Житомирський апеляційний суд
Справа №370/1865/21 Головуючий у 1-й інст. Вдовиченко Т.М.
Категорія 68 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О. Ю. суддів Григорусь Н.Й.

Борисюка Р.М.

при секретарі Чішман А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу №370/1865/21

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (треті особи: Центр надання адміністративних послуг та державної реєстрації Макарівської селищної ради Бучанського району Київської області, Служба у справах дітей Макарівської селищної ради) про надання згоди на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини без згоди батька, визначення місця проживання малолітньої дитини

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20 квітня 2023 року,ухвалене під головуванням судді Вдовиченко Т.М. у м. Бердичеві,

встановив:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 без письмової згоди батька ОСОБА_2 та визначення місця проживання сина з нею за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову зазначив, що шлюб з відповідачем розірвано 31.10.2016. З того часу відповідач проживає окремо у с.Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області, а син проживає з нею в смт.Макарів без реєстрації місця проживання, оскільки відповідач не надає на це згоди.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20 квітня 2023 рокупозов задоволено. Надано дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , без письмової згоди батька ОСОБА_2 . Визначено місце проживання малолітнього Стукало ОСОБА_4 разом з матір`ю ОСОБА_1 . Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити рішення, виключивши з його мотивувальної частини висновки суду про втрату ним інтересу до сина, про відсутність матеріальної підтримки від нього, наявність заборгованості по аліментах. Апелянт вважає рішення в частині таких висновків необґрунтованим. Зазначає, що жодного дня не втрачав інтересу до сина. Всі труднощі у спілкуванні з сином пов`язані з тим, що позивачкою чиняться активні перешкоди у вихованні сина та повноцінному спілкуванні з батьком. Крім того, відповідач ніколи не мав заборгованості по аліментам в розмірі 230215,06грн. Максимальний розмір заборгованості становив близько 7000грн. Борги завжди сплачував.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували у шлюбі з 17.09.2011 по 31.10.2016.

Місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване у будинку АДРЕСА_1 , де вона проживає разом із сином ОСОБА_4 .

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 13.04.2017 визначено порядок спілкування ОСОБА_2 із сином.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Рішення суду по суті спору відповідачем не оскаржується.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції зробив висновок, що з 24.02.2022 відповідач взагалі перестав цікавитися сином, не приділяє йому належної уваги, не спілкується з ним, не забирає його до себе щосуботи, як визначено рішенням апеляційного суду Київської області, втратив будь-який інтерес до хлопчика, не утримує його матеріально, має заборгованість зі сплати аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції не досліджував обставини спілкування батька із сином після початку війни, не з`ясовував причини невиконання рішення суду щодо порядку спілкування з дитиною, поклав в основу рішення довідку про заборгованість по аліментах станом на 09.06.2021.

Згідно пояснень сторін в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 з сином ОСОБА_4 з березня по травень 2022 року перебувала у Польщі, після чого до квітня 2023 року - в Тернопільській області, про місце перебування дитини ОСОБА_2 не повідомляла, ОСОБА_2 ніколи не втрачав інтересу до сина, бажає спілкуватися з ним і виховувати його. Надані до апеляційної скарги письмові докази спростовують висновок суду першої інстанції про ненадання батьком матеріальної підтримки сину, про наявність заборгованості по аліментах на день ухвалення рішення.

За таких обставин мотивувальну частину рішення належить змінити.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389 - 391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Змінити рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20 квітня 2023 року.

Виключити з мотивувальної частини рішення висновки щодо втрати ОСОБА_2 інтересу до сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про відсутність матеріальної підтримки сину, про наявність заборгованості по аліментах.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: