БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/761/22
Провадження № 2-ві/497/1/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2023 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання Ільєва Д.Д.,

за участю: представника ОСОБА_1 адвоката Янковського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград заяву гр. ОСОБА_1 про відвід головуючому судді в об`єднаній цивільній справі №497/761/22 (провадження №2/497/18/23) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місцем проживання дитини з матір`ю та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з батьком, третя особа орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Городненської сільської ради Болградського району Одеської області,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Болградського районного суду Одеської області Раци Володимира Анатолійовича перебуває об`єднана цивільна справа №497/761/22 (провадження №2/497/18/23), в межах якої були об`єднані дві цивільні справи: одна з позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місцем проживання дитини з матір`ю, та друга з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з батьком, де вирішується спір про місце проживання спільної дитини сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; третя особа орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Городненської сільської ради Болградського району Одеської області.

Ухвалою суду від 27.02.2023р. у складі судді Раци В.А. в результаті розгляду у судовому засіданні за участю ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та адвоката Карайвана К.І. було відмовлено у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід головуючому у справі судді Раці В.А., а сама заява для її розгляду передана до канцелярії Болградського районного суду Одеської області для визначення судді у порядку ст.33 ЦПК України.

Для розгляду вона була розподілена судді Кравцовій А.В. (протокол автоматизованого розподілу від 27.02.2023р. та призначена до розгляду на 14:30годину 28.02.2023р. з повідомленням сторін.

Згідно ч.ч.1-3,7,8ст.40 чинного ЦПК України Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

У судове засідання з розгляду заяви про відвід не прибула сторона позивача за первісним позовом,

прибув представник заявника відповідача ОСОБА_1 за первісним позовом адвокат Янковський О.В., який пояснив, що під час розгляду відводу головуючим у судовому засіданні були присутні учасники судового засідання, а з боку позивача за первісним позовом був присутній адвокат Карайван К.І., тому він має знати, що відвід не був задоволений і переданий на розгляд іншому судді, і тому вважає, що можна продовжувати розгляд заяви за відсутності інших учасників справи; крім того, підтримавши заяву про відвід, пояснив, що в нього є обґрунтовані сумніви в неупередженості судді Раци В.А. при розгляді об`єднаної справи з двома позовами первісним і зустрічним, якими колишнє подружжя ОСОБА_2 (первісним позовом) та ОСОБА_1 (зустрічним позовом) просять суд визначити місце проживання їхньої спільної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що наразі проживає з батьком ОСОБА_1 .

Так, пояснив представник заявника, до суду спочатку звернулася ОСОБА_2 з позовом, яким просила визначити місцем проживання дитини місце за адресою її реєстрації. Після чого до суду звернувся ОСОБА_1 з аналогічним позовом, але місцем проживання дитини просить визначити місце проживання з ним, де наразі дитина і проживає. Обидві справи надійшли до розгляду у провадження судді Раци В.А., який об`єднав їх в одне провадження, таким чином, позов ОСОБА_2 визначений як первісний, а позов ОСОБА_1 як зустрічний. Третьою особою був притягнутий до участі в цій об`єднаній справі орган опіки і піклування за місцем проживання сторін і дитини Городненська сільська рада Болградського району Одеської області, оскільки місцем проживання ОСОБА_2 зареєстровано у с.Городнє, а ОСОБА_1 у с.Н.Трояни, і ці обидва села відносяться до одного й того самого ОТГ. Між сторонами існує реальний спір, домовитися вони мирно не можуть, оскільки мати дитини проживає наразі з іншим чоловіком в м.Одеса, а не за адресою реєстрації, з яким хоче разом з дитиною виїхати за кордон, а батько дитини бажає брати участь у вихованні дитини, тому заперечує, щоби дитина виїжджала за кордон. Крім того, дитині з батьком краще, оскільки хлопчик забезпечений усім необхідним, та, крім того, ОСОБА_1 не забороняє матері дитини ОСОБА_2 брати участь у вихованні дитини, будь-якого часу вона має змогу навідати дитину і користується цією можливістю, але, оскільки сама мати дитини фактично проживає в м.Одеса з іншим чоловіком, з яким шлюб не реєструвала, дитині буде краще проживати там, де вона проживає й наразі з батьком. Для встановлення факту того, з ким дитині проживати краще, існує відповідна експертиза яка визначає емоційно-психологічний стан дитини та стан її розвитку за місцем проживання з одним з батьків, і клопотання про призначення такої експертизи було заявлене ОСОБА_1 разом з позовом. Це клопотання було доцільно розглянути після встановлення судом всіх обставин справи і дослідження усіх доказів для того, щоби експерт мав у своєму розпорядженні певні відомості і докази.

Однак, після отримання пояснень сторін і доказів головуючий суддя Раца В.А. своєю немотивованою ухвалою від 16.02.2023р. клопотання про призначення такої експертизи залишив без задоволення з формальним мотивуванням намагання відповідачем за первісним позовом затягувати строки розгляду справи, що, насправді, не відповідає дійсності.

Крім того, ця заява про відвід вже друга, адже ним, представником ОСОБА_4 , вже заявлявся відвід судді Раці В.А. 05.10.2022р. (копію цієї заяви зі штампом про її реєстрацію додає), однак, не розглянувши заву про відвід від 05.10.2022р., головуючий продовжив розгляд справи, було здійснено ще біля десяти судових засідань, і на кожному здійснювався тиск з боку головуючого на ОСОБА_1 і на нього, адвоката Янковського О.В., як його представника шляхом дорікань про те, що метою їх участі у судовому засіданні та заявлення клопотань є намір затягувати розгляд справи, тому він, представник відповідача за первісним позовом і сам ОСОБА_1 не акцентували увагу суду на заяві про відвід від 05.10.2022р. вважаючи, що вона розглянута і в її задоволенні відмовлено, та, сподіваючись на пришвидшення призначення вищевказаної експертизи за їх клопотанням і уникнення втрати зайвого часу на розгляд справи. Та, перша заява про відвід, таким чином, була проігнорована судом і досі не розглянута, що він, адвокат Янковський О.В., з`ясував, ознайомлюючись з матеріалами справи 22.02.2023р. (копію своєї заяви про ознайомлення додає) адже він не виявив доказів розгляду заяви судом і ухвалення за нею рішення.

Наразі він, адвокат Янковський О.В. представник ОСОБА_1 і сам ОСОБА_1 мають беззаперечні сумніви щодо неупередженості судді Раци В.А., який, на їх переконання, є прихильним до сторони позивачки за первісним позовом, і тому просять задовольнити відвід йому, як головуючому судді від участі в розгляді вказаної об`єднаної зазначеної справи.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Раца В.А., що розглядає об`єднану цивільну справу №497/761/22 (провадження №2/497/18/23) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місцем проживання дитини з матір`ю та з зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з батьком, третя особа орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Городненської сільської ради Болградського району Одеської області, вислухавши пояснення адвоката Янковського О.В представника ОСОБА_1 позивача за зустрічним позовом, що є одночасно відповідачем за первісним позовом, дослідивши надані заявником та його представником докази, суд з`ясував наступне.

Відповідно до ч.3ст.39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Заявник, як на дві основні обґрунтовані підстави для відводу головуючого у вищевказаній об`єднаній справі послався на відмову головуючим суддею у задоволенні клопотання про призначення експертизи, та на нерозглянуту заяву про відвід.

Однак, ч.4 статті 36 ЦПК України регламентовано, що "Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу".

Адже сторона, що не згодна з рішенням судді має процесуальну можливість оскаржити його в апеляційній інстанції, і лише суд апеляційної інстанції може зробити висновок про законність і обґрунтованість рішення судді першої інстанції, а тому ця підстава не може бути обґрунтуванням у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід від розгляду справи головуючого судді Раци В.А.

Крім того, з протоколу судового засідання від 04.11.2022р., що міститься в матеріалах об`єднаної справи №497/761/22, №2/497/360/22, вбачається, що в ході судового засідання, яке фікс3валося відповідно до вимог чинного законодавства на комплексі «Акорд», об 11:07 зазначено, що головуючий суддя Раца В.А. ставить на обговорення питання про розгляд заяви про відвід, на що представник ОСОБА_4 відповів, що просить разом зі своїм довірителем відповідачем ОСОБА_1 не розглядати цю заяву, оскільки не підтримують (запис об 11:08:11), та відповідач ОСОБА_1 підтримав думку свого представника (запис об 11:08:59).

Таким чином, твердження представника заявника у даному удовому засіданні під час розгляду заяви про відвід про безпідставне ігнорування головуючим заяви про відвід і її нерозгляд не відповідають фактичним обставинам.

Тому посилання представника заявника про відсутність доказів щодо розгляду заяви від 05.10.2022р. про відвід головуючому і продовження розгляду справи не можна визнати обґрунтованою підставою для задоволення даної заяви, навіть за наявності твердження про існування обґрунтованих сумнівів і переконань в заявника та його представника щодо неупередженості під час розгляду справи саме цим головуючим.

Крім того, статтею 36 ЦПК України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді, серед яких якщо суддя «… прямо чи побічно заінтересований в результаті розгляду справи» та «… є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

З обґрунтувань заяви відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 та його представника про відвід головуючому судді у вищевказаній цивільній об`єднаній справі, вбачається наявність в них сумнівів в тому, що головуючий суддя у даній справі належним чином і в повному обсязі, з урахуванням обставин справи розгляне дану справу, оскільки переконані у наявності підстав для підозри у неупередженості головуючого, стверджуючи, що головуючий суддя зацікавлений в розгляді даної справи, але прямих доказів зацікавленості або ж будь-яких відомостей при цьому не повідомили: тобто, не надали належних і достатніх доказів на підтвердження того, яким чином суддя прямо чи побічно заінтересований в результаті розгляду даної справи.

Однак, право позивача на справедливий суд закріплене в нормах міжнародного права, зокрема, у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (в ідповідно до п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом).

Наявність безсторонності визначається в тому числі і забезпеченням умов, за яких були б неможливі сумніви у неупередженості суду (рішення Європейського суду з прав людини у справі Білуха проти України від 09 листопада 2006 року), зокрема, має бути створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав і навіть потенційної можливості побоюватися, що суд не є безстороннім.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Проте, Європейським судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява №33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Так, ще Пленумом Вищого господарського суду України №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року (абз.2 п.1.2.1 Постанови) було визначено, що: не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з ухваленням суддями рішень в інших справах.

Відповідно до ст.2,3,10 чинного ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Цивільні справи вирішуються судом на підставі чинного законодавства за умов, що виключають сторонній вплив на нього.

Процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право відводу. Можливість заявити відвід суду має забезпечити надійний захист процесу від ймовірного негативного впливу з боку упередженого суду.

А метою відводу судді є недопущення до вирішення справи упередженого судді, підстави ж для відводу судді можуть мати об`єктивний чи суб`єктивний характер.

Об`єктивною підставою для відводу судді є його попередня участь у справі, а саме те, що під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання зазначені обставини є безумовними підставами для відводу, і в разі її наявності суддя має заявити самовідвід. Під визначенням "попереднє вирішення справи" слід розуміти усі випадки, коли дана справа розглядалася у судовому засіданні незалежно від того, чи завершився її розгляд постановленням рішення суду. Підставою для відводу може бути лише безпосередня участь судді, про відвід якого йдеться, у цій справі.

Об`єктивною та безумовною підставою для відводу головуючому є також родинні стосунки з особами, які беруть участь у справі.

Перелік родичів є виключний. Не має правового значення та не може бути підставою для відводу за п.1 ч.1 статті 36 ЦПК України кумівство та інші форми соціальної спорідненості осіб, але, водночас, ці обставини є іншими обставинами, які обґрунтовано можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, та є самостійною підставою для відводу судді, оскільки формулювання п.5ч.1ст.36 ЦПК України свідчить про те, що підстави для заявлення клопотання про відвід не носять вичерпного характеру.

Таким чином, пряма чи побічна заінтересованість судді в результаті розгляду справи може бути підставою як для відводу, так і для самовідводу.

Заінтересованість може мати юридичний або побутовий характер.

Юридична заінтересованість судді має місце, якщо від результату вирішення спору в нього виникнуть, зміняться або припиняться певні права або обов`язки.

Побутова або фактична заінтересованість полягає в тому, що рішення суду може мати вплив на особисті стосунки судді з оточуючими. Наприклад, суддя може заявити самовідвід з цієї підстави, якщо він або його близькі родичі у тій чи іншій мірі залежні від однієї з сторін.

Якщо заяву про відвід з цієї підстави подає особа, яка бере участь у справі, підстави відводу потребують доказування.

Чинним законодавством не передбачено, якими саме засобами доказування можуть бути доведені підстави для відводу, зокрема, чи допускається доведення обґрунтованості відводу показаннями свідків. Виходячи із сутності судового доказування, яке має на меті переконати суд в існуванні певних фактів, вважається, що доказування підстав для відводу, який вирішується самим суддею, не має практичного сенсу, оскільки докази оцінює суддя, якому заявлено відвід.

Так, обставинами, що викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, можуть бути також незаконні дії судді під час розгляду справи, ігнорування законних вимог сторони, створення перешкод для реалізації процесуальних прав, нерівне ставлення до сторін, нетактовна поведінка судді, тощо. Для того щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони також мають бути доведеними.

Спеціальною підставою для відводу судді є також й порушення порядку визначення судді для розгляду справи, який встановлений частиною третьою статті 14,33 цього Кодексу. Отже, якщо суддя чи колегія суддів сформована без дотримання встановленого порядку, відвід підлягає задоволенню.

Чинними нормами ЦПК України, а зокрема, його ст.ст.12 і 13 визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона має довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Але суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, - керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Представником ОСОБА_1 в ході розгляду даної заяви про відвід, а також у доводах заяви заявником в обґрунтування заяви не надано суду відомостей і доказів того, що головуючий суддя Раца В.А. є прямо чи побічно заінтересованим в розгляді справи про визначення місця проживання малолітньої дитини, батьками якої є сторони у справі, а також заявником не надано суду відомостей і доказів упередженості головуючого судді, а саме, доказів того, що головуючий є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших осіб, які беруть участь у даній справі. Крім того, заявником відводу не доведено, що суддя Раца В.А. має стосунки в розумінні кумівства та інших форм соціальної спорідненості з учасниками даної справи, тобто, що суддя Раца В.А. прямо чи побічно зацікавлена в розгляді даної справи, чи якщо від результату вирішення даного спору в судді Раци В.А. виникнуть, зміняться або припиняться певні права або обов`язки; а також, що рішення суду може мати вплив на особисті стосунки судді з оточуючими, зокрема, наприклад, якщо він або його близькі родичі в тій чи іншій мірі залежні від однієї з сторін; так як і не надано доказів і відомостей того, що суддя вчиняв незаконні дії під час розгляду справи, ігнорував законні вимоги сторони, створював перешкоди для реалізації процесуальних прав, нерівно ставився до сторін, нетактовно себе поводив, тощо.

Відсутні також й докази, що при автоматичному розподілі справи для розгляду були вчинені будь-які будь-ким порушення вимог чинного законодавства.

Таким чином, головуючий суддя, що був визначений автоматичним розподілом для розгляду вищевказаного позову та встановивши, що заявником відводу не надано певних доказів на доведення факту наявності неупередженості головуючого у даній справі, суд дійшов висновку, що позивач помилився у своїх висновках щодо підстав для відводу головуючому судді Раці В.А. у даній справі.

До того ж, суд також не встановив наявність обставини, яка передбачена ст.37 ЦПК України, згідно якої "суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі".

Так, у даній справі остаточне рішення не було ухвалене, та не було скасоване судом апеляційної інстанції, як і не було ухвалене у даній справі ухвали про закриття провадження, яка з цих причин не скасовувалася судом апеляційної інстанції.

Тому суд не вбачає жодної об`єктивної, об`єктивної та обґрунтованої підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід головуючому у справі судді Раца В.А., а тому заява про відвід не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 33, 36, 37, 39, 40, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Раци Володимира Анатолійовича від участі в розгляді об`єднаної цивільної справи №497/761/22 (провадження №2/497/18/23) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місцем проживання дитини з матір`ю та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з батьком, третя особа орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Городненської сільської ради Болградського району Одеської області.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту підписання суддею відповідно до вимог ст.261 ЦПК України. Заперечення на ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя А.В. Кравцова