Справа № 490/6111/21
Центральний районний суд м. Миколаєва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2023 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Шолох Л.М.,

при секретарі судових засідань Постолатій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно набуте у шлюбі, як сумісної власності подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , у якому позивач просила у порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею:

право власності на частку житлового будинку, літ. «А» загальною площею 109,2кв.м., житловою площею 59,6кв.м., з господарськими будівлями і спорудами за адресою АДРЕСА_1 ;

право власності на присадибну земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 розміром 0,0708 га, кадастровий №:14:045:0004 за отриманим 26.02.2010 року Державним актом на право власності на земельну ділянку ЯК №748201, в ідеальних, по 1/2 частці, без реального поділу нерухомості, та на частку земельної ділянки в ідеальній частці.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказує на те, що під час шлюбу із відповідачем ними було придбано майно, що належить їм на праві спільної сумісної власності, яке складається з:

житлового будинку, літ. «А» загальною площею 109,2кв.м., житловою площею 59,6кв.м., з господарськими будівлями і спорудами за адресою АДРЕСА_1 , право власності на який було зареєстровано за відповідачем;

присадибної земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 розміром 0,0708 га, кадастровий №:14:045:0004, право власності на яку було зареєстровано за відповідачем.

У зв`язку із припиненням сімейних відносин з відповідачем ОСОБА_1 просить, суд поділити спільне майно між сторонами.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.08.2021 року справу прийнято до свого провадження суддею Шолох Л.М. та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.11.2022 року закрито підготовче провадження у справі.

У судове засідання сторони не з`явилися з невідомих суду причин. Позивач подав до суду заяву, у якій просив суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Від ОСОБА_2 до суду надійшла заява у якій він зазначає, що позовні вимоги визнає та просить провести розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 20.04.1990 року укладено шлюб.

Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав №36094806 від 02.11.2012 року ОСОБА_2 на праві приватної власності належить 1/1 частка житлового будинку АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності / НОМЕР_1 / 08.10.2012/ виконавчий комітет Миколаївської міської ради. Що також підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок (інвентаризаційна справа 2695, реєстровий №2554).

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі рішення Миколаївської міської ради від 22.01.2010 року за №43/27, ОСОБА_2 належить на праві власності земельна ділянка площею 0,0708, будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 , кадастровий номер :14:045:0004.

Рішенням виконавчого комітету міської ради від 20.08.74 № 907 Розпорядження Миколаївського міського голови № 28р від 19 лютого 2016 року «Про перейменування об`єктів топонімії» вулицю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » перейменовано на «Староболгарська».

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.09.2016 року шлюб між сторонами розірвано.

Згідно із частиною першою статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Як свідчать матеріали справи сторони перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 1990 року до 2016 року.

Відтак, спірне майно, а саме: житлового будинку, літ. «А» загальною площею 109,2кв.м., житловою площею 59,6кв.м., з господарськими будівлями і спорудами за адресою АДРЕСА_1 та присадибнаї земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 розміром 0,0708 га, кадастровий №:14:045:0004 набуте сторонами під час шлюбу. Отже, суд дійшов висновку, що це майно є спільною сумісною власністю подружжя.

Будь-яких доказів на спростування зазначеного, матеріали справи не містять.

Частиною першою статті 69 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до статті 71 Сімейного кодексу України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Відповідно до частини першої статті 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За змістом частини 1 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до приписів статті 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Відповідно до приписів статті 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

За такого позов підлягає задоволенню у повному обсязі. У порядку спільної сумісної власності подружжя за ОСОБА_1 слід визнати:

право власності на частку житлового будинку, літ. «А» загальною площею 109,2кв.м., житловою площею 59,6кв.м., з господарськими будівлями і спорудами за адресою АДРЕСА_1 ;

право власності на частку присадибної земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 розміром 0,0708 га, кадастровий №:14:045:0004 за отриманим 26.02.2010 року Державним актом на право власності на земельну ділянку ЯК №748201.

Відповідно до статті 142 ЦПК України судовий збір сплачено під час подачі позову до суду.

Керуючись ст. ст. 142, 259-265, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку поділу майна подружжя частину у праві власності на житловий будинок, літ. «А» загальною площею 109,2 кв.м., житловою площею 59,6 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами за адресою АДРЕСА_2 .

Залишити у власності ОСОБА_2 частину у праві власності на житловий будинок, літ. «А» загальною площею 109,2 кв.м., житловою площею 59,6 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами за адресою АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 у порядку поділу майна подружжя частину у праві власності на присадибну земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 розміром 0,0708 га, кадастровий №:14:045:0004 за отриманим 26.02.2010 року Державним актом на право власності на земельну ділянку ЯК №748201.

Залишити у власності ОСОБА_2 частину у праві власності на присадибну земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 розміром 0,0708 га, кадастровий №:14:045:0004 за отриманим 26.02.2010 року Державним актом на право власності на земельну ділянку ЯК №748201.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Шолох