СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/13802/22

пр. № 2/759/982/23

25 грудня 2023 року м.Київ

Святошинський районний суд міста Києва, в особі судді Сенька М.Ф., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, та про зміну розміру аліментів, третя особа - головний державний виконавець Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Абакумова Надія Іванівна,

встановив:

Постановою Київського апеляційного суду від 13.01.2022 року змінено рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10.09.2021 року і ухвалено до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів заробітку чи інших доходів, щомісячно, починаючи з 25.06.2021 року і до досягнення дитиною віку 23 років.

На виконання постанови 31.08.2022р. головним державним виконавцем Святошинського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ Абакумовою Н.І. відкрито виконавче провадження ВП №69615338, про що винесена відповідна постанова.

Виконавцем у виконавчому провадженні застосовані обмежувальні заходи відносно боржника ОСОБА_1 у вигляді накладення арешту на усі рахунки, арешту на квартиру та у виді обмеження у праві керування транспортними засобами.

Станом на 19.09.2022р. заборгованість ОСОБА_1 по аліментам становила 76305, 75 грн. (дивись довідку виконавця).

ОСОБА_1 заявив позов, за яким просив звільнити його від сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , за період 25.06.2021 року по 01.10.2022 року, та просив зменшити розмір аліментів до 1300 грн., щомісячно, починаючи з 01.10.2022р. і до закінчення дитиною навчання.

Позов обґрунтовано тим, що позивач не може сплачувати аліменти у визначеному розмірі через незадовільний майновий стан та стан здоров`я.

Від відповідачки надійшов відзив, за яким вона просила в позові відмовити, за необґрунтованістю.

Позивач у відповіді на відзив на вимогах позову наполягав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Згідно до ч. 2 ст. 197 Сімейного кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Аналогічна вимога міститься у п.22 Постанови Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", де вказано, що суд за передбачених ст. 197 Сімейного кодексу України умов може повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості.

Положеннями частини другої статті 273 СК України визначено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати аліментів або заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність передбачених законом обставин.

На підтвердження позовних вимог позивач надав суду довідку Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків, відповідно до якої ОСОБА_1 не перебуває на обліку та йому не призначено жодних видів допомоги.

Відповідно до абзацу 17 статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" непрацездатними вважається особи, які досягли встановленого ст. 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Позивач не досяг пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому, непрацездатність позивача не підтверджена у порядку, встановленому положенням про медико-соціальну експертизу та Положенням про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженими постановою Кабінету міністрів України від 03.12.2009р. №1317.

З наданих позивачем медичних документів не вбачається протипоказань щодо трудової діяльності позивача.

Крім того, ці медичні документи оцінювались судом при визначенні розміру аліментів. Оцінці також піддавався і майновий стан позивача.

Посилання позивача на те, що на його майновий стан та стан здоров`я суттєво вплинули карантинні обмеження, та обмеження пов`язані з війною не підкріплені доказами.

Доводи позивача на те, що обмеження вжиті щодо нього у виконавчому провадженні позбавляють можливості працевлаштуватись, не дозволяють отримати кредит на погашення заборгованості по аліментам, суд відхиляє, оскільки ці обмеження є тимчасовими, вони направлені саме на те, щоб спонукати боржника до виконання аліментних зобов`язань, і з погашенням заборгованості безумовно будуть зняті.

Разом з тим, поза увагою позивача залишилось те, що правом вибору виду аліментів (у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі), відповідно до ч.3 ст. 180 СК України, належить отримувачу аліментів, тобто відповідачці, остання згоди на зміну аліментів не надала.

Отже, позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність обставин, передбачених частиною другою статті 197 СК України та частиною другою статті 273 СК України для звільнення від сплати заборгованості з аліментів та зміни розміру аліментів, а відтак в задоволенні позову слід відмовити, за необґрунтованістю.

За такого рішення судові витрати у справі розподілу не підлягають.

Заходів забезпечення позову судом не вживалось.

Керуючись ст.ст. 10-13, 77-80, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, та про зміну розміру аліментів відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Можливість отримати інформацію щодо справи, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: http://sv.ki.court.gov.ua.

Суддя Сенько М.Ф.