Справа № 727/5308/21
Провадження № 2-п/727/2/23
У Х В А Л А

про повернення без розгляду заяви

20 січня 2023 року Шевченківський райсуд м. Чернівці в складі:

головуючого судді - Мамчина П.І.

секретар судового засідання - Грицик Н.О.

за участю: заявника ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 липня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок торгівлі «Рязань» про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ТзОВ «Будинок торгівлі «Рязань» про стягнення боргу.

Посилався на те, що він є співвласником ТзОВ «Будинок торгівлі «Рязань». Він як співвласник та засновник про вказане рішення дізнався 08 грудня 2022 року. Вважає, що вказаним рішенням порушені його права та законні інтереси.

Просив скасувати заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 липня 2021 року.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву про перегляд заочного рішення підтримав, просив задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає необхідним заяву про перегляд заочного рішення повернути без розгляду, виходячи з наступного.

Заочний розгляд справи регламентується главою 11 ЦПК України, зокрема, визначено порядок і строк подання заяви про перегляд заочного рішення; порядок розгляду заяви про перегляд та скасування заочного рішення (статті 284, 287, частина перша статті 288 ЦПК України).

Частиною першою статті 284 ЦПК України передбачено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Тобто, суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи.

Заявник зазначає, що він є співвласником та засновником відповідача ТзОВ «Будинок торгівлі «Рязань».

Разом з тим, відповідно до ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до ч.3 ст.58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Статтею 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» передбачено, що управління поточною діяльністю товариства здійснює виконавчий орган.

Згідно ч.1 ст.42 вказаного Закону посадовими особами товариства є члени виконавчого органу, наглядової ради, а також інші особи, передбачені статутом товариства.

Заявник ОСОБА_1 не надав доказів, що він вправі представляти ТзОВ «Будинок торгівлі «Рязань» в судових органах та уповноважений діяти від імені товариства в якості представника відповідача.

Оскільки заявник ОСОБА_1 не є представником ТзОВ «Будинок торгівлі «Рязань», то він не може бути суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення.

У постанові від 08 червня 2022 року у справі №2-591/11 Велика Палата Верховного Суду виклала правовий висновок, згідно якого вказала, що процесуальні кодекси не містять норми про процесуальну аналогію.

Застосування аналогії у процесуальному праві в певних випадках дає змогу ухвалити справедливе рішення. Наприклад, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі №905/1956/15 (провадження №12-62гс19, пункт 6.27) застосування аналогії дозволило замінити одного відповідача двома, що і забезпечило справедливість постанови.

Тому відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Ураховуючи те, що нормами чинного ЦПК України не врегульовано вирішення судом питання у разі звернення із заявою про перегляд заочного рішення особи, яка не була стороною у справі, суд вважає за необхідне застосувати до вказаних правовідносин аналогію закону.

Оскільки подача заяви про перегляд заочного рішення стосується процесуальних питань, суд вважає, що при вирішенні вказаного питання підлягають застосуванню в якості аналогії закону положення статей 182, 183 ЦПК України, які регулюють порядок вирішення клопотань з процесуальних питань.

Відповідно до ч.4 ст.183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої та другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21 жовтня 2010 року).

З урахуванням наведеного, заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 27 липня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ТзОВ «Будинок торгівлі «Рязань» про стягнення боргу підлягає поверненню без розгляду.

Керуючись ст.182, 183, 284, 285 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 липня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок торгівлі «Рязань» про стягнення боргу - повернути заявнику без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений 20.01.2023 року.

СУДДЯ П.І. Мамчин