Справа № 214/96/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області - Прасолов В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, суд

ВСТАНОВИВ:

09 січня 2023 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Однак, ознайомившись із змістом та формою позовної заяви, судом встановлено, що вона подана без додержання вимог, викладених в ст. 177 ЦПК України.

Так, відповідно до вимог ст. 177 ч.4 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно тексту поданої позовної заяви, позивач зазначив, що на підставі п.13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, як учасник бойових дій.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Пункт 13 статті 5 Закону України «Про судовий збір» кореспондується із положеннями статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», якою передбачено, що ветерани війни, до яких належать учасники бойових дій, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від усіх судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Конструкція пункту 13 статті 5 Закону України «Про судовий збір», в якому йдеться про «справи, пов`язані з порушенням їхніх прав», вказує на категорію справ, в яких учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору. Якби лише наявність в особи такого статусу надавала у цій частині пільгу, то відпадала б необхідність у формулюванні другої частини зазначеної норми закону про уточнення характеру порушених прав.

Таким чином, суд, вирішуючи питання наявності у позивача, який має статус учасника бойових дій, пільг щодо сплати судового збору, повинен з`ясувати, чи передбачене Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» відповідне право, яке у спірних правовідносинах є порушеним і на захист якого подано позов.

Аналіз п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» в сукупності з ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.

Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій, не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.

Предметом позову, з яким звернувся ОСОБА_1 , є розмір аліментів, що стягуються з останнього на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь відповідачки ОСОБА_2 .

Натомість нормами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не передбачені пільги учасникам бойових дій щодо звернення з позовами, які стосуються їхніх прав, не пов`язаних з вказаним статусом.

Таким чином, позивач в даному випадку не звільнений від сплати судового збору, оскільки стягуваний розмір аліментів, за зменшенням якого ОСОБА_1 звернувся до суду, не порушує його права як учасника бойових дій.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на утримання дитини, не пов`язані з порушенням його права на соціальний захист як учасника бойових дій. Тому підстав для звільнення ОСОБА_1 відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд не вбачає, у зв`язку з чим судовий збір має бути сплачений на загальних підставах.

У контексті вищенаведених законодавчих норм Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 28 листопада 2013 року № 12-рп/2013 зазначив, що гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя, від 14 травня 1981 року № (81) 7: «У тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Так, за висновками Європейського суду з прав людини, загалом прийнятним вважається встановлення в національному законодавстві процесуальних обмежень та вимог з метою належного здійснення правосуддя; проте вони не повинні підривати саму суть права на доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини від 16 грудня 1992 року у справі «Хаджіанастасіу проти Греції», пункти 32-37).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року справа «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя («KREUZ v. POLAND» № 28249/95).

Таким чином, у порушення вимог ст. 4 ч.1 п.2 Закону України «Про судовий збір» позивачем до позовної заяви не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору в сумі 1073 грн. 60 коп.

При таких недоліках, подана позовна заява, у відповідності зі ст. 185 ЦПК України, підлягає залишенню без руху, а позивачеві суд пропонує в строк протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали усунути зазначені недоліки поданої позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 177, 185, 258-260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - залишити без руху, надати позивачеві строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали.

При невиконанні ухвали суду в зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Прасолов