Провадження № 22-ц/812/862/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 липня 2023 року м. Миколаїв

справа № 486/1486/22

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого Коломієць В.В.

суддів Самчишиної Н.В., Серебрякової Т.В.,

переглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області, ухвалене 12 червня 2023 року, під головуванням судді Далматової Г.А., повний текст судового рішення складений цього ж дня,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» (далі - АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК») звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позивач зазначав, що в порядку реалізації проекту monobank 04 лютого 2020 року між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та ОСОБА_1 був укладений договір, на підставі якого остання отримала кредит у розмірі 25 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок.

Відповідно до умов цього договору ОСОБА_1 погодилася, що анкета-заява разом з Умовами та Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становлять між нею та Банком договір про надання банківських послуг.

Посилаючись на викладене та порушення відповідачем своїх зобов`язань, що призвело до заборгованості за кредитним договором, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитом, що станом на 23 лютого 2022 року складає 26 588 грн 81 коп.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 вказувала, що позивач не довів, що відповідач при складанні анкети-заяви ознайомилася саме із цими Правилами надання банківських послуг, а також невідомо на яких умовах та з якими відсотками і штрафними санкціями погодилася відповідач під час підписання анкети-заяви. Зазначила про обов`язковість досудового порядку врегулювання питання дострокового повернення коштів та відсутність доказів отримання нею вимоги про дострокове повернення кредиту. З наданої до суду Анкети-заявки неможливо встановити, чи були особи, що її підписали уповноваженими для її підписання. Вказує, що банком самостійно збільшено тіло кредиту на 15385,30 грн за рахунок нарахованих відсотків, погашення яких відбулось за рахунок штучного збільшення тіла кредиту. На думку відповідачки, із розрахунку неможливо достовірно визначити, яка саме сума заборгованості підлягає стягненню та чи взагалі існує будь-яка заборгованість. Посилаючись на викладене, відповідачка вважала можливим стягнення з неї на користь позивача різницю між фактично отриманими від Банку коштів та фактично нею повернутих Банку.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 12 червня 2023 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Мonobank» від 04 лютого 2020 року у розмірі 26588 грн 81 коп., а також відшкодування судового збору в розмірі 2481 грн 00 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. Апелянт зазначала, що висновок суду про те, що умови договору були узгоджені шляхом підписання Умов обслуговування рахунків зроблено за відсутності будь-яких доказів підписання нею таких Умов, а роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, про що вказував Верховний Суд, правові позиції якого є обов`язковими для врахування судами. Також, за твердженням апелянта, висновок суду про підписання спірного договору за допомогою електронного цифрового підпису не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки позивачем не надано жодного доказу, який би свідчив про внесення його до Довірчого списку кваліфікованих надавачів електронних довірчих послуг та можливість генерувати електронний цифровий підпис. Крім того, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначала, що належними доказами, які підтверджують перерахування позивачем відповідачеві певної суми, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», тоді як наданий позивачем розрахунок заборгованості є таблицею нарахувань невідомого походження, а відтак не є належним, допустимим та достовірним доказом ні руху коштів по картковому рахунку, ні розрахунком суми боргу, а виписка по рахунку не повинна прийматись судом, оскільки подана із порушенням ч. 5 ст. 177 ЦПК України. Вказує, що банком самостійно збільшено тіло кредиту на 15385,30 грн за рахунок нарахованих відсотків, погашення яких відбулось за рахунок штучного збільшення тіла кредиту, оскільки анкета-заява не містить розпорядження позичальника щодо договірного списання прострочених платежів за рахунок збільшення кредитного ліміту.

Позивач правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК справа розглядається апеляційним судом без виклику учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету- заяву до договору про надання банківських послуг в рамках проекту Монобанк (monobank) від 04 лютого 2020 року. В анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг зазначено, що ОСОБА_1 просить відкрити на її ім`я поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні та встановити кредитний ліміт на суму вказану у додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов. Погоджується з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладання якого вона підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. З зазначеними документами вона ознайомлена, отримала їх примірник у мобільному додатку, вони їй зрозумілі і не потребують додаткового тлумачення. Визнає, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису. Підтверджує, що ця анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку (а.с. 9).

Згідно пункту 3 Анкети-заяви ОСОБА_1 погодилась з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти її про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

В абзаці другому пункту 10 Анкети-заяви зазначено, що ОСОБА_1 надає право та доручає АТ «Універсал Банк» здійснювати договірне списання коштів з усіх її рахунків, відкритих в АТ «Універсал Банк», без додаткових її розпоряджень, для погашення будь-яких інших її грошових зобов`язань перед Банком, що випливають з умов Договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між нею та АТ «Універсал Банк».

Відповідно до пункту 6 Анкети-заяви ОСОБА_1 просила вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у тому числі її електронний /електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в Банку. Засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключом (номер ключа), що буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з Договором. Також відповідачка погодилась, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях і підтвердила, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися нею та/або Банком з використанням електронного/електронного цифрового підпису.

За змістом пункту 11 Анкети-заяви відповідачка просила усе листування щодо цього Договору здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору.

Дана анкета-заява містить підписи представника Банку та ОСОБА_1 .

Підписання цієї анкети-заяви відповідачка не заперечувала.

До позовної заяви Банком долучено Умови і правила обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛБАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/ Universal Bank, Тарифи з користування Чорною карткою monobank і Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank (а.с. 10-26).

Відповідно до наданого позивачем Паспорту споживчого кредиту Чорної картки monobank споживач отримує його в мобільному додатку та підписує його у електронному вигляді до підписання Договору, зазначена у ньому інформація зберігає чинність та є актуальною до 01.01.2022.

У Паспорті споживчого кредиту зазначені наступні запропоновані відповідачці умови кредитування: тип кредиту - поновлювальна кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання; сума/ліміт кредиту, грн - від 0 до 400 000 (в залежності від суми, яка погоджена у заявці на кредит та відображена у мобільному додатку) грн.; пільгова процентна ставка: 0,00001%, базова процентна ставка: 3,1% в місяць (37,2% річних); процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 6,2% у місяць - збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості (у випадку наявності простроченої заборгованості); від 121 (211) дня прострочення (до повного погашення) встановлена відповідальність за прострочення грошового зобов`язання у розмірі 74,4 % річних.

З довідки позивача про наявність рахунку від 27 лютого 2023 року вбачається, що відповідачці для користування картковим рахунком № НОМЕР_1 була надана платіжна картка № НОМЕР_2 , строком дії до 10/24 (а.с. 91).

Відповідно до довідки АТ «Універсал Банк» від 27 лютого 2023 року розмір встановленого ОСОБА_1 кредитного ліміту через мобільний застосунок за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 04 лютого 2020 року: з 04.02.2020 - 10 000 грн., з 30.05.2020 - 25 000 грн. (а.с. 92).

Факт отримання 04 лютого 2020 року кредитних коштів на картковий рахунок відповідачки в розмірі 10 000 грн., підвищення кредитного ліміту 30 травня 2020 року до 25 000 грн. шляхом надання кредиту в розмірі 15 000 грн., користування відповідачкою кредитними коштами підтверджується випискою з особового рахунку ОСОБА_1 , яка відповідно до положень статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", пунктів 62, 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, є первинним документом, що підтверджує здійснені по банківському рахунку операції (а.с. 86-90).

Крім того з даної виписки про рух коштів вбачається, що відповідачці на підставі відповідних угод між нею та АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» останнім надався неодноразово кредит для погашення заборгованості, внаслідок чого заборгованість за тілом кредиту змінювалась.

На підтвердження вказаного позивачем також були надані копії відповідних заяв ОСОБА_1 , підписаних шляхом накладення її електронного підпису та докази перевірки цілісності електронного підпису.

Так, відповідно до Заяви Клієнта № N 20.30. від 17 липня 2020 року ОСОБА_1 просила надати їй в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» кредит за Сервісом «Розстрочка» на таких умовах: вид кредиту-«Транзакція в розстрочку»; тип кредиту- невідновлювальна кредитна лінія; мета отримання кредиту -здійснення платежу; ліміт кредиту-2080.00 грн.; строк кредиту - 5 міс.; процентна ставка (фіксована) - 0,00001% на рік; комісія за надання фінансового інструменту-визначається за формулою: R*0.019*N де R -сума Кредиту; N -кількість місяців,на які надається сума Кредиту; розмір щомісячного платежу - 455,52 грн та визначається за формулою (R+ R*0.019*N) /N, де R -сума Кредиту; N -кількість місяців, на які надається сума Кредиту; номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту НОМЕР_2 (а.с. 96-98).

Відповідно до заяви Клієнта № N20.30. від 27 липня 2020 року ОСОБА_1 просила надати їй в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» кредит за Сервісом «Розстрочка» на таких умовах: вид кредиту-«Транзакція в розстрочку»; тип кредиту- невідновлювальна кредитна лінія; мета отримання кредиту -здійснення платежу; ліміт кредиту-2080.00 грн.; строк кредиту - 12 міс.; процентна ставка (фіксована) - 0,00001% на рік; комісія за надання фінансового інструменту-визначається за формулою: R*0.019*N де R -сума Кредиту; N -кількість місяців,на які надається сума Кредиту; розмір щомісячного платежу - 212,85 грн та визначається за формулою (R+ R*0.019*N) /N, де R -сума Кредиту; N -кількість місяців, на які надається сума Кредиту; номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту НОМЕР_2 (а.с. 99-101).

Відповідно до заяви Клієнта № N20.30. від 17 серпня 2020 року ОСОБА_1 просила надати їй в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» кредит за Сервісом «Розстрочка» на таких умовах: вид кредиту-«Транзакція в розстрочку»; тип кредиту- невідновлювальна кредитна лінія; мета отримання кредиту -здійснення платежу; ліміт кредиту-1040.00 грн.; строк кредиту -12 міс.; процентна ставка (фіксована) - 0,00001% на рік; комісія за надання фінансового інструменту-визначається за формулою: R*0.019*N де R -сума Кредиту; N -кількість місяців,на які надається сума Кредиту; розмір щомісячного платежу - 106,43 грн та визначається за формулою (R+ R*0.019*N) /N, де R -сума Кредиту; N -кількість місяців,на які надається сума Кредиту; номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку,на який зараховується сума кредиту НОМЕР_2 (а.с. 102-104).

Відповідно до заяви Клієнта № N20.30. від 17 серпня 2020 року ОСОБА_1 просила надати їй в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» кредит за Сервісом «Розстрочка» на таких умовах: вид кредиту-«Транзакція в розстрочку»; тип кредиту- невідновлювальна кредитна лінія; мета отримання кредиту -здійснення платежу; ліміт кредиту-1560.00 грн.; строк кредиту -12 міс.; процентна ставка (фіксована) - 0,00001% на рік; комісія за надання фінансового інструменту-визначається за формулою: R*0.019*N де R -сума Кредиту; N -кількість місяців,на які надається сума Кредиту; розмір щомісячного платежу - 156,64 грн та визначається за формулою (R+ R*0.019*N) /N, де R -сума Кредиту; N -кількість місяців, на які надається сума Кредиту; номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку,на який зараховується сума кредиту НОМЕР_2 (а.с. 105-107).

За змістом вказаних заяв, підписаних як ОСОБА_1 (шляхом накладення електронного підпису), так і представником АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», відповідачка погодилась з тим, що її Заява разом з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, становить Кредитний договір. Також ОСОБА_1 , підтвердила, що вона ознайомлена з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримала їх примірники у Мобільному додатку і вони їй зрозумілі

Одночасно із підписанням вказаних заяв ОСОБА_1 (шляхом накладення електронного підпису) і представником АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» були підписані відповідні Паспорта споживчого кредиту «Транзакція в розстрочку», у яких відображені ідентичні із зазначеними у заявах умови кредитування та додатково передбачено, що в разі відсутності на поточному рахунку Клієнта власних коштів понад 90 днів Банк має право здійснити дії, направлені на погашення заборгованості за рахунок встановленого на поточному рахунку Клієнта кредитного ліміту.

Згідно з наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідачки за кредитним договором станом на 23 лютого 2022 року складає 26 588 грн 81 коп., що є тілом кредиту.

Вимог про стягнення процентів за користування кредитом чи неустойки позивачем не заявлялось.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що зібрані у справі докази доводять укладання відповідачкою кредитного договору у передбаченій законом формі, користування нею кредитними коштами, які не були повернуті позивачу та правильність нарахування Банком суми боргу ОСОБА_1 не спростовано.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Монобанк це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки монобанк. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках монобанк за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Онбординг відбувається шляхом: верифікації клієнта очно та точці видачі; верифікація клієнта очно у відділенні банку; верифікація клієнта очно співробітником служби доставки банку у зручному для клієнта місці; верифікація клієнта очно агентом у точці. Починаючи з травня 2020 року: відео фіксація працівником банку дистанційно; ДІЯ шеренг на точці дистанційно та селфі клієнта; спрощена процедура через УБКІ, селфі клієнта та селфі клієнта з паспортом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https:www.monobank.ua/terms.

Отже у справі, що розглядається предметом розгляду є правовідносини сторін, що склалися у зв`язку з укладенням кредитного договору, однією із форм якого є онлайн кредит, тобто позика оформлена через мережу Інтернет.

Правовідносини даного правочину регулюються ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг», Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про електронну комерцію», нормативними актами Національного Банку України та Національної комісії з державного регулювання ринку фінансових послуг.

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.

З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19.

Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі:

- у паперовому вигляді;

- у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг";

- шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/ або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги;

- в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".

Відповідно до положень статей 5, 15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту.

Зі змісту статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Зазвичай такі правила є невід`ємною частиною кредитного договору, що прописується в самому договорі та без підтвердження про ознайомлення з такими, договір не буде укладено.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).

Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження укладення електронного кредитного договору Банк надав Анкету-заяву ОСОБА_1 , де у пункті 6 зазначено «Прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний /електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в Банку. Я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключом «Clyuch» : НОМЕР_4 , яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх дій згідно з Договором. Також я визнаю, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або Банком з використанням електронного/ електронного цифрового підпису».

Отже судом першої інстанції вірно встановлено, що 04 лютого 2020 року між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір в електронній формі, укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало волі відповідачки, тому відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» він вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

При цьому доводи апелянта про те, що висновок суду першої інстанції про підписання спірного договору за допомогою електронного цифрового підпису не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки позивачем не надано жодного доказу, який би свідчив про внесення його до Довірчого списку кваліфікованих надавачів електронних довірчих послуг та можливість генерувати електронний цифровий підпис, - не можуть бути прийняті до уваги. Так, відповідно до пунктів 6, 7 частини першої статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» довірчий список це перелік кваліфікованих надавачів електронних довірчих послуг та інформації про послуги , що ними надаються; електронна довірча послуга - це послуга, яка надається для забезпечення електронної взаємодії двох або більше суб`єктів, які довіряють надавачу електронних довірчих послуг щодо надання такої послуги. Частиною першою статті 17 зазначеного Закону встановлено, що електронна взаємодія фізичних та юридичних осіб, яка потребує відправлення, отримання, використання та постійного зберігання за участю третіх осіб електронних даних, аналоги яких на електронних носіях не повинні містити власноручний підпис відповідно до законодавства, а також автентифікація в інформаційних системах, в яких здійснюється обробка таких електронних даних, можуть здійснюватися з використанням електронних довірчих послуг або без отримання таких послуг, за умови попередньої домовленості між учасниками взаємодії щодо порядку електронної ідентифікації учасників таких правових відносин.

Отже, враховуючи відсутність домовленості АТ «УНІВЕРСАЛБАНК» і ОСОБА_1 щодо автентифікації останньої, яка не передбачала використання електронних довірчих послуг, то відсутність позивача у Довірчому списку кваліфікованих надавачів електронних довірчих послуг не має правового значення для вирішення даного спору.

З наданого Банком пуш-повідомлення з мобільного додатку щодо етапів входу в додаток вбачається хронологія дій учасників електронної комерції при укладенні електронного договору в інформаційно-комунікаційній системі та доводить, що без погодження з Умовами та правилами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту увійти у додаток «Моnobank» неможливо. Водночас користування карткою без входу в додаток не можливо.

Разом із тим, слід зазначити наступне.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «УНІВЕРСАЛБАНК»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме надані Банком до суду Умови і правила обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛБАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/ Universal Bank та Тарифи з користування Чорною карткою monobank розуміла відповідачка, ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи анкету-заяву до договору про надання банківських послуг в рамках проекту Монобанк (monobank), тоді як вказані Умови і правила та Тарифи ОСОБА_1 не підписані.

При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що не підписані Умови та Правила надання банківських послуг не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання заяви-анкети.

За такого колегія суддів вважає слушними аргументи апеляційної скарги про те, що в даному випадку надані Банком Умови і правила обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛБАНК» та Тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 відступив від висновку Верховного Суду про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом, викладений у постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц, від 18 листопада 2020 року у справі № 313/346/20 та від 26 грудня 2019 року у справі № 467/555/19. При цьому Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного зазначив, що суду потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

За такого не можна вважати, що зазначені у наданому Банком Паспорті споживчого кредиту Чорної картки monobank сторонами узгоджені конкретні умови кредитування.

Разом із тим, такі умови кредитування були узгоджені сторонами при укладанні додаткових кредитних договорів за Сервісом «Розстрочка» від 17 липня 2020 року, 27 липня 2020 року, 17 серпня 2020 року та 23 жовтня 2020 року, що були підписані ОСОБА_1 шляхом накладення її електронного підпису.

Виписка з особового карткового рахунку відповідачки за період з 04 лютого 2020 року по 23 лютого 2022 року свідчить, що умови укладеного сторонами кредитного договору позивачем були виконані, протягом цього часу відповідачка активно користувався кредитними коштами, частково погашаючи заборгованість за кредитом, останній платіж нею був здійснений в лютому 2022 року.

У зв`язку з тим, що відповідачка лише частково здійснювала операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку, виникла непогашена заборгованість.

Ураховуючи те, що позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, суд першої інстанції обґрунтовано вважав , що згідно ст. 526, 1054 ЦК України з ОСОБА_1 на користь АТ «УНІВЕРСАЛБАНК» підлягає стягненню вказана заборгованість, яка станом на 23 лютого 2022 року становить 26 588 грн 81 коп., що складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту) відповідно до умов укладених сторонами додаткових кредитних договорів за Сервісом «Розстрочка» від 17 липня 2020 року, 27 липня 2020 року, 17 серпня 2020 року та 23 жовтня 2020 року, розмір якої підтверджено наданим позивачем розрахунком та відповідачем не спростовано.

З огляду на узгоджені сторонами при укладанні додаткових кредитних договорів за Сервісом «Розстрочка» умови кредитування колегія суддів вважає безпідставними посилання апеляційної скарги на те, що банком самостійно збільшено тіло кредиту на 15385,30 грн за рахунок нарахованих відсотків, погашення яких відбулось за рахунок штучного збільшення тіла кредиту.

Також не можуть бути прийняті до уваги доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що позивачем належними доказами не доведено факту перерахування їй певних сум та наявності у неї заборгованості.

У цій справі позивачем доведено на підставі належних доказів, з урахуванням особливостей проекту monobank, волевиявлення сторін на укладення правочину, зокрема погодження банком заявки позичальника на його укладення, а також підставності стягнення заборгованості за кредитом в розмірі, заявленому до стягнення та не спростованого відповідачем згідно розрахунку за тілом кредиту.

Приєднана позивачем до апеляційної скарги виписка з банківському рахунку є належним доказом оскільки відображає рух коштів та доводить активне користування відповідачкою кредитними коштами та неналежне виконання нею своїх обов`язків з погашення кредиту.

Відповідно до положень статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", пунктів 62, 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписка з банкового рахунку є первинним документом, що підтверджує здійснені по банківському рахунку операції.

Верховний Суд у справі № 554/4300/16-ц наголосив, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки по картковим рахункам можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором

Щодо доводів апелянта про те, що надана Банком виписка по рахунку не повинна прийматись судом, оскільки в порушення ч. 5 ст. 177 ЦПК України була подана до суду першої інстанції не разом із позовною заявою, то колегія суддів вважає їх безпідставними.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вищевказаний документ був наданий позивачем при поданні до суду першої інстанції відповіді на відзив відповідачки на позовну заяву з метою спростування її доводів, викладених у цьому відзиві.

Згідно частини третьої статті 179 ЦПК України до відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами третьою - п`ятою статті 178 цього Кодексу, тоді як частиною п`ятою статті 178 передбачено, що до відзиву додаються докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення.

Отже надана Банком виписка з банківського рахунку відповідачки була подана з дотриманням вимог процесуального закону, до закінчення стадії подання сторонами доказів у справі.

Таким чином, судом першої інстанції виконано вимоги статті 89 ЦПК України щодо оцінки доказів і статті 263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення суду, повно і всебічно досліджено і оцінено докази та встановлено обставини у справі, правильно застосовано норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають.

Враховуючи наведене, відповідно до ст. 375 ЦПК України колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, то відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України в такому разі розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 12 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, в порядку і випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий В.В. Коломієць

Судді Н.В. Самчишина

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 01 серпня 2023 року.