Справа № 191/2153/23
Провадження № 2/191/554/23
01 серпня 2023 року м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Твердохліб А.В.
за участю секретаря Яришевої Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області в загальному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
19.05.2023 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зазначаючи про те, що він, ОСОБА_1 , є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно договору купівлі-продажу домоволодіння, посвідченого 23 лютого 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 24985862. Згідно акту про проживання особи, виданого 13 січня 2023 року головою квартального комітету №14 м. Синельникове Дніпропетровської області, ОСОБА_2 зареєстрований у належному позивачу будинку, але фактично у ньому ніколи не проживав. Позивач також зазначає, що відповідач є його двоюрідним братом, який ніколи комунальні послуги не сплачував, в утриманні житла участі не приймав. В зв`язку із вкладеним, позивач ОСОБА_1 , посилаючись на ст. 405 ЦК України, просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
До початку проведення судового засідання позивач ОСОБА_1 надав суду заяву про підтримання позовних вимог, відсутність заперечення проти заочного розгляду справи та можливість розгляду справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його присутності, відзиву на позов не надав, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи за останнім відомим місцем реєстрації.
Згідно умов та порядку, визначених ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення.
Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне.
Наданим суду актом про проживання особи, складеним 13.01.2023 року головою квартального комітету №14 Синельниківської міської ради Дніпропетровської області, встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично ніколи у вказаному будинку не проживав (а.с.7).
Суд зазначає, що норми ст. 405 ЦК України, на які посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог, застосуванню не підлягають, оскільки встановлено, що відповідач не є членом сім`ї позивача, спільно з власником житлового будинку не проживав, спільним побутом не був пов`язаний.
Заявлений позов підлягає розгляду в порядку статті 391 ЦК України, в якій закріплено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Вказана норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення, будинку або квартири, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Відтак за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України слід дійти до висновку що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статті 405 ЦК України регулює взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Закріплюючи право кожного на мирне володіння своїм майном, стаття 1 протоколу Першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за своєю суттю є гарантією права власності (рішення від 13 червня 1979 року у справі «Маркс проти Бельгії», п. 69).
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України зміст права власності становить належність власнику права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Таким чином, суд встановив належність позивачу на праві власності житлового будинку, реєстрація в якому відповідача ОСОБА_2 , який не є членом його сім`ї, створює власнику ОСОБА_1 перешкоди у користуванні даним нерухомим майном, тому позов підлягає задоволенню за способом захисту порушеного права шляхом усунення перешкод у здійсненні права користування будинком та визнання відповідача таким, що втратив право користування ним.
На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 391, 405 ЦК України, ст. ст. 10-13, 76-80, 189, 198, 259, 263-268, 280-284, 289 ЦПК України суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перешкоди у користуванні домоволодінням АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування домоволодінням АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Катеринівка Васильківського району Дніпропетровської області, паспорт громадянина України Серії НОМЕР_2 , виданий 07 червня 2004 року Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області, ІПН НОМЕР_3 , судовий збір у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя А. В. Твердохліб