Справа № 523/7809/22
Провадження №2/523/1711/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді- Малиновського О.М.

за участю секретаря Славинського А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №15 м. Одеси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «СЕНС Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ

АТ «Альфа-Банк» (під час розгляду справи змінило назву на АТ «СЕНС Банк») звернулось до суду із позовом, у якому посилаючись на неналежне виконання відповідачем рішення суду від 27.04.2012р., щодо погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 335 044,40 року, просить стягнути у відповідність до положень ст.625 ЦК України нараховану суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 104 018,14 грн.. з яких сума заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість складає 29 710,65 грн., сума заборгованості за інфляційними витратами складає 74307,49 грн., а також просить стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору в сумі 2481,00 грн.

Ухвалою суду від 08.08.2022 року було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача у судове засідання не з`явився. Направив на адресу суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Додатково, просив суд врахувати, що АТ «Альфа-Банк» на підставі протоколу позачергових зборів акціонерів АТ « Альфа Банк» №2/2022 змінило назву на АТ «СЕНС Банк» та замінити назву позивача у справі з АТ «Альфа Банк» та АТ «СЕНС Банк».

Відповідач та представник відповідача до судового засідання не з`явилися. В матеріалах справи наявна заява представника відповідача Фокіна С.О. про слухання справи у його відсутність. У відзиві на позовну заяву відповідач та його представник посилаючись на те, що позивач АТ «Альфа Банк» не є стороною кредитного договору № 2007/24-24/158, а тому є неналежною стороною по справі, просять відмовити в задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 17.08.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір кредиту №2007/24-24/158, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру в сумі 34 000 доларів США зі сплатою 13,5 процентів річних та комісій, та з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 16.08.2014 року включно.

14.06.2010 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» змінив свою назву на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк».

Внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк», правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків став АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме з 15.10.2019 року./а.с.18-21/

Відповідно до протоколу позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа Банк» №2/2022 від 18.08.2022року АТ «Альфа Банк» рішенням загальних зборів акціонерів змінило назву на АТ «СЕНС Банк».

Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, АТ «СЕНС Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 2007/24-24/158 від 17.08.2007 року, без правонаступництва в розумінні ст.55 ЦПК України, шляхом внутрішніх реорганізаційних процесів, а тому твердження відповідача, що АТ «Альфа Банк» не є стороною кредитного договору № 2007/24-24/158 є безпідставні та необґрунтовані.

Відповідно до умов Договору кредиту№ 2007/24-24/158 від 17.08.2007 року відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього Графіком погашення кредиту.

Позивач свої зобов`язання за договором кредиту № 2007/24-24/158 від 17.08.2007 року виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, але позичальник свої зобов`язання не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість.

27.04.2012 року постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків було прийнято рішення по справі № 613-11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості по договору кредиту в сумі 335 044,40 гривень та третейський збір в сумі 3614,82 гривень./ а.с.12-14/.

В свою чергу позивач зазначає, що ОСОБА_1 неналежно виконує рішення суду від 27.04.2012року, чим грубо порушує умови кредитного договору № 2007/24-24/158, внаслідок чого станом на 19.01.2022 року позивачем було нараховано заборгованість 104 018,14 грн. з яких сума заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість складає 29 710,65 грн., сума заборгованості за інфляційними витратами складає 74307,49 грн./а.с.15-17/. Розрахунок заборгованості позивачем було проведено від суми простроченого боргу 330 118,29 гривень з урахуванням повернутої суми грошових коштів у розмірі 4926,11 грн. (13.06.2014р.). Наданий розрахунок не було спростовано відповідачем під час розгляду справи.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Правовідносини, які виникли між сторонами у справі регулюються Розділом I "Загальні положення про зобов`язання" книга 5 ЦК України, у якому визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При дослідженні питання щодо особливостей нарахування інфляційних втрат і 3% річних судом враховано правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14 січня 2020 року в рамках справи № 924/532/19, якою було визначено, що передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою з урахуванням відповідних оплат.

Позивачем надано розрахунок збитків від інфляції за період 01.02.2019р. по 01.01.2022 рік в розмірі 74 307,49 гривень та розрахунок трьох відсотків річних за період з 19.01.2019р. по 19.01.2022 рік в розмірі 29 710,65 гривень.

При перевірці розрахунків проведених позивачем, судом враховані правові позиції, викладені у постановах Верховного суду щодо вказаного питання, а саме:

- Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 26.06.2020 у справі № 905/21/19 зазначив, що у кредитора згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу. Водночас, якщо боржник після нарахування йому інфляційних втрат за відповідний місяць допустив подальше прострочення в оплаті основного боргу, то кредитор, виходячи з того, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат, яке виникло в силу закону, є грошовим, вправі нарахувати боржнику інфляційні втрати на суму основного боргу, збільшену на індекс інфляції за попередній місяць прострочення;

- згідно із правовою позицією Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 905/600/18, викладеною у постанові від 05.07.2019, нарахування інфляційних втрат за наступний період має здійснюватися з урахуванням збільшення суми боргу на індекс інфляції попереднього місяця, оскільки інфляційні втрати не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання;

- зазначена позиція також викладена в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 905/306/18 від 30.07.2019, а також у постановах Верховного Суду у справах № 905/306/18, №908/1928/18, № 904/4565/18, №904/4083/18, № 904/10242/17, № 913/63/18.

А тому, суд погоджується з наданим позивачем розрахунком трьох відсотків річних від простроченої суми 330 118,29 гривень за період з 19.01.2019р. по 19.01.2022 рік у сумі 29 710,65 грн., яка була розрахована за формулою: сума боргу *3% річних / 100%*кіл-ть днів прострочення та розрахунком збитків від інфляції за період 01.02.2019р. по 01.01.2022 рік в розмірі 74 307,49 гривень, який було розраховано шляхом нарахування інфляційних втрат на суму основного боргу, збільшену на індекс інфляції за попередній місяць прострочення. При цьому, за наступні місяці базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

Таким чином, проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню за період 01.02.2019р. по 01.01.2022 рік збитки від інфляції в розмірі 74 307,49 гривень, три відсотки річних за період з 19.01.2019р. по 19.01.2022 рік в розмірі 29 710,65 гривень, а всього 104 018,14 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2481,00 гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 141, 228, 229, 263, 265, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги Акціонерного товариства «СЕНС Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «СЕНС Банк» суму збитків від інфляції в розмірі 74 307,49 гривень, три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 29 710,65 гривень, судовий збір в розмірі 2 481,00 грн.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство «СЕНС Банк», адреса місцезнаходження: 03150, м.Київ, вул. В. Васильківська ,100, ідентифікаційний код 23494714

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду, через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 19 січня 2023 р.

Суддя