Постанова

Іменем України

22 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 206/1329/22

провадження № 61-11837св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2022 року у складі судді Нестеренко Т. В. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 серпня 2022 року у складі колегії суддів: Красвітної Т. П., Єлізаренко І. А., Свистунової О. В.,

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2022 року Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради (далі - Управління) звернулось з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення надміру виплачених коштів за призначеною державною допомогою на дітей одиноким матерям.

Позов мотивований тим, що згідно рішень Управління від 23 квітня 2019 року та 08 жовтня 2019 року ОСОБА_1 була призначена державна допомога на дітей одиноким матерям.

11 березня 2020 року Управлінням проведено перевірку особової справи відповідача шляхом направлення запиту до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми отриманих доходів фізичних осіб.

Згідно отриманої інформації стало відомо, що відповідачу у І кварталі 2019 року нарахований дохід, отриманий платником податку як додаткове благо від АТ «Альфа-Банк» в сумі 195,16 грн, у ІІ та ІІІ кварталах 2019 року відповідач отримала заробітну плату від ФОП ОСОБА_2 у розмірі 6 756,56 грн та 2 812, 85 грн відповідно.

При заповненні декларації вищезазначена інформація відповідачем внесена не була, що вплинуло на розмір допомоги на дітей одиноким матерям, призначеної відповідачу з 01 квітня 2019 року та з 01 жовтня 2019 року.

Рішенням Управління від 18 березня 2020 року внесено зміни до рішень від 23 квітня 2019 року та 31 березня 2020 року, здійснено перерахунок виплат за період з 01 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року з урахуванням отриманих доходів та визначена сума, яка підлягає поверненню відповідачем.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 6 018,76 грн як надмірно виплачену суму допомоги на дітей одиноким матерям та судовий збір.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2022 року, яка залишена без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 серпня 2022 року, відмовлено у відкритті провадження по цивільній справі за позовною заявою Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів за призначеною державною допомогою на дітей одиноким матерям.

Судові рішення мотивовані тим, що даний спір про стягнення надміру виплачених коштів за призначеною допомогою є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб`єкта владних повноважень, який у спірних правовідносинах здійснює владні управлінські функції, адже рішенням управління від 18 березня 2020 року внесено зміни до рішень від 23 квітня 2019 року та від 08 жовтня 2019 року, що призвело до перерахунку і зміни розміру виплат за певний період на користь відповідача. Суди зробили висновок, що спір у цій справі не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а має розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У листопаді 2022 року Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради подало касаційну скаргу, у якій просить поновити строк на касаційне оскарження, скасувати ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 серпня 2022 року, направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що правовідносини, що склалися між сторонами в цій справі, є виключно цивільно-правовими, а відтак не можуть бути предметом спору в адміністративному процесі, оскільки в даному випадку наявний спір про цивільне право. Той факт, що позивачем у справі є суб`єкт владних повноважень, не змінює правової природи спірних відносин, оскільки характер інтересу у спорі є приватноправовим, та жодним чином не публічно-правовим. Правова позиція щодо стягнення коштів надміру виплаченої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям міститься в постанові Судової палати у цивільних та адміністративних справах Верховного Суду України від 30 березня 2016 року у справі № 6-495цс16 та постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 819/1324/15, від 27 лютого 2019 року у справі № 802/461/17-а. Позов Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів за призначеною державною допомогою на дітей одиноким матерям повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 08 грудня 2022 року поновлено Лівобережному управлінню соціального захисту населення Дніпровської міської ради строк на касаційне оскарження ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2022 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 30 серпня 2022 року; відкрито касаційне провадження у справі № 206/1329/22, витребувано справу з суду першої інстанції.

У грудні 2022 року матеріали цивільної справи № 206/1329/22 надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 14 лютого 2023 року справу призначено до судового розгляду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 04 червня 2020 року вказано, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження, оскільки касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України (порушення норм процесуального права).

Позиція Верховного Суду

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 802/461/17-а (провадження № 11-1408апп18) зазначено, що «публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин…Оскільки спірні правовідносини стосуються права ОСОБА_3 на грошові кошти, отримані нею як допомога на дітей одиноким матерям, тобто цивільного права, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що цей спір не є публічно-правовим і має вирішуватися судами за правилами ЦПК України. Аналогічну правову позицію викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 824/973/16-а (провадження № 11-200апп18), 08 травня 2018 року у справі № 753/7317/15 (провадження № 11-238апп18) та 22 серпня 2018 року у справі № 819/1324/15 (провадження № 11-602апп18)».

У справі, що переглядається спірні правовідносини стосуються права ОСОБА_1 на грошові кошти, отримані нею як державна допомога на дітей одиноким матерям, тобто цивільного права, отже цей спір не є публічно-правовим і має вирішуватися за правил ЦПК України.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанції зробили помилковий висновок, що цей спір має розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги, з урахуванням меж касаційного перегляду, дають підстав для висновку, що оскаржена судові рішення ухвалені з порушенням норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу належить задовольнити, оскаржені судові рішення - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись статями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради задовольнити.

Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 серпня 2022 року скасувати.

Передати справу № 206/1329/22до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасовані ухвала Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 серпня 2022 року втрачають законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук