.

Щодо зазначених осіб позивачі повинні виконати вимоги ст.ст.175,177 ЦПК України: зазначити ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб), місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, та надати копії позовної заяви, копії всіх доданих до позову документів.

Звертаю Вашу увагу на те, що при поданні уточненого позову та додаткових документів, позивачі повинні виконати вимоги ст.177 ЦПК України щодо надання копії уточненого позову та копій доданих до позову документів відповідно до кількості осіб, що приймають участь у справі.

У відповідності до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених в ст. ст. 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У такому вигляді позов не може бути прийнятий, оскільки за формою та змістом складений в неналежному обсязі, необхідному для правильного і своєчасного розгляду і вирішення справи у визначений законом строк, тому підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку необхідного для усунення недоліків.

На підставі наведеного, керуючись ст. 175, 177, 185, 258-260 ЦПК України суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Запропонувати позивачам в строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху привести заяву у відповідність з вимогами ст.ст. 175,177 ЦПК України шляхом усунення вищевказаних недоліків, уточнення позовної заяви.

3.Роз`яснити, якщо позивачі відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає зазначені вище вимоги, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивачі не усунуть недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

4.Копію ухвали надіслати позивачам.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею і апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Солодовніков Р.С.