Справа № 466/5280/22 Головуючий у 1 інстанції: Ковальчук О.І.
Провадження № 22-ц/811/663/23 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
Провадження № 22-ц/811/3019/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Назар Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львовіцивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2022 року та на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 13 лютого 2023 року,-

ВСТАНОВИВ:

у липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, заінтересована особа Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради.

В обґрунтування заяви покликається на те, що він є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час є пенсіонеркою, а протягом життя хворіла різними хронічними захворюваннями, що в подальшому відобразилося на стані її здоров`я. Стверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено першу групу інвалідності, причиною якої стали хронічні захворювання, що призвели до погіршення її стану, внаслідок чого вона має обмеження життєдіяльності щодо самообслуговування, орієнтації в просторі, спілкування, а також у здатності контролювати свою поведінку, у зв`язку з чим наявна необхідність постійного стороннього нагляду за нею. Зазначає, що його матір не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, відтак,потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги та догляду у зв`язку з чим він був змушений до неї переїхати для надання їй допомоги та догляду. Вказує, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного стійкого, психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та/або керувати ними.

З наведених підстав просить:

-визнати недієздатною громадянку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку міста Чернівці, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

-призначити опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Львів, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

-встановити строк дії судового рішення два роки з дня набрання рішенням законної сили.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2022 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 - недієздатною та встановлено над нею опіку.

Строк дії рішення визначено тривалістю два роки з моменту набрання ним законної сили.

Судові витрати за проведення судово-психіатричної експертизи у розмірі 3883,88 грн. - віднесено на рахунок держави.

Роз`яснено учасникам, що дане рішення суду не є безтерміновим, його дія обмежена у часі. Строк дії даного судового рішення може бути продовжено судом за відповідним клопотанням. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного даним судовим рішенням.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 13 лютого 2023 року у задоволенні вимоги про призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення та додаткове рішення суду в частині відмови у призначенні опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскаржив ОСОБА_1 , в апеляційних скаргах покликається на те, що рішення суду в цій частині та додаткове рішення суду є незаконними та необґрунтованими, ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що висновком судово-психіатричної експертизи № 466 від 03 жовтня 2022 року підтверджується, що ОСОБА_2 страждає стійким хронічним психічним розладом у формі судинної деменції та за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними у зв`язку з чим потребує опіки. Зазначає, що висновок суду першої інстанції щодо ненадання заявником оформленого подання органу опіки і піклування щодо доцільності призначення його опікуном матері суперечить матеріалам справи, оскільки орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради подав до суду подання «Про призначення опікуном недієздатної фізичної особи», в якому просив призначити ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 , отримане судом 03 листопада 2022 року за вхідним номером №22624, яке міститься в матеріалах справи. Вказує, що орган опіки і піклування не тільки не заперечував, а навіть просив у поданні призначити його опікуном матері, а викладену у поданні позицію підтримав представник органу опіку та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради в судовому засіданні, однак вищезазначене подання безпідставно не взято судом до уваги. З наведених підстав просить рішення суду частині відмови у призначенні опікуном матері скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким призначити опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а додаткове рішення суду скасувати повністю та ухвалити нове судове рішення, яким призначити опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В судове засідання не з`явилися сторони, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки текст постанови складено 04 квітня 2023 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 27 березня 2023 року, датою ухвалення постанови є саме 04 квітня 2023 року.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч.ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Задовольняючи частково заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 страждає стійким хронічним психічним розладом у формі судинної деменції, внаслідок чого не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що є підставою для визнання її недієздатною та встановлення над нею опіки, однак вимога про призначення ОСОБА_1 її опікуном не підлягає до задоволення у зв`язку з ненаданням належно оформленого висновку органу опіки та піклування щодо доцільності призначення опікуном заявника.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Статтею 30 ЦК України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом (ч. 2 ст. 39 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Згідно з ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , виданим повторно відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому 23 грудня 1997 року, підтверджується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 є інвалідом першої «А» групи загального захворювання безтерміново та потребує постійного стороннього догляду та нагляду, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серія 12ААВ № 616179 від 14 липня 2022 року.

Висновком лікарської комісії Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» № 888 від 19 липня 2022 року підтверджується, що ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду у зв`язку з обмеженням самообслуговування, обмеження здатності до самостійного пересування, обмеження здатності до орієнтації, обмеження здатності до спілкування, обмеження здатності контролювати свою поведінку.

Згідно з ч. 1 ст. 298 ЦПК України Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 16 серпня 2022 року призначено у справі судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставлено такі питання:

1. Чи страждає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на будь-яке психічне захворювання ? Якщо так, то на яке?

2. Чи є захворювання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хронічним і стійким?

3. Чи дозволяє психічне захворювання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?

4. Чи потребує встановлення опіки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?

Проведення експертизи доручено експертам Львівської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України».

Попереджено експерта про кримінальну відповідальності за ст. ст. 384, 385 КК України.

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 466 від 03 жовтня 2022 року ОСОБА_2 страждає стійким хронічним психічним розладом у формі судинної деменції, за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою (ч. 3 ст. 63 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

ОСОБА_1 здійснює догляд за своєю матір`ю, ОСОБА_2 , яка є інвалідом першої «А» групи та проживає без реєстрації разом з нею в квартирі АДРЕСА_3 , що підтверджується актами від 18 липня 2022 року та від 20 жовтня 2022 року, складеними комісією у складі майстрів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , затвердженим директором ЛКП «Балатон-409».

В квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані та проживають ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується довідкою № 1498 від 20 жовтня 2022 року, виданою ЛКП «Балатон-409».

ОСОБА_7 не звертався із заявою про визнання ОСОБА_2 недієздатною та встановлення над нею опіки, призначення його опікуном недієздатної матері.

27 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради із заявою, в якій просив надати подання про можливість призначення його опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався, що підтверджується довідкою № 1225 від 20 жовтня 2022 року, виданою КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер», а також на наркологічному обліку в медичному центрі не перебуває, що підтверджується довідкою № 1714 від 24 жовтня 2022 року, видною КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень».

02 листопада 2022 року опікунською радою при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради рекомендовано органу опіки та піклування Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради скерувати до суду подання про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі визнання її недієздатною особою.

Як вбачається з матеріалів справи 03 листопада 2022 року Шевченківським районним судом м. Львова отримано подання органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради №36-вих-93937 від 03 листопада «Про призначення опікуном недієздатної фізичної особи», в якому орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради просить ухвалити рішення, яким призначити ОСОБА_1 опікуном матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі визнання її недієздатною особою (а.с. 55-56).

Враховуючи те, що належними та допустимими доказами,наявними в матеріалах справи, а саме, висновком судово-психіатричної експертизи № 466 від 03 жовтня 2022 року, висновком лікарської комісії Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» № 888 від 19 липня 2022 року, довідкою до акта огляду МСЕК серія 12ААВ № 616179 від 14 липня 2022 року, підтверджується, що ОСОБА_2 страждає стійким хронічним психічним розладом у формі судинної деменції, внаслідок чого не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим потребує постійного стороннього догляду та нагляду, потребує опіки, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для визнання її недієздатною та встановлення опіки.

Аналіз змісту ч. 1 ст. 300 ЦПК України свідчить про те, що суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, одночасно встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна.

Разом з тим, визнавши ОСОБА_2 недієздатною та встановивши над нею опіку, суд першої інстанції, всупереч вимогам ч. 1 ст. 300 ЦПК України, не призначив їй опікуна, що є обов`язком суду при ухваленні судом рішення про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки.

Відмовляючи у призначенні ОСОБА_1 опікуном йогоматері ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що орган опіки та піклування не надав належно оформленого висновку щодо доцільності призначення опікуном саме заявника.

Однак, такий висновок суду першої інстанції суперечить матеріалам справи, оскільки орган опіки та піклування, яким є Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, скерувала до суду подання про призначення ОСОБА_1 опікуном його матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі визнання її недієздатною особою, яке отримано судом до ухвалення оскаржуваного рішення суду, а відтак, безпідставно не взято до уваги судом першої інстанції при вирішенні питання щодо призначення ОСОБА_2 опікуна.

Враховуючи те, що із заявою про призначення опікуном ОСОБА_2 звернувся її син ОСОБА_1 , який є членом її сім`ї, інші особи з таким клопотанням не зверталися, і Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради, як органом опіки та піклування, надано подання на призначення саме його опікуном, колегія суддів приходить до висновку про те, що опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід призначити її сина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а відтак апеляційні скарги ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2022 року та додаткове рішення суду м. Львова від 13 лютого 2023 року підлягають до часткового задоволення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційні скарги ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2022 року та на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 13 лютого 2023 року задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2022 року в частині часткового задоволення заяви ОСОБА_1 та в частині вирішення вимоги про призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 13 лютого 2023 року скасувати.

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В решті рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення постанови.

Постанова складена 04.04.2023 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк