Справа № 346/5089/22
Провадження № 2/346/483/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого - судді: Коваленко Д.С., секретарка судових засідань - Онутчак В.І., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , якого представляє адвокат: Павлуненко Катерина Леонідвна, про відшкодування шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області із позовною заявою до ОСОБА_3 , якою просив стягнути з відповідача 336441 гривня 23 копійки, в якості відшкодування шкоди, завданої відповідачем внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також судові витрати в розмірі 23364 гривні 41 копійка, у складі: 3364 гривні 41 копійка судовий збір; 20000 гривень на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 05 січня 2023 року було відкрито провадження у справі, вирішено розглянути справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 07 лютого 2023 року о 10 годині.

Щодо зміни підсудності справи.

Позиція представниці відповідача. Подала клопотання про передачу справи за підсудністю до Орджонікідзевського районного суду міста Харкова. Позаяк, відповідач перебував у місті Коломия тільки тамчасово, через війну, а з червня 2022 року його місце реєстрації та місце проживання: АДРЕСА_1 . А також все зареєстроване майно також має на території міста Харкова.

Позиція позивача та його представника. Представник позивача просив провести засідання без його участі, тож суд розглянув це питання без урахування його думки.

Оцінка суду. Предметом позовних вимог є вимога про відшкодування шкоди, заподіяної майну позивача, місцем заподіяння якого, як вказано у позові є місто Коломия, яке входить до юрисдикції Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області (а.с.1-3). А згідно з частиною 6 статті 28 ЦПК, позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди. Внаслідок чого, суд і відкрив провадження у справі (а.с.33-34), і з цих же мотивів вважає, що підстав для зміни підсудності й нині не має. Позаяк позивач скористався своїм правом альтернативної підсудності, і ні інше місце реєстрації відповідача, ні місце розташування його майна, не можуть впливати на вибір суду, для розгляду заявленого позивачем позову із вказаним предметом позову.

Тож з огляду на це, у задоволенні даного клопотання представниці відповідача слід відмовити.

Щодо дистанційного судового провадження.

Позиція представниці відповідача. Подала клопотання про надання дозволу взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів, яке обґрунтовано тим, що відстань між містами Коломия та Харків становить 1045 кілометрів, що є значною відстанню та в країні оголошено військовий стан, що може бути небезпечним для життя і здоров`я.

Позиція позивача та його представника. Представник позивача просив провести засідання без його участі, тож суд розглянув це питання без урахування його думки.

Оцінка суду. Як правильно вказано представницею відповідача, в силу положень частини 1 статті 212 ЦПК України, учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, за умови наявності у суді відповідної технічної можливості. Отже, наведене право учасника справи не є абсолютним. І залежить, як мінімум від наявності у суді відповідної технічної можливості забезпечити таку участь учасника.

Але нажаль, через військові дії на території України, що є загальновідомою обставиною, постачання електричної енергії та забезпечення доступу до Інтернету (що необхідно для функціонування відеоконференції) припиняються без чіткого дотримання будь-яких графіків, а ті графіки, що надаються, орієнтовані тільки на добу наперед, і це відбувається вже тривалий час на постійній і абсолютно не прогнозованій, за часом припинення, основі. Тим більше, немає ніяких можливостей для узгодження графіків у місці розташування суду та місці знаходження представниці відповідача аби суд міг хоча би узгодити теоретичну дату і час судового засідання, коли електрика та Інтернет будуть і у суді, і у місці розташування представиці відповідача. А без електричної енергії та Інтернету забезпечити функціонування відеоконференції, тобто технічну можливість взяти участь у справі дистанційно, за вказаних умов, суд гарантувати не може, в принципі. Суд не має у своєму розпорядженні будь-яких засобів аби забезпечити роботу в режимі відеоконференції на автономній основі, а от особиста участь учасників справи у судовому засіданні, за вказаних умов, дасть можливість розглядати справу у призначений день, хоча можливо і з невеликою затримкою в часі.

Суд погоджується із представницею відповідача у тому, що в силу положень статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожному гарантується вирішення його спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру протягом розумного строку. Але це право повинно забезпечуватись судом всім учасникам справи. Тому суд вважає, що з огляду на вказані об`єктивні причини, розгляд справи без застосування дистанційного режиму (відеоконференції), а через особисту участь учасників справи у судовому засіданні у приміщені суду, зможе забезпечити розгляд справи протягом розумного строку. Оскільки виключно за таких умов, шанси проведення судового засідання у призначений день (з урахуванням невеликої затримки в часі) істотно вищі, ніж із застосуванням дистанційного режиму, позаяк в останньому випадку і електрична енергія і Інтернет у місці знаходження представниці відповідача та суді повинні існувати одночасно, чого суд гарантувати не може у нинішніх умовах.

Суд також погоджується і з тим, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує право на доступ до суду, і що рівень доступу повинен бути достатнім для забезпечення права особи на суд. Проте по-перше, жодний аспект цього права не гарантує право на участь в суді, в режимі відеоконференції. А по-друге, з огляду на те, що місцезнаходженням представниці відповідача є місто Харків, яке знаходиться під постійними артилерійськими та ракетними обстрілами і у безпосередній близкості до території ведення активних бойових дій, на відміну від місця розташування суду (а це більше ніж 1045 км від Харкова), суд не має жодних сумнівів у тому, що розгляд справи саме у Коломийському міськрайонному суді Івано-Франківської області й за безпосередньої участі учасників справи буде безпечним та ефективним доступом до суду.

Що стосується відстані між судом та місцезнаходженням представниці відповідача (в тому числі її офісу), то як правильно було вказано нею самою, в силу положень частини 2 статті 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат України здійснює адвокатську діяльність на всій території України та за її межами, якщо інше не передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або законодавством іноземної держави.

Звичайно суд розуміє та враховує, що відстань між судом та місцезнаходженням офісу адвоката є значною, і що адвокату було би набагато легше виконувати свою роботу без здійснення відрядження на декілька днів. Проте з урахуванням всього вище викладеного суд вважає, що поки, що надання дозволу представниці відповідача на участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції не буде сприяти, а лише зашкодить вимозі розгляду справи протягом розумного строку, оскільки суд не має в наявності відповідної технічної можливості для забезпечення відеоконференції у призначений судом день і час. А додатковий час на відрядження адвоката може бути предметом його гонорару.

Однак суд констатує, що якщо із часом ситуація із постачання електричної енергії та забезпеченням доступу до Інтернету зміниться, суд готовий розглянути клопотання представниці відповідача, повторно.

Щодо подальшого руху справи.

Ухвалою суду від 05 січня 2023 року відповідачу було встановлено строк у 15 (п`ятнадцять) днів, від дня вручення йому цієї ухвали, протягом якого він має право подати до суду відзив на позов. Однак 27 січня 2023 року до суду повернулася ухвала про відкриття провадження у справі та додатки до неї, які були надіслані відповідачу з відміткою про невручення. Проте суд враховує, що 06 лютого 2023 року представниці відповідача було надано доступ до всіх матеріалів справи у електронному вигляді, за її клопотанням. У зв`язку із чим, необхідно встановити новий строк у 15 днів, протягом якого відповідач та/або його представниця мають право подати відзив на позов з доказами. І як наслідок, у підготовчому засіданні, на підставі частини 3 статті 213 ЦПК України, слід оголосити перерву та на підставі частини 3 статті 189 ЦПК України, продовжити строк підготовчого провадження строком на 30 календарних днів.

Тож, керуючись статтями 2,3,19,23,34,36-41,43,49,120-127,247-248,252-254,258-261,268,272,351-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотань представниці відповідача про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції та передачу справи за підсудністю відмовити.

У підготовчому судовому засіданні оголосити перерву.

Продовжити строк підготовчого провадження на 30 календарних днів.

Підготовче судове засідання призначити на 07 березня 2023 року, на 10 годину.

Встановити відповідачу строк по 21 лютого 2023 року протягом якого він має право подати до суду відзив на позов. Роз`яснити відповідачу, що якщо він подає відзив на позов, то він повинен одразу подати всі докази, що його підтверджують. Якщо доказ не може бути поданий, відповідач повинен зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано разом з відзивом; докази, які підтверджують, що відповідач здійснив всі залежні від нього дії, спрямовані на отримання доказу. Роз`яснити відповідачу, що копію відзиву на позов та копії всіх доданих до відзиву доказів, що подаються до суду, він зобов`язаний заздалегідь надіслати або надати позивачу, а суду, разом із відзивом на позов та доданими до нього доказами, документи, що підтверджують надіслання (надання) копії відзиву, з копіями доказів, позивачу. Роз`яснити відповідачу, що суд не бере до уваги докази, що подані відповідачем до суду, у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій позивачу, крім випадку, якщо такі докази є у позивача або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі або є публічно доступними.

Встановити позивачу строк у 5 (п`ять) днів, з дня отримання ним відзиву на позов, протягом якого він має право подати до суду відповідь на відзив та докази, що його підтверджують. Роз`яснити позивачу, що у випадку подання відповіді на відзив, до подання її до суду, він зобов`язаний заздалегідь направити відповідачу копію відповіді на відзив та копії всіх доказів, що до них будуть додаватись, а суду, разом із відповіддю на відзив та доданими до них доказами, документи, що підтверджують надіслання (надання) копій цих документів відповідачу.

Встановити відповідачу строк у 5 (п`ять) днів, з дня отримання відповіді на відзив, протягом якого він має право подати до суду заперечення на відповідь та докази, що їх підтверджують. Роз`яснити відповідачу, що у випадку подання ним заперечення на відповідь, до подання їх до суду, він зобов`язаний заздалегідь направити позивачу копію заперечення та копії всіх доказів, що до них додаються, а суду, разом із запереченням на відповідь та доданими до них доказами, документи, що підтверджують надіслання (надання) копій цих документів позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала, окремо від рішення суду, оскарженню не підлягає.

Суддя Коваленко Д. С.