Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/586/22
Провадження № 2/391/38/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2023р.селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Козюменської В.В.,

при секретарі Рогожкіній І.Ю.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Компаніївка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Компаніївський відділ державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що 17.11.2022 р., перевіривши інформацію в Єдиному реєстрі боржників, їй стало відомо, що Компаніївським відділом державної виконавчої служби відносно неї відкрито виконавче провадження. З метою з`ясування даної інформації, вона звернулась з заявою до державного виконавця з проханням надати можливість ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження. Після ознайомлення, їй стало відомо про існування виконавчого напису приватного нотаріуса №9345 від 11.09.2019 р., вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем про стягнення з неї заборгованості на користь відповідача. На підставі вищезазначеного виконавчого напису державним виконавцем Компаніївського відділу державної виконавчої служби було відкрите виконавче провадження АСВП №68779966 від 12.04.2022 р. за яким стягується на користь ТОВ «Фінансова компанія Управління активами» заборгованість на загальну суму 6693,35 грн. Про вказану заборгованість позивач зазначає, що про нараховану суму кредиту вона дізналась лише коли звернулася до відділу виконавчої служби.

З виконавчим написом позивач не погоджується, вважає його таким, що не підлягає виконанню, оскільки він вчинений з порушенням діючого законодавства, зокрема, документи, які надані для вчинення виконавчого напису, не свідчать про безспірність суми заборгованості; не надано доказів видачі кредиту та сплати заборгованості.

Тобто нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався в безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Позивач вважає, що заборгованість по кредиту має спірний характер, тому просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою від 05.12.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до цієї ж ухвали було задоволено клопотання позивача щодо витребування в відповідача та третьої особи приватного нотаріуса Гуревічова О.М. виконавчий напис №9345 від 11.09.2019 р. та документи, на підставі яких було видано вказаний виконавчий напис. (а.с.17).

В судове засідання позивач не з`явилася, просила розглядати справу за її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити.

Представник відповідача ТОВ "Фінансова компанія управління активами", будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Разом з цим, 05.01.2023 року відповідач надіслав клопотання про врегулювання спору за участю судді та надав заяву про визнання частково позовних вимог в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнути з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 496,00 грн. Крім того, відповідачем було заявлено клопотання про долучення наступних документів: виписки з рахунку ОСОБА_1 та копію Договору Факторінгу від 24.07.2018 р. разом з реєстром заборгованості. Вказане клопотання було задоволено. Також відповідачем зазначено, що оригінал кредитного договору від 01.06.2013 р., оригінали матеріалів, що підтверджують повідомлення про порушення кредитних зобов`язань, надані приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Гуревічову О.М. для оформлення нотаріальної справи; оригінал виконавчого напису направлено до Компаніївського ВДВС для відкриття виконавчого провадження.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. жодних документів суду не надано без зазначення причин.

Ухвалою суду від 23.01.2023 в задоволенні клопотання представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» про врегулювання спору за участю судді відмовлено.

Треті особи у судове засіданні не явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 11.09.2019 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем вчинено виконавчий напис №9345 щодо стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в розмірі 6693,35 гривень. Відповідно до цього ж виконавчого напису, Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами» ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі Договору Факторінгу від 24.07.2018 р., якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» відступлено право вимоги на підставі Договору факторінгу від 17.06.2015 р., якому в свою чергу ПАТ «Платинум Банк» на підставі Договору відступлення права вимоги від 22.05.2014 р. відступлено право вимоги за Кредитним договором зі страхування життя, майна та/або подовженої гарантії позичальника.

12.04.2022 р. на підставі зазначеного виконавчого документу начальник Компаніївського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Скоробрух М.С. відкрив виконавче провадження №68779966 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами» коштів на загальну уму 6693,35 грн. (а.с.14).

Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу ОСОБА_3 зареєстровала шлюб з та змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 » (а.с.13).

Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Також вчинення нотаріальних дій регулюється Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів регулюються Главою 14 Закону України «Про нотаріат» та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Аналогічний порядок вчинення нотаріальних дій передбачений пунктами 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно статті 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Виходячи з аналізу вищенаведених норм, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Згідно статті 88 Закону України «Про нотаріат», безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість, нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого.

З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. (Вказаний висновок викладено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 84цс19).

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. (Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18).

Отже, в основі вчинення вищевказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної у боржника заборгованості.

Безспірністю у розумінні ст. 88 Закону України «Про нотаріат» є саме факт існування між кредитором та боржником правовідносин, а також наявність заборгованості, яка підтверджується документами, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідач, відповідно до положень статей 76-81 ЦПК України, не надав суду належних і достатніх доказів в обґрунтування того, що приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Гуревічем О.М. були подані відомості про безспірність суми заборгованості позивача за кредитним договором.

Відповідачем документи, на підставі яких було видано виконавчий напис, суду не надано. Відповідач, згідно своєї заяви, не заперечував обставини, викладені позивачкою в позовній заяві (в тому числі щодо відсутності безспірності суми заборгованості) та просив суд задовільнити позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису №9345 від 11.09.2019 р. таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи наведене, відсутності належного підтвердження безспірності заборгованості боржника (тобто порушення ст. 88 Закону України «Про нотаріат»), а також відсутності підтвердження належного виконання вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», приймаючи до уваги визнання відповідачем позовних вимог в частині визнання виконавчого напису №9345 від 11.09.2019р., таким, що не підлягає виконанню, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог й визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Частиною першою статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно частини першої статті 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне зазначено в частині 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI.

Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи, з матеріалів позову вбачається, що позивачем ОСОБА_6 було сплачено судовий збір в сумі 992,40 грн. Суд вважає можливим повернути позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого ним при поданні позову та стягнувши з відповідача решту 50% сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 215, 216, 220, 628, 638, 799, 806 ЦК України, ст..ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Компаніївський відділ державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 9345, вчинений від 11.09.2019 року, що видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів на загальну суму 6693,35грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», за кредитним договором № 773/5211ES5D11P від 01 червня 2013 року, укладеним з ПАТ «Платинум Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Компаніївському районі Кіровоградської області Махині Валентини Володимирівни, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , 50 % судового збору в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп., сплаченого, згідно з квитанцією № 0.0.1 від 17.11.2022 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи;

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами», ЄДРПОУ , юридична адреса: 08200, Київська область м.Ірпінь, вул.Стельмаха, 9А, офіс 203.

Третя осба1:Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович; адреса: 01001, м.Київ, вул.Мала Житомирська, 6/5.

Третя особа2: Компаніївський відділ державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), адреса: 28400, Кіровоградська область Кропивницький район смт.Компаніївка вул.Вишнева, 21.

Суддя В.В.Козюменська