Справа № 167/32/23
Номер провадження 2/167/62/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01 березня 2023 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Сіліча І. І.,

з участю секретаря судового засідання Матвійчук Л. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування

встановив :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина на майно у вигляді 1/4 частка квартири, що знаходиться під номером АДРЕСА_1 , яка на праві спільної сумісної власності належить останньому та її сестрі, відповідачу по справі, ОСОБА_2 . Батько ОСОБА_3 за життя заповіт не склав, а тому позивач, як дочка померлого, є спадкоємцем першої черги за законом. З метою оформлення спадкових прав після смерті батька, позивач звернулася до Рожищенської державної нотаріальної контори Волинської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 . Однак 24 листопада 2022 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки в пред`явлених документах, що посвідчують право власності на спадкове нерухоме майно, не визначена частка спадкодавця у спільній сумісній власності на квартиру. На підставі викладеного, просить визнати за нею право власності на спадкове нерухоме майно, а саме: частку квартири АДРЕСА_1 , як на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 12 січня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання 13 лютого 2023 року о 09 год 30 хв. Витребувано у Рожищенській державній нотаріальній конторі Волинської області копію спадкової справи № 102/2013 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 13 лютого 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті 01 березня 2023 року.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, 01 березня 2023 року представник позивача подав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його та позивача відсутності. Проти заочного розгляду не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. Хоча належним чином була повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подавала.

За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, доходить такого висновку.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що, згідно копії Свідоцтва про право власності на житло, виданого Підприємством житлово-комунального господарства Рожищенського району Волинської області 25 серпня 2011 року та копії Витягу про державну реєстрацію прав, виданого комунальним підприємством «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» 13 жовтня 2011 року за №31657288, квартира АДРЕСА_1 , на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , що стверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 25 квітня 2013 року виконавчим комітетом Дубищенської селищної ради Рожищенського району Волинської області.

Згідно із ч. 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 2 статті 1220 ЦК України встановлено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом положень статті 182 ЦК України до складу спадщини входить лише те нерухоме майно, право на яке зареєстровано в органах, що здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

З листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 вбачається, що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

За правилом ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Положеннями ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно вимог ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1297ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Позивач є дочкою ОСОБА_3 . Факт родинних відносин між спадкодавцем та позивачем ОСОБА_1 підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та копією свідоцтва про одруження НОМЕР_2 , виданого 06 червня 1997 року Дубищенською селищною радою Рожищенського району, згідно якого після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 .

З метою оформлення спадкових прав після смерті батька, ОСОБА_6 , як спадкоємець першої черги, звернулася до Рожищенської державної нотаріальної контори Волинської області із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З копії матеріалів спадкової справи № 102/2013 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 встановлено, що спадкоємець ОСОБА_1 спадкове майно після смерті батька прийняла заяву про прийняття спадщини подала у встановлений законом строк. Крім неї є інший спадкоємець за законом: дочка спадкодавця ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину шляхом постійного спільного проживання разом із спадкодавцем. Інших спадкоємців немає. Пережилого подружжя немає.

Таким чином позивач прийняла спадщину після смерті батька у встановлений законом строк.

З дослідженої в судовому засіданні копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що позивачу державним нотаріусом Рожищенської державної нотаріальної контори Демчук Т. М. відмовлено в зв`язку з тим, що в пред`явлених документах, що посвідчують право власності на спадкове нерухоме майно, не визначена частка спадкодавця у спільній сумісній власності на квартиру, що знаходиться під номером АДРЕСА_1 .

Таким чином, позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно.

Відповідно до п. 4.16 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Пунктом 4.19 Глави 10 Розділу ІІ Порядку №296/5 визначено, що якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Як вбачається із Свідоцтва про право власності на житло, виданого Підприємством житлово-комунального господарства Рожищенського району Волинської області 25 серпня 2011 року, квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка входить до складу спадкового майна, належить співвласникам на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

За правилом ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ч. 1 ст. 368 ЦК України).

Згідно з положеннями ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Зважаючи на викладене, оскільки квартира АДРЕСА_1 , належить двом власникам на праві спільної сумісної власності, за відсутності домовленості співвласників щодо розміру часток, на підставі наявних у справі доказів та за встановлених обставин, суд вважає можливим визначити, що частка співвласника ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у справі спільної сумісної власності становить 1/2 частку вказаної нерухомості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Згідно зі ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач, вказуючи на те, що позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкування за законом після смерті батька, так як в пред`явлених документах, що посвідчують право власності на спадкове нерухоме майно, не визначена частка спадкодавця у спільній сумісній власності на квартиру, що необхідно для вчинення нотаріальної дії, звернулася до суду з даним позовом за захистом порушеного права.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 41 Конституції України наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 ЦК України може бути, зокрема, визнання права.

Беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази, суд, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, ураховуючи, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом та прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , але нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у зв`язку з відсутнісю в пред`явлених документах, що посвідчують право власності на спадкове нерухоме майно, визначеної частки спадкодавця у спільній сумісній власності на квартиру, доходить висновку, що позов, в межах заявлених вимог, необхідно задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Однак, згідно клопотання ОСОБА_1 судовий збір слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. 12, 13, 77, 81, 89, 223, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку у квартирі АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сплачений судовий збір залишити за позивачем ОСОБА_7 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 01 березня 2023 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Представник позивача: адвокат Хитрик Руслан Іванович, робоча адреса: Волинська область Луцький район м. Ківерці вул. Київська, 11.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

СУДДЯ: І.І.Сіліч