Справа № 462/6252/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2023 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Кирилюка А.І.,

за участі секретаря Антощук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 /заінтересована особа: державний реєстратор прав на нерухоме майно Федорич А.М./ про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із згаданою вище заявою, в якій, з урахуванням уточнених вимог, просить встановити факт належності їй наступних правовстановлюючих документів: договору купівлі-продажу квартири від 26.04.1990 року, посвідченого другою Львівською держнотконторою за №4148 від 26.04.1990 року та реєстраційного посвідчення від 28.04.1990 року, зареєстрованого за №1064 в реєстровій книзі №9 на даний житловий будинок.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26 квітня 1990 року укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого виконком Рудненської селищної ради м.Львова продав мені житловий будинок у АДРЕСА_1 . 28 квітня 1990 року Львівське МБТІ зареєструвало зазначений договір у реєстрову книгу за №9, реєстровий №1064. 08 червня 1998 року позивачу видано Державний акт на право приватної власності на присадибну земельну ділянку площею 015,00 га. Разом з тим, позивачу відмовлено в державній реєстрації речових прав на нерухоме майно, із за наявної розбіжності в ПІБ заявника, а саме: « ОСОБА_2 », « ОСОБА_3 », а також в абзаці договору, де вказано «квартиру», «будинок», тому, враховуючи викладене вище, просить заяву задоволити.

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 22.12.2022 року відкрито провадження в справі. /а.с.75-76/

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 подану заяву підтримав, з наведеній у ній обгрунтувань.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 зазначив про те, що дійсно ОСОБА_1 належать згадані документи.

Заінтересована особа письмових пояснень відносно заяви не подала.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали заяви, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проживає в будинку АДРЕСА_1 , який перебуває в її власності, що стверджується довідкою, наявною в матеріалах справи. /а.с.63/

Відповідно до витягу з державного земельного кадастру, земельна ділянка із кадастровим номером :02:001:0506 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 . /а.с.62/

Згідно із довідки Обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 01.02.2022 року, сформованої за запитом ОСОБА_1 , станом на 29.12.2012 року житловий будинок АДРЕСА_1 належнить ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору-купівлі продажу №4148 від 26.04.1990 року, зареєстрованого ЛМБТІ р. №1064 від 28.04.1990 року. Житловий будинок складається з трьох житлових кімнат та кухні загальною площею 93,0 кв.м., житловою 48,0 кв.м. На земельній ділянці знаходиться: житловий будинок літ. «А-1», сарай літ. «Б», сарай літ. «Б-1», вбиральня літ. «У». /а.с.65/

Як убачається із нотаріально посвідченого договору-купівлі продажу №4148 від 26.04.1990 року, зареєстрованого ЛМБТІ р. №1064, виконком Рудненської селищної Ради народних депутатів м.Львова відчужив на користь ОСОБА_1 квартиру за згаданою вище адресою. В реєстраційному посвідченні, ПІБ вказано теж ОСОБА_1 . /а.с.66-68/

Рішенням лержавного реєстратора прав на нерухоме майно Федорича А.М. №64171661 від 14.07.2022 року відмовлено у дежравній реєстрації речових прав на нерухоме майно, з огляду на розбіжність в ПІБ заявника, а саме: « ОСОБА_2 », « ОСОБА_3 », а також в абзаці договору, де вказано «квартиру», «будинок».

З огляду на викладене вище, а також та те, що в суду не має підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником та підтверджених документами, а також те, що законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту та такий має бути встановлений в судовому порядку, оскільки це в достатній мірі захистить інтереси заявника та відповідатиме завданням цивільного судочинства, визначеним у ст.2 ЦПК України.

Беручи до уваги наведене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, щонезважаючи на розбіжності у написанні ПІБ заявника та відомостей щодо будинку, суд приходить до висновку про підставність заявлених вимог, тому такі підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 12, 81, 258, 259, 263-265, 315, 316, 318, 319 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву задоволити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 наступних правовстановлюючих документів: договору купівлі-продажу квартири №4148 від 26 квітня 1990 року, посвідченого Другою Львівською державною нотаріальною конторою та реєстраційного посвідчення №1064 від 28 квітня 1990 року, зареєстроване в реєстровій книзі №9 на житловий будинок.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 /

Заінтересована особа: Державний реєстратор прав на нерухоме майно Федорич А.М. /місцезнаходження: м.Пустомити, вул.Грушевського, 46/

Суддя:/підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Кирилюк А.І.