ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6672/23 Справа № 211/1378/23 Суддя у 1-й інстанції - Юзефович І.О. Суддя у 2-й інстанції - Мірута О. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мірути О.А.,

суддів Тимченко О.О., Хейло Я.В.,

сторони

заявник: Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль»,

боржник: ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторінапеляційнускаргу заявника Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на ухвалу Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 травня 2023 року у цивільній справі за заявою Акціонерного товариства «Криворізька теплоцетраль» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту житлово-комунальні послуги з централізованого опалення, яке ухвалене суддею Юзефович І.О. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» звернулось до суду з заявою видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту житлово-комунальні послуги з централізованого опалення.

Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 травня 2023 року відмовлено у видачі судового наказу на підставі п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України.

В апеляційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити цивільну справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне встановлення обставин, що мають значення для справи, внаслідок неправильної оцінки доказів та порушення судом норм процесуального та матеріального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, про те, що з моменту укладення договору реструктуризації (10.03.2020 року між заявником та боржником виникло нове зобов`язання, обумовлене предметом такого договору.

В свою чергу невиконання або неналежне виконання умов договору реструктуризації дає підстави заявнику право на озернення до суду за захистом свого порушеного права.

Крім того, в п. 4.1. Договору визначено,що договір набуває чинності з 01.03.2020 та діє до 01.03.2021, яка відповідно дол. Ч.5 ст. 261 ЦК України, передбачає, що перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо звернення АТ «Криворізька теплоцентраль» із заявою про видачу судового наказу з пропуском строку позовної давності.

Відзив на апеляційну скаргу не надано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

10.03.2020 року між АТ «Криворізька теплоцентраль» та ОСОБА_1 укладено договір реструктуризації заборгованості за централізоване опалення та гаряче водопостачання

Відповідно до п. 1 Договору підприємство надало боржнику розстрочку у погашенні заборгованості за централізоване опалення та гаряче водопостачання, що утворилось станом на 01.03.2020 року та становить 31 164, 95 грн.

06 березня 2023 року Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» звернулось до суду з заявою видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за спожиту житлово-комунальні послуги з централізованого опалення.

Відповідно до положень частини другої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту ухвали, яка оскаржена, доводів апеляційної скарги та меж, в яких повинна здійснюватися перевірка ухвали, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону, ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні заяви про видачу судового наказу, суд першої інстанції, виходив з того, що обставини переривання боржником строку позовної давності не мають правового значення при вирішенні заяв про видачу судового наказу та є підставою для відмови у видачі судового наказу, оскільки стягував звернувся до суду з заявою про видачу судовго наказу поза межами строків позовної давності .

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Порядок вирішення справ в наказаному провадженні законодавцем визначено в Розділі ІІ «Наказне провадження» ЦПК України(статті 160-173).

Відповідно достатті 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбаченихстаттею 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

У статті 161 ЦПК України наведений вичерпний перелік підстав, за якими може бути виданий судовий наказ, а саме: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушеннями вимогстатті 163цього Кодексу; заявуподано особою,яка немає процесуальноїдієздатності,не підписаноабо підписаноособою,яка немає праваїї підписувати,або особою,посадове становищеякої невказано; заявлено вимогу, яка не відповідає вимогамстатті 161цього Кодексу; наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186цього Кодексу; з моменту виникнення права вимоги пройшов строк,який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги,або пройшо встрок,встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами,за якими заявник просить видати судовий наказ; судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав,передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги,за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; заяву подано з порушенням правил підсудності.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Наявність обставин, які вказують на перевищення позовної давності, що є підставою для відмови у видачі судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із обґрунтованості заявленої вимоги і документів, доданих до заяви.

З матеріалів заяви вбачається, що заявник, звернувшись до суду 06 березня 2023 року про стягнення боргу, пред`явив вимоги про стягнення боргу станом на дату подання заяви про видачу судового наказу, тобто 06.03.2023 року, за боржником за невиконання договору рахується заборгованість у розмірі 23 358, 99 грн., яка підлягає стягненню.

В обґрунтування доводів судового наказу заявником зазначено, що 10.03.2020 року між АТ «Криворізька теплоцентраль» та ОСОБА_1 укладено договір реструктуризації заборгованості за централізоване опалення та гаряче водопостачання

Відповідно до п. 1 Договору підприємство надало боржнику розстрочку у погашенні заборгованості за централізоване опалення та гаряче водопостачання, що утворилось станом на 01.03.2020 року та становить 31 164, 95 грн. Щомісячна сума платежу з погашення з погашення реструткуризованої заборгованості за період з 01.03.2020 по 01.03.2021 становить 2 597, 08 грн.

Одночасно заявником наведені обґрунтування щодо того, що протягом всього строку виникнення заборгованості боржник періодично вчиняв дії, що свідчать про визнання ним заборгованості перед заявником шляхом сплати сум, які перевищували щомісячні суми платежу.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з частиною 1 статті 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, загальна тривалість якої встановлюється у три роки.

Згідно до ч.ч. 2, 5ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

У випадку укладення договору про реструктуризацію заборгованості за комунальні послуги строк позовної давності обчислюється не від кінцевої дати договору, а від кожної конкретної дати розрахунку згідно зі схемою реструктуризації.

Строк позовної давності за наявності договору про реструктуризацію боргу обчислюється виходячи з кожної конкретної дати розрахунку, погоджених сторонами. Відповідно, позовна давність за вимогами кредитора про повернення несплачених коштів повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу.

П. 1 Договору сторони погодили, що сума щомісячної оплати становить 2597 грн., 08 коп.

Відтак, після невиконання відповідачем обумовлених положень договору, позивач у встановленому порядку, у межах строку позовної давності заявив відповідну вимогу про стягнення заборгованості. .

Так, із долучено до матеріалів справи розрахунку, вбачається, що заборгованість за послуги з теплопостачання щомісячна сума платежу з погашення реструткуризованої заборгованості за період з 01.03.2020 по 01.03.2021 становить 2 597, 08 грн.

Останній платіж здійснено ОСОБА_1 в липні 2020 року на суму 3305, 96 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що АТ «Криворізька теплоцентраль» звернулось із заявою про видачу судового наказу 06 березня 2020 року в межах строку позовної давності.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції на вищевикладене уваги не звернув та помилково прийшов до висновку про відмову у видачі судового наказу у справі на підставі п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України, у зв`язку з порушенням строку позовної давності

З наведеного слідує, що відмова заявнику у видачі судового наказу у справі без законних на те підстав, є порушенням її конституційних прав в доступі до правосуддя, та порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Отже, оскаржувану ухвалу не можна визнати законною, у зв`язку із чим вона підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379ЦПК України з направленням справи для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 6; 379 ч. 1 п. 4, 381-382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства«Криворізька теплоцентраль»-задовольнити.

Ухвалу Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 травня 2023 року про відмову у видачі судового наказу - скасувати.

Направити цивільну справу за заявою Акціонерного товариства «Криворізька теплоцетраль» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту житлово-комунальні послуги з централізованого опалення до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: