ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року м.Суми

Справа №591/8868/21

Номер провадження 22-ц/816/151/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Приватне акціонерне товариство «Сумбуд»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» та представника Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» - адвоката Любімого Олега Миколайовича

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04 листопада 2022 року, ухвалене у складі судді Шелєхової Г.В. в приміщенні Зарічного районного суду м. Суми, повний текст рішення складено 09 листопада 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» (далі АТ «Сумбуд»), в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення наглядової ради АТ «Сумбуд», оформлене протоколом № 27 від 09 листопада 2021 року, в частині звільнення ОСОБА_1 з посади голови правління АТ «Сумбуд»; визнати незаконним та скасувати наказ АТ «Сумбуд» від 09 листопада 2021 року № 134-к «Про звільнення ОСОБА_1 », поновити його на посаді голови правління АТ «Сумбуд» з 09 листопада 2021 року і в цій частині судове рішення допустити до негайного виконання; стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10 листопада 2021 року по час ухвалення судом рішення.

Свої вимоги мотивував тим, що 24 квітня 2020 року між АТ «Сумбуд» на підставі рішення загальних зборів АТ «Сумбуд» від 24 квітня 2020 року в особі голови наглядової ради ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який є акціонером АТ «Сумбуд», укладено контракт, за яким його призначено на посаду керівника (голови правління) виконавчого органу АТ «Сумбуд». 09 листопада 2021 року наглядова рада прийняла рішення про звільнення позивача з посади голови правління за порушення законодавства про виплату заробітної плати згідно пп. в) пункту 5.3 Контракту та за порушення вимог статуту підприємства в частині зловживання своїм службовим становищем що призвело до фінансових збитків АТ «Сумбуд».

09 листопада 2021 року АТ «Сумбуд» видано наказ №134-к «Про звільнення ОСОБА_1 » з посиланням в преамбулі на рішення наглядової ради АТ «Сумбуд» протокол № 27 від 09 листопада 2021 року, яким його звільнено з роботи з 09 листопада 2021 року на підставі п. 1, п. 1-1 ст. 41 КЗпП України та п. 5.3 Контракту з керівником виконавчого органу приватного акціонерного товариства «Сумбуд» від 24 квітня 2020 року.

Вважає, що рішення наглядової ради АТ «Сумбуд», яке оформлене протоколом № 27 від 09 листопада 2021 року, яким його вирішено звільнити з посади голови правління АТ «Сумбуд» прийнято всупереч положенням Контракту, Закону України «Про акціонерні товариства, Статуту АТ «Сумбуд» та положенням КЗпП України. На його думку, у наглядової ради АТ «Сумбуд» відсутні повноваження приймати рішення про дострокове розірвання з ним контракту від 24 квітня 2020 року. Також зазначив, що були відсутні законні підстави для звільнення його з посади голови правління АТ «Сумбуд» за п.1, п. 1-1 ч.1 ст. 41 КЗпП України.

Посилаючись на вказані обставини, просить позов задовольнити.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 04 листопада 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення наглядової ради АТ «Сумбуд», оформлене протоколом №27 від 09 листопада 2021 року, в частині звільнення ОСОБА_1 з посади голови АТ «Сумбуд».

Визнано незаконним та скасовано наказ АТ «Сумбуд» від 09 листопада 2021 року №134-к «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновлено ОСОБА_3 на посаді голови правління АТ «Сумбуд» з 09 листопада 2021 року.

Стягнуто з АТ «Сумбуд» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10 листопада 2021 року по 11 жовтня 2022 року в розмірі 525 975 грн 58 коп. та судовий збір у сумі 2724,00 грн.

Допущено негайне виконання рішення в межах поновлення на роботі та стягнення суми платежу за 1 місяць.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі АТ «Сумбуд», посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що нормами законодавства та положеннями статуту відповідача передбачено виключну компетенцію наглядової ради товариства приймати рішення про припинення повноважень члена дирекції та розірвання з ним трудового договору у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав.

Отже, позовна вимога про визнання незаконним та скасування рішення наглядової ради АТ «Сумбуд» № 27 від 09 листопада 2021 року відноситься до корпоративних спорів і підлягає розгляду в порядку виключної підсудності Господарським судом Сумської області, а не Зарічним районним судом м. Суми, тобто судом було допущеного порушення норм процесуального права, що тягне за собою скасування рішення суду.

Крім того, зазначає, що в порушення норм процесуального права суд не розглянув його клопотання про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Сумської області або про закриття провадження у справі, чим позбавив його можливості оскаржити до вирішення спору по суті в апеляційному порядку ухвалу про відмову у передачі справи за підсудністю.

Вважає, що висновок суду про те, що наглядова рада не наділена повноваженнями розривати контракт з головою правління та звільняти його, не ґрунтується на законі, положеннях діючої на дату виникнення спірних відносин редакції Статуту АТ «Сумбуд». 24 квітня 2020 року на загальних зборах акціонерів було затверджено нову редакцію Статуту АТ «Сумбуд», у якій вже було передбачено, що до виключної компетенції наглядової ради належить, в т.ч., обрання членів Правління та Голови правління, прийняття рішення про дострокове припинення їх повноважень. І саме в цій редакції діяв Статут АТ «Сумбуд» станом на дату прийняття наглядовою радою 04 червня 2021 року рішення про відсторонення ОСОБА_1 від виконання своїх посадових обов`язків та від 09 листопада 2021 року про його звільнення.

На думку відповідача, позивачем в частині пред`явлення вимоги про визнання незаконним та скасування рішення наглядової ради, обрано невірний спосіб захисту свого цивільного права та інтересу.

Наголошує на тому, що наглядова рада рішенням від 09 листопада 2021 року звільнила позивача, який на той час вже був відсторонений від виконання посадових обов`язків голови правління.

Стосовно оскаржуваного наказу в.о. голови правління від 09 листопада 2021 року № 134-к та його скасування судом, зазначає, що відповідач під час розгляду справи доводив наявність між сторонами корпоративного спору ще й тим, що правовою підставою звільнення керівника колегіального органу саме на підставі п. 5) ч. 1 ст. 41 КЗпП України, є попереднє його відсторонення від виконання посадових обов`язків. Крім того, у тексті рішення наглядової ради від 09 листопада 2021 року прямо не зазначені норми статті КЗпП України, на підставі якої звільняється позивач. Позивач був відсторонений від посади, контракт з ним достроково розірваний і він звільнений в результаті беззаперечного права акціонерів, закріпленого у ст. 99 ЦК України, ст.ст. 51, 52 Закону України «Про акціонерні товариства» по п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

В наказі від 09 листопада 2021 року № 134-7 були допущені помилки щодо зазначення підстав звільнення, які були виправлені відповідачем під час розгляду спору по суті шляхом видання наказу № 76-к від 27 липня 2022 року про виправлення описки. Проте, суд відхилив ці докази, як такі, що подані з пропущенням процесуального строку.

Тобто на дату ухвалення судового рішення, оскаржуваного наказу від 09 листопада 2021 року № 134-к у первісній редакції вже не існувало.

Наголошує на тому, що суд, не врахувавши права наглядової ради акціонерного товариства у будь-який час без пояснення причин звільнити керівника, задовольнив позов, примусово нав`язав власникам (акціонерам), всупереч їх волі, управителя їх майном.

В апеляційній скарзі представник АТ «Сумбуд» - адвокат Любімий О.М., посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення та закрити провадження у справі на підставі п. 1) ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що даний судовий спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, що має наслідком закриття провадження у справі на підставі вимог п. 1) ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Представник відповідача вважає, що вказаний судовий спір, у якому позивач, повноваження якого як керівника виконавчого органу товариства припинені відповідно до ст. 99 ЦК України, а трудовий договір розірвано на підставі ст. 41 КЗпП України, оскаржує законність рішень органу управління товариства (наглядової ради) з такого припинення повноважень (звільнення), є корпоративним та належить до юрисдикції господарського суду.

Звертає увагу суду на позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену у постанові від 23 лютого 2021 року у справі № 753/17776/19.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Кузченко Т.М. просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Зазначає, що позивач оскаржив рішення наглядової ради та наказ АТ «Сумбуд» про його звільнення через порушення його трудових прав, як працівника АТ «Сумбуд». Протокол наглядової ради від 09 листопада 2021 року № 27 та наказ № 134-к від 09 листопада 2021 року не містять інформації про припинення повноважень голови правління за ч. 3 ст. 99 ЦК України та звільнення його за п. 5) ч. 1 ст. 41 КЗпП України. Надаючи свої доводи у суді першої інстанції, відповідач у процесуальних документах та надаючи усні пояснення, доводив правомірність прийняття наглядовою радою рішення про звільнення ОСОБА_1 та видачі наказу про звільнення саме з підстав порушення ОСОБА_1 умов контракту, які ним були кваліфіковані за п. 1, п. 1-1 ст. 41 КЗпП України.

При розгляді клопотання про закриття провадження у справі судом не було допущено порушень норм процесуального права, воно судом розглянуто і протокольною ухвалою суду відмовлено у його задоволенні.

Вважає доводи скаржника стосовно того, що спір є корпоративним, не ґрунтуються на вимогах закону та не підтверджуються матеріалами справи. Зазначає, що позивачем правильно обрано спосіб захисту, який відповідає змісту порушеного права та який забезпечить в повній мірі поновлення порушеного права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників АТ «Сумбуд» - Бондарчука О.А., Ємельяненка С.В., представника ОСОБА_1 адвоката Кузченко Т.М.,

дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга АТ «Сумбуд» підлягає задоволенню частково, а апеляційна скарга представника АТ «Сумбуд» - адвоката Любімого О.М. підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що 24 квітня 2020 року між АТ «Сумбуд» на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 24 квітня 2020 року в особі голови наглядової ради ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено контракт про призначення його на посаду керівника (голови правління) виконавчого органу АТ «Сумбуд» (а.с. 23-26, Т. 1).

09 листопада 2021 року відбулося засідання наглядової ради АТ «Сумбуд», на якому було прийняте рішення, оформлене протоколом № 27, про звільнення ОСОБА_1 з посади голови правління АТ «Сумбуд» за порушення законодавства про виплату заробітної плати згідно п.п. В п. 5.3 контракту та за порушення вимог статуту підприємства в частині зловживання своїм службовим становищем, що призвело до фінансових збитків АТ «Сумбуд». Днем звільнення вважати перший день виходу на роботу(а.с. 27, т, 1).

Наказом № 134-к від 09 листопада 2021 року на підставі рішення засідання Наглядової ради АТ «Сумбуд» звільнено з роботи ОСОБА_1 , голову правління АТ «Сумбуд», 09 листопада 2021 року на підставі п. 1), п. 1-1) ст. 41 КЗпП України та п. 5.3 Контракту з керівником виконавчого органу АТ «Сумбуд» від 24 квітня 2020 року (а.с. 28, Т. 12).

Пунктом 5.2 Контракту визначено підстави його припинення: а) після закінчення терміну його дії; б) за згодою сторін; в) за ініціативою товариства до закінчення терміну дії контракту у випадках передбачених п. 5.3 цього контракту; г) за ініціативою голови правління до закінчення терміну дії контракту у випадках, передбачених п. 5.3 цього контракту; д) по іншим підставам, передбаченим чинним законодавством України.

Пунктом 5.3 Контракту передбачено, що голова правління може бути звільнений з посади, а контракт розірваний з ініціативи товариства, наглядової ради до закінчення терміну його дії: а) у разі систематичного невиконання головою правління без поважних причин обов`язків, покладених на нього цим контрактом; б) у разі одноразового грубого порушення головою правління законодавства чи обов`язків, передбачених контрактом; в) у разі винних дій голови правління, внаслідок чого заробітна плата не виплачувалася або виплачувалася несвоєчасно (за винятком випадків, коли перед товариством є кредиторська заборгованість у бюджетних підприємств, установ та організацій); г) по іншим підставам, передбаченим законодавством.

Відповідно до Статуту АТ «Сумбуд» в редакції від 24 квітня 2020 року до виключної компетенції наглядової ради належить обрання та припинення повноважень голови і членів інших органів товариства (п.п. 10) п. 8.3.14 Статуту); обрання членів Правління та Голови правління, прийняття рішення про дострокове припинення їх повноважень (п.п. 42) п. 8.3.14 Статуту) (а.с. 29-56, Т. 1).

Відповідно до п. 4.4 Положення виконавчий орган правління АТ «Сумбуд» в редакції від 24 квітня 2020 року, наглядова рада вправі приймати рішення щодо дострокового припинення (відкликання) повноважень голови правління до закінчення строку дії контракту у випадках передбачених законодавством (ст.ст. 40, 41, 45 КЗпП України) та цим контрактом, таке припинення (відкликання) здійснюються в порядку передбаченому чинним законодавством та трудовим договором, що укладений з головою правління. Рішення про дострокове припинення повноважень голови правління приймається у разі порушення з його боку законодавства або Статуту (а.с. 113-118, Т. 1).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що наглядова рада не наділена повноваженнями розривати контракт з головою правління, у рішенні наглядової ради і у наказі про звільнення позивача не сформульовано одноразового грубого порушення конкретних трудових обов`язків, відповідно відсутні правові підстави для звільнення позивача за п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України. Також суд дійшов висновку, що звільнення ОСОБА_1 за п. 1-1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України є незаконним, так як відповідачем не надано належних та допустимих доказів невиплати заробітної плати. Отже, суд встановив, що звільнення позивача є незаконним, а тому позовні вимоги в частині скасування наказу АТ «Сумбуд» від 09 листопада 2021 року № 134-к «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлення на роботі підлягають задоволенню. Крім того, стягнув з відповідача на користь позивача середній заробіток на час вимушеного прогулу за період з 10 листопада 2021 року по 04 листопада 2022 року в сумі 525 975 грн 58 коп.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, так як суд дійшов їх з порушенням норм процесуального права.

Судова юрисдикція це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, суди загальної юрисдикції розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин в усіх випадках, за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є наявність у них спору про право цивільне та суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Пунктом 3) ч. 1 ст. 20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Згідно зі ст. 3 КЗпП України до трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. У КЗпП України визначено виключний перелік підстав припинення трудового договору.

За приписом ч. 4 ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання. Корпоративні права учасників товариства є об`єктом такого захисту, зокрема у спосіб, передбачений ч. 3 ст. 99 ЦК України, згідно з якою повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Припинення повноважень члена виконавчого органу товариства за своєю правовою природою, предметом регулювання правовідносин і правовими наслідками відрізняється від звільнення працівника з роботи (розірвання із ним трудового договору) на підставі положень КЗпП України. Саме тому можливість уповноваженого органу товариства припинити повноваження члена виконавчого органу міститься не в приписах КЗпП України, а у статті 99 ЦК України, тобто не є предметом регулювання трудового права.

Реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, звільнення, відкликання членів виконавчого органу стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Хоч такі рішення уповноваженого на це органу можуть мати наслідки і в межах трудових правовідносин, але визначальними за таких обставин є корпоративні правовідносини.

У зв`язку із цим припинення повноважень члена виконавчого органу товариства відповідно до ч. 3 ст. 99 ЦК України є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснення членом його виконавчого органу управлінської діяльності. Необхідність такої норми зумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління. За природою корпоративних відносин учасникам товариства має бути надано можливість у будь-який час оперативно відреагувати на дії особи, яка здійснює представницькі функції зі шкодою (чи можливою шкодою) для інтересів товариства, шляхом позбавлення її відповідних повноважень.

З огляду на це зміст положень ч. 3 ст. 99 ЦК України надає право компетентному (уповноваженому) органу товариства припинити повноваження члена виконавчого органу у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав.

Така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством, і не може розглядатися в площині трудового права.

Позивачем в даній справі оскаржується, зокрема, рішення наглядової ради АТ «Сумбуд», оформлене протоколом № 27 від 09 листопада 2021 року, в частині звільнення його з посади голови правління АТ «Сумбуд», та виданий на підставі цього рішення наказ від 09 листопада 2021 року за № 134-к про його звільнення з роботи, як голови правління АТ «Сумбуд». Позивач посилається, зокрема на те, що у наглядової ради АТ «Сумбуд» були відсутні повноваження приймати рішення про дострокове розірвання з ним контракту від 24 квітня 2020 року. Тобто, при вирішенні даного спору з метою перевірки дотримання органом управління, в даному випадку, наглядовою радою, передбаченої цивільним законодавством та установчими документами юридичної особи процедури ухвалення рішення про таке припинення необхідно застосовувати положення установчих документів товариства, цивільного законодавства, Закону України «Про акціонерні товариства».

Крім того, слід зазначити, що хоча у наказі про звільнення позивача в якості підстави вказано п. 1, п. 1-1 ст. 41 КЗпП України, проте в подальшому наказом АТ «Сумбуд» від 12 липня 2022 року за № 76-к виправлено описку у вказаному наказі шляхом зміни підстави звільнення на п. 5 ст. 41 КЗпП України, за яким трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку припинення повноважень посадових осіб. А при розгляді спору щодо розірвання трудового договору за п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України має значення не наявність підстав для припинення повноважень (звільнення) посадової особи, а дотримання органом управління передбаченої цивільним законодавством та установчими документами юридичної особи процедури ухвалення рішення про таке припинення, що відноситься до юрисдикції господарського судочинства.

Колегія суддів також враховує, що вимоги заявлені позивачем ОСОБА_1 є взаємопов`язаними, зокрема без вирішення вимоги про визнання незаконним та скасування рішення наглядової ради АТ «Сумбуд» неможливо вирішити наступні заявлені ним вимоги.

За встановлених обставин справи та з урахуванням наведених норм права, на думку колегії суддів, вказаний спір є корпоративним та підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Таким чином, судом першої інстанції помилково розглянуто справу в порядку цивільного судочинства, чим порушено норми процесуального права.

Згідно з пунктом четвертим частини першої статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Відповідно до частин першої, другої ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Ураховуючи, що суд першої інстанції порушив правила юрисдикції загальних судів, визначені статтями 19-22 ЦПК, що є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги, рішення суду підлягає скасуванню повністю із закриттям провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 256 ЦПК України повідомити заявникові, що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції господарського суду, та він має право протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255, п. 4 ч. 1 ст. 374, ч.ч. 1, 2 ст. 377, ст. 382 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» задовольнити частково.

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» - адвоката Любімого Олега Миколайовича задовольнити.

Скасувати рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04 листопада 2022 року.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» про скасування рішення, визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції господарського суду і він має право протягом десяти днів з дня отримання ним цієї постанови звернутись до Сумського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

О.І. Собина