Провадження №2/756/655/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

13 лютого 2023 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарі - Демченко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики від 18.05.2021 року, яка становить 51 400,21 грн. і складається з 50 000,00 грн. - сума основної заборгованості, 345,21 грн. - три відсотки річних за прострочення виконання зобов`язання, 1 055,00 - інфляційні втрати. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмір 10 000,00 грн. та витрати за сплату судового збору у розмірі 908,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що ОСОБА_2 взяв у позику у нього 50 000,00 грн., що підтверджується виданою відповідачем розпискою від 18.05.2021 року, та зобов`язувався повернути кошти в повному обсязі до 31.08.2021 року, проте свої зобов`язання не виконав, що стало підставою звернення до суду.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Заяв, заперечень, клопотань суду не надав, в зв`язку з чим суд визнає його неявку без поважних причин та вважає можливим розглянути справу за його відсутності по наявним в справі доказам та вважає за можливе постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Окрім того, представник відповідача ознайомлювався з матеріалами справи, про що в справі містяться відповідні докази, однак будь-яких заяв не надав.

Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що 18.05.2021 року ОСОБА_2 взяв у позику у ОСОБА_1 50 000,00 грн., що підтверджується виданою відповідачем розпискою від 18.05.2021 року, та зобов`язувався повернути кошти в повному обсязі до 31.08.2021 року, проте свої зобов`язання не виконав.

Положеннями ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

З огляду на ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем).

За таких обставин, основна сума заборгованості яка підлягає стягненню з відповідача за договором позики становить 50 000,00 грн.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За прострочення виконання грошового зобов`язання, в порядку ст. 625 ЦК України, відповідачу нараховано три проценти річних від простроченої суми, що складає 345,21 грн.

Розрахунок трьох процентів річних було здійснено починаючи з 01.09.2021 року наступним чином: 3 % річних щодо боргу 50 000,00 грн. розраховуються множенням цієї суми на кількість днів прострочення - 84, поділеної на 100 та поділеної на 365 (днів у році), тобто: 50 000,00 грн. х 84 днів х 3% : 100 : 365 = 345,21 грн.

Також, за прострочення виконання грошового зобов`язання, в порядку ст. 625 ЦК України, відповідачу нараховано інфляційні втрати за період прострочення, що складають суму 1 055,00 грн.

Таким чином, згідно розрахунків позивача заборгованість відповідача становить 51 400,21 грн. і складається з 50 000,00 грн. - сума основної заборгованості, 345,21 грн. - три відсотки річних за прострочення виконання зобов`язання, 1 055,00 - інфляційні втрати.

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести чи спростувати, ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

При цьому, відповідачем жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд вважає доцільним стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору.

З огляду на вищевикладене, відповідно до ст. 5, 12, 13, 81, 89, 141, 215, 259, 263, 264, 280 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики у сумі 51 400 (п`ятдесят одну тисячу чотириста) гривень 21 копійку, суму сплаченого судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя А.В. Шевчук