Рішення

Іменем України

28 лютого 2023 року місто Чернігів

Справа №751/5553/22

Провадження №2/751/214/23

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.

секретаря судового засідання Пилипович А. Я.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

представник позивача ОСОБА_3

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,

Встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення на її користь аліментів у розмірі 10 000 грн щомісяця на період навчання у Приватному медичному університеті м. Вроцлав, але не більше як до досягнення дитиною 23 років (а.с.1-2).

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що є донькою відповідача та у зв`язку з військовою агресією проти України виїхала з матір`ю закордон, закінчувала школу в Польщі. У 2022 році у Вроцлаві вступила до Приватного медичного університету та навчається на першому курсі за спеціальністю «невідкладна медична допомога». Зазначає, що відповідач офіційно не працює, проте має у власності багато об`єктів нерухомого майна, які здає в оренду, та отримує дохід 100 000 грн на місяць. Отже матеріальний стан відповідача дозволяє сплачувати аліменти.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 27 грудня 2022 року відкрив провадження у вищевказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У встановлений судом строк відповідач подав відзив на позовну заяву (а.с.25-29), відповідно до якого у задоволенні позову просить відмовити. Зазначив, що постійно допомагає матеріально своїй доньці, натомість вона відмовилась від спілкування з ним, на дзвінки та повідомлення не відповідає. Позивачем не надані докази на підтвердження здачі об`єктів нерухомості в оренду, ці твердження є безпідставними та надуманими. Також в Україні оголошений воєнний стан, у зв`язку з чим не має будь-якого стабільного доходу, на його утриманні знаходяться непрацездатні батьки, яким допомагає щомісячно. У квітні 2022 року в нього був складний перелом ноги, на сьогоднішній день проходить реабілітацію та лікування. Крім того, позивач не надала докази її навчання на платному відділенні у Приватному медичному університеті м. Вроцлав.

Ухвалою суду від 01.02.2023 розгляд справи відкладено у зв`язку з неотриманням позивачем ухвали про відкриття провадження у справі та не надходженням відомостей про виконання ухвали у частині надання доказів.

Сторони у встановлений строк на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін не надали.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Відповідач ОСОБА_2 є батьком позивача ОСОБА_1 (а.с.60).

Відповідно до довідок Приватного медичного університету у Вроцлаві №223/11/2022 від 23.11.2022 та №19/2/2023 від 04.02.2023 ОСОБА_1 у 2022/2023 навчальному році навчається на першому семестрі першого курсу за спеціальністю «невідкладна медична допомога», навчальний рік розпочинається 01 жовтня, а закінчується 31 липня, тривалість навчання становить 3 роки, вартість 900 злотих на місяць (а.с.3-4, 56-57).

Позивач за 2022 рік жодних доходів не отримувала, а також не має у власності нерухомого майна, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків від 22.02.2023 (а.с.58) та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.59).

Водночас відповідач за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно має у приватній власності земельну ділянку площею 0,12 га, дві квартири площами 82,4 кв.м. та 26,3 кв.м., гараж площею 60,5 кв.м., а також є власником 3/8 частки житлового будинку площею 66,2 кв.м., 1/3 частки квартири площею 43,6 кв.м., 2/3 частки квартири площею 23,2 кв.м., 1/2 частки квартири площею 63,5 кв.м., 1/3 частки квартири площею 66,0 кв.м., 1/2 частки квартири площею 31,3 кв.м., 1/3 частки квартири площею 43,6 кв.м. (а.с.6-9).

З наданих відповідачем копій чеків та платіжних доручень вбачається, що з 05.04.2022 періодично перераховував позивачу та її матері, ОСОБА_4 , грошові кошти та аліменти на загальну суму 44 120,35 грн (а.с.30-38).

Відповідач має на утриманні непрацездатних батьків (а.с.39, 41, 44-45), його батько потребує нагляду кардіолога (а.с.42)

Згідно довідки КНП «Чернігівська міська лікарня №2» Чернігівської міської ради від 28.04.2022 ОСОБА_2 отримав побутову травму перелом ноги (а.с.43).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 СК України).

За правилами ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані: вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження та інші обставини.

Сімейний кодекс України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

За змістом ст.ст. 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст.ст. 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 вказано: обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 01.12.2021 по справі № 753/20347/20 (провадження № 61-9584св21) наголосив, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними 23 років.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом враховуються навчання дитини в м. Вроцлаві (Польща) та вартість навчання, яка складає 900 злотих на місяць (еквівалентно 7 366,59 грн (8,1851х900) станом на дату ухвалення рішення), а також та обставина, що відповідач на даний час не працює, але це не вказує на неможливість ОСОБА_2 надавати матеріальну допомогу доньці та не позбавляє його обов`язку утримувати повнолітню доньку у зв`язку з її навчанням, оскільки відповідач є працездатною особою. Водночас з наданих доказів щодо наявності у власності нерухомого майна суд дійшов до висновку про наявність можливості у відповідача надавати таку допомогу.

Виходячи із зазначених правових норм, що регулюють дані спірні правовідносини, фактичних обставин справи, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище позивача та відповідача, а також беручи до уваги, що мати в силу закону також зобов`язана утримувати повнолітню доньку, суд вважає за необхідне, відповідно до п. 20 постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та ст. 199, 200 Сімейного кодексу України, позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн щомісячно, починаючи з 15.12.2022, в силу ст. 191 Сімейного Кодексу України, та до закінчення навчання, до липня 2025 року включно, але не більш ніж до досягнення ОСОБА_1 23 років.

Суд визнає необхідним застосувати п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

V. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач звернулася з позовом про стягнення аліментів у сумі 10 000 грн. Ураховуючи приписи пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», позивач мала би сплатити за подачу позову 992,40 грн судового збору, проте вона звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог щодо позовної вимоги майнового характеру (50% від заявленого розміру), сума судового збору підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь держави в розмірі 496,20 грн.

У відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно пункту 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Правнича допомога позивачу надавалася на підставі договору про надання правової допомоги від 12.12.2022 адвокатом Жилінським О.В. (а.с.12) та ордеру (а.с.10).

Позивач сплатила на користь адвоката 10 000,00 грн за надання правової допомоги, що підтверджується квитанцією №06/22 від 12.12.2022 (а.с.11) та розрахунком оплати витрат на правову допомогу (а.с.13).

Суд, з урахуванням часткового задоволення позову, складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 1-18, 141, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 181, 182, 183, 184 Сімейного Кодексу України, враховуючи роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд -

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на її утримання в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп щомісячно, починаючи з 15.12.2022 та до закінчення навчання, до 31 липня 2025 року включно, але не більш ніж до досягнення ОСОБА_1 23 років.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп на користь ГУК у Черніг.обл/Новозав.р-н/22030101, код отримувача 37972475, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача - UA0025742, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп витрат на правничу допомогу.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 28 лютого 2023 року

Позивач ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Суддя Н. В. Маслюк