Провадження № 2/127/3946/21
19 січня 2023 рокум. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області у складі:
головуючої судді Іщук Т. П.,
за участі секретаря судового засідання Коваленко Д. І.,
представника позивача адвоката Федчук Т. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, стягнення пені,
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 вересня 2021 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі із викликом сторін, з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.
Правом подання відзиву відповідач не скористався.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 листопада 2021 року в справі призначена судова товарознавча експертиза та зупинено провадження в справі.
Ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 03 лютого 2022 року поновлено провадження в справі, виправлена описка в ухвалі суду від 08 листопада 2021 року та зупинено провадження в справі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 серпня 2022 року поновлена провадження в справі. В судове засідання викликався судовий експерт.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 листопада 2022 року повторно направлена на виконання ухвала суду від 08 листопада 2021 року про призначення товарознавчої експертизи з урахуванням ухвали суду про виправлення описки від 03 лютого 2022 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2022 поновлено провадження в справі.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Федчук Т. М. позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. При цьому просила стягнути шкоду в повному обсязі відповідно до положень ст.1192 ЦК України, а також стягнути судові витрати.

Відповідач ФОП ОСОБА_2 у судове засідання вкотре не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов відповідач не надав, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечувала проти такого порядку розгляду справи.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом установлено, що 01 жовтня 2020 року позивачем придбаний Apple iPad Pro 11 2020 Wi-Fi 128 GB Space Gray (MY232) (DMPD2ENBPTRF) вартістю 25500,00 грну магазині «Highway Store». На придбаний товар отримав гарантійний талон від 01 жовтня 2020 року №А763 терміном на 12 місяців.

04 грудня 2020 року звернувся у сервісний центр «Цитрус Сервіс» №3, що знаходиться у АДРЕСА_1 , господарську діяльність за яким здійснює ФОП ОСОБА_2 .

Згідно квитанції про прийом в негарантійний ремонт № ПР00С686903 від 04 грудня 2020 року (ФОП ОСОБА_2 ) у сервісний центр «Цитрус Сервіс» №3 прийнятий у ремонт iPad Pro 11 128 GB Space Gray Apple 2020 від ОСОБА_1 у зв`язку із несправністю дисплея пристрою, а саме вказано, згідно примітки, про потрапляння вологи гелю для усунення бульбашок під склом, підсвітка трісла, з`явилися смуги на білому фоні. При цьому зазначена відсутність видимих зовнішніх пошкоджень. Замовник та виконавець послуги обумовили проведення робіт із чистки пристрою вартістю 1200,00 грн з наступною діагностикою. За умовами проведення діагностики та ремонту, ремонт апарату здійснюється за домовленістю сторін; сервісний центр може змістити строк ремонту без згоди власника.

Згідно акту виконаних робіт від 27 грудня 2020 року №ВД000226470 зовнішніх видимих пошкоджень пристрій не має; заявлена несправність зі слів клієнта: дисплей неправильне, спотворене зображення; інженером виявлена несправність: дисплей відсутнє підсвічування; найменування виконаних робіт та використана деталь: заміна підсвітки для Apple iPad Pro 11 Original. Повна вартість виконаних робіт, включаючи вартість деталей становить 4500,00 грн.

27 грудня 2020 року ОСОБА_1 адміністрації сервісного центру «Цитрус Сервіс» №3 подана заява, згідно якої ОСОБА_1 при огляді планшету iPad Pro, який був зданий в ремонт, виявив тріщини переднього скла екрану в області модуля фронтальних камер та подряпини. Раніше при здачі та огляду ним та сервісним менеджером таких дефектів не було та не фіксувалося, тому прийняти планшет після коштовного ремонту у такому стані не міг. Просив повернути кошти за новий планшет або провести заміну планшету на новий.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 від 27 грудня 2020 року, адміністрацією «Цитрус Сервіс» листом від 20 січня 2021 року повідомлено про неможливість задоволення вимог ОСОБА_1 у зв`язку із тим, що у придбаному ним товарі не виявлено істотного недоліку, який підтверджено документально, а також він не містить ознак наявності істотного недоліку відповідно до ч. 12 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів».

В матеріалах справи наявний також акт виконаних робіт від 09 лютого 2021 року №ВД000020669 прийнятого 27 грудня 2020 року пристрою iPad Pro 11 128 GB Space Gray Apple 2020, за яким видимих зовнішніх пошкоджень немає; заявлена несправність зі слів клієнта: дисплей неправильне, спотворене зображення; несправність виявлена інженером: сліди попадання вологи всередині пристрою; найменування виконаних робіт: відновлення після водного пошкодження, вартість виконаних робіт 1200,00 грн

27 лютого 2021 року адміністрації сервісного центру «Цитрус Сервіс» №3 ОСОБА_1 подана заява з проханням проведення експертизи планшету щодо втрати товарного вигляду після проведеного ремонту.

Згідно відповіді Головного управління Держпродспоживслужби у м. Києві від 19 березня 2021 року №065/4165 на звернення ОСОБА_1 повідомлено про відсутність підтвердження звернень ОСОБА_1 до сервісного центру щодо усунення виявлених недоліків у виконаних роботах (наданих послугах), що не надає підстав вбачати відмову сервісного центру в реалізації його прав, встановлених ч. 3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Водночас, враховуючи запропоновану йому знижку у розмірі 300,00 грн, проінформовано, що головним управлінням здійснюється контроль дотримання суб`єктами господарювання законодавства про захист прав споживачів в межах повноважень і не наділене повноваженнями щодо надання експертних висновків про причини виникнення пошкоджень технічно-складних побутових товарів з метою встановлення відповідальності виконавця за завдану шкоду та розміру завданих збитків та повідомлено про вирішення питання відшкодування збитків у судовому порядку.

31 березня 2021 року адміністрації сервісного центру «Цитрус Сервіс» №3 ОСОБА_1 подана заява про те, що 28 березня 2021 року знаходився у відділенні «Цитрус Сервіс» для отримання відповіді на його заяву від 27 лютого 2021 року, яку не отримав. Після дзвінка до кол-центру 28 березня 2021 року йому повідомлено про можливість забрати відповідь у будні, яка оформлена 23 березня 2021 року, але він про неї вчасно повідомлений не був.

Листом від 23 березня 2021 року адміністрація «Цитрус Сервіс», на заяву ОСОБА_1 від 27 лютого 2021 року, повідомила про порядок призначення експертизи за судовим рішенням. Також зазначено, що у зв`язку із відсутністю інформації про організації, що уповноважені проводити експертизу товару позивача, відповідачем підготовлені та направлені запити про можливість проведення експертизи товару на предмет виявлення причин несправності, а про отримані відповіді ОСОБА_1 буде повідомлено.

За актом виконаних робіт від 20 серпня 2021 року №ВД000067513 прийнятого 27 грудня 2020 року пристрою iPad Pro 11 128 GB Space Gray Apple 2020 убачається, що пристрій отриманий ОСОБА_1 20 серпня 2021 року, в акті ним власноручно зазначено у графі зовнішніх пошкоджень про те, що після ремонту тріщини, подряпини на склі в області фронтальної камери, до ремонту цих пошкоджень не було. Також зазначено, що пристрій забраний для проведення експертизи, адже сервіс утримував його пристрій з грудня 2020 року і нічого не робить для вирішення претензій споживача та компенсації; увесь час він не міг користуватися своїм пристроєм.

У відповідь на адвокатський запит від 28 липня 2021 року ФОП ОСОБА_2 листом від 26 серпня 2021 року № 5/н повідомлено, що дійсно 04 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся з вимогою проведення платного сервісу товару iPad Pro 11 128 GB Space Gray Apple 2020. Відповідно до актів виконаних робіт було виконане відновлення після водного пошкодження та заміна скла дисплею, ремонт завершений 27 грудня 2020 року, про що позивач отримав інформацію. При отриманні товару споживач зауважив про наявність тріщин біля фронтальної камери. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачу було запропоновано відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи, проте споживач відмовився та вимагав повернення грошових коштів за товар. Натомість у товарі споживача не виявлено істотного недоліку або його ознак, тобто відповідно до законодавства задовольнити вимоги споживача було неможливо. У зв`язку із відсутністю інформації про організації, уповноважені проводити експертизу товару позивача, відповідачем готувалися запити про можливість проведення такої експертизи на предмет виявлення причин наявності недоліків. Через відсутність адреси реєстрації або фактичного місця проживання споживача було неможливо відправити повідомлення щодо отримання товару за допомогою засобів поштового зв`язку, саме тому ОСОБА_1 був повідомлений про необхідність отримати товар засобами телефонного зв`язку: 22 січня 2021 року, 05 лютого 2021 року, 08 лютого 2021 року, 27 та 28 березня 2021 року, 05 липня 2021 року, тобто перебування товару на зберіганні у сервісному центрі впродовж до 20 серпня 2021 року є власним волевиявленням ОСОБА_1 . Одночасно повідомлено про готовність ФОП ОСОБА_2 задовольнити вимоги споживача відповідно до ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ст. 3, 6, 11, 525, 627 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмет договору, умови, визначені законом як істотні, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди).

Відповідно до ч. 1, 2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

За договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконати роботу (ч. 1 ст. 865 ЦК України).

Статтею 866 ЦК України передбачено, що договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору.

Як встановлено судом та безумовно слідує із матеріалів справи 04 грудня 2020 року ОСОБА_1 передано відповідачу ФОП ОСОБА_2 для ремонту свій пристрій ремонт iPad Pro 11 128 GB Space Gray Apple 2020 із заявленою несправністю дисплею, неправильне та спотворене зображення, попередньо узгодивши суму ремонту у 1200,00 грн без визначення строку такого ремонту. При цьому згідно квитанції про прийом на негарантійний ремонт від 04 грудня 2020 року №ПР00С686903 сторонами визначена примітка про відсутність видимих зовнішніх пошкоджень.

Як передбачено статтею 42 Конституції України, держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором.

За ч. 4 ст. 10 вказаного Закону за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Якщо істотні недоліки було виявлено в роботі (послузі), виконаній з матеріалу споживача, споживач має право вимагати на свій вибір або виконання її з такого ж матеріалу виконавця, або розірвання договору і відшкодування збитків. Зазначені вимоги можуть бути пред`явлені споживачем протягом строків, передбачених нормативно-правовими актами та умовами договору, а в разі відсутності таких строків - протягом десяти років. Принагідно слід зазначити, що ст. 1 цього ж Закону визначене поняття істотного недоліку, яким є недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Як встановлено судом у ході судового розгляду, а також згідно відповіді на адвокатський запит ФОП ОСОБА_2 від 26 серпня 2021 року №5/н відповідач пропонував відшкодування завданих позивачу збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи. Наразі, як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 при виявлені пошкоджень просив повернути кошти за новий планшет або провести заміну планшету на новий.

Звертаючись до суду із даним позовом, ОСОБА_1 вказував про те, що при закінченні ремонту 27 грудня 2020 року та отриманні товару він зауважив про наявність тріщин переднього скла екрану пристрою в районі модулю фронтальних камер та подряпини, яких не було на момент передачі речі для ремонту. Тобто позивач вказує на спричинення йому майнової шкоди внаслідок пошкодження пристрою відповідачем під час виконання робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Частинами 1, 2 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець зобов`язаний протягом місяця відшкодувати збитки, що виникли у зв`язку з втратою, псуванням чи пошкодженням речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт (надання послуг). Виконавець не звільняється від відповідальності, якщо рівень його наукових і технічних знань не дав змоги виявити особливі властивості речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт (надання послуг).

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, відповідач як виконавець послуг своєї вини в завданні шкоди не спростував, а тому слід дійти висновку про дійсне нанесення позивачу як споживачу шкоди при наданні послуг.

Визначаючись із розміром майнової шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача, судом встановлено, що згідно висновку експерта №СЕ-19/102-22/17023-ТВ від 02 грудня 2022 року розмір матеріальної шкоди, заподіяний пошкодженням iPad Pro 11 2020 Wi-Fi 128 GB Space Grey (MY 232) (DMPD2ENBPTRF) при його ремонті ФОП ОСОБА_2 міг становити 23376,00 грн.

Однак зі змісту позовних вимог убачається, що ОСОБА_1 просив стягнути на свою користь майнову шкоду у розмірі 7000,00 грн,

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Таким чином, оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог, з відповідача на корись позивача підлягає стягненню майнова шкода у визначеному ОСОБА_1 розмірі.

Щодо вимог позивача про відшкодування йому моральної шкоди, то слід зазначити наступне.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 1 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» шкода - це завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров`я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об`єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що в контексті Закону України «Про захист прав споживачів» у спорах про захист прав споживачів законодавством передбачено відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо її заподіяння було небезпечне для життя і здоров`я людини.

Однак, обґрунтовуючи позовні вимоги, в частині моральної шкоди, позивач, окрім положень Закону України «Про захист прав споживачів», також посилається та обґрунтовує свої вимоги загальними положеннями про відшкодування шкоди, визначеними Цивільним кодексом України.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про захист прав споживачів» законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів.

Частинами 1-3 ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд вважає, що внаслідок неправомірних дій відповідача, які полягали у пошкодженні речі, яка передана для виконання робіт, позивачу було завдано моральної шкоди, яка полягала в переживаннях, душевних стражданнях щодо пошкодження дороговартісного пристрою, тривалій неможливості користування планшетом. З урахуванням наведеного, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку про необхідність частково задоволення цієї частини позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди коштів у сумі 5000,00 грн.

Позивач також просить стягнути на його користь пеню у розмірі 31860,00 грн на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», посилаючись на тривале зберігання з 28 грудня 2020 року до 20 серпня 2021 року, відповідачем належного позивачу пристрою.

Так згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

У постанові Верховного Суду від 14 вересня 2020 року у справі № 369/10006/17 зроблено висновок по застосуванню частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» та вказано, що «вона поширюється на договори підряду та договори про надання послуг. Відповідно прострочення зобов`язань, що виникли із договору підряду або договору про надання послуг зумовлює нарахування пені у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги) або в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення».

Натомість у даному випадку замовлені роботи з ремонту планшету відповідачем були виконані 27 грудня 2020 року. Про те, що такі роботи виконанні не в строк, матеріали справи доказів не містять. Починаючи з 28 грудня 2020 року ОСОБА_1 за власним бажанням відмовився від одержання пристрою, вимагаючи повернення коштів за товар та згодом проведення експертного дослідження. Тобто належить стверджувати про неможливість застосування положень ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» до спірних правовідносин, а тому у задоволенні позову у цій частині необхідно відмовити.

Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Зважаючи, що позов задоволений частково (на 24,65%), а позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 223,83 грн судового збору пропорційно розміру задоволеної частини вимог.

Відповідно до ст.133 ЦПК України до судових витрат, окрім судового збору, також належать витрати на правничу допомогу та витрати пов`язані з проведення експертизи, про стягнення яких заявлено позивачем.

З огляду на задоволення позовної вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди, розмір якої підтверджений проведеною експертизою, витрати для її проведення в розмірі 1812,29 грн підлягають стягненню з відповідача.

Щодо витрат на правничу допомогу, то слід зазначити, що згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом ст. 137, 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу мають бути дійсними (реальними), необхідними, а їх розмір розумним з огляду на складність справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини наведеної, зокрема, у пункті 95 рішення від 26.02.2015у справі «Баришевський проти України», пункті 80 рішення від 12.10.2006у справі «Двойних проти України», пункті 88 рішення від 30.03.2004у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При цьому, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини (рішення від 23.01.2014 у справі «East|WestAlianceLimited» проти України», заява № 19336/04), обгрунтованим слід вважати розмір витрат, що є співмірним до складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим на виконання таких робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також з ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд повинен оцінити витрати сторони у справі на оплату правничої допомоги у сукупності з критеріями, на які звертає увагу Європейський суд з прав людини, ураховуючи реальні обставини їх понесення та необхідності таких трат. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 та ч.8 ст.141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.01.2021 в справі №925/1137/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.12.2020 в справі № 317/1209/19, від 03.02.2021 у справі № 554/2586/ 16-ц.

Як слідує з матеріалів цієї цивільної справи позивач в підтвердження витрат на правничу допомогу надав договір від 08 липня 2021 року, акт виконаних робіт від 11 січня 2023 року.

За змістом договору розмір винагороди визначений у договорі у вигляді фіксованої суми в сумі 5000,00 грн, яка сплачується протягом 5 календарних днів з дня набрання законної сили судовим рішенням.

Надаючи оцінку вищезазначеним доказам, суд вважає, що позивачем доведено обставину отримання професійної правничої допомоги в межах даної цивільної справи, заявлений розмір витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, реальними та підтвердженими матеріалами справи, заяв щодо не співмірності не надходило, а тому визначаючись з їх розподілом відповідно до вимог ст.137,141 ЦПК України та зважаючи на часткове задоволення позову, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 1232,50 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу (пропорційно задоволеним вимогам).

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 3, 6, 11, 22, 23, 525, 626, 627, 638-640, 865, 866, 1167 ЦК України, ст. 11, 12, 13, 76-81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , у відшкодування майнової шкоди 7000,00 грн (сім тисяч гривень 00 коп.), у відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 коп.)

У решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути із фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь держави 223,83 грн судового збору та на користь ОСОБА_1 1812,29 грн витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, та 1232,50 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо позивачу повне рішення не було вручено у день його складення, він має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повний текст рішення складений 23.01.2023.

Суддя: