ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року

м.Черкаси

Справа № 704/134/22
Провадження № 22-ц/821/1011/23
Категорія: 304090000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Карпенко О.В.

суддів: Василенко Л.І., Нерушак Л.В.

за участю секретаря: Мунтян К.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «МІСТЕР КЕШ»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МІСТЕР КЕШ» на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 10 квітня 2023 року (ухваленого під головуванням судді Дьяченка Д.О. в приміщенні Тальнівського районного суду Черкаської області, повний текст рішення складено 10 квітня 2023 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІСТЕР КЕШ» про визнання недійсним кредитного договору,-

в с т а н о в и в :

03 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Тальнівського районного суду Черкаської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІСТЕР КЕШ» (далі - ТОВ «МІСТЕР КЕШ») про визнання недійсним кредитного договору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.11.2021 о 17:08 год. до нього було здійснено дзвінок з телефону НОМЕР_1 та невідома особа чоловічої статі повідомила, що він є оператором компанії «Київстар» та проводить авторизацію по його телефонній картці і йому прийде на його телефон SMS з кодом, який йому потрібно було повідомити «оператору». Після цього, на телефон позивача надійшло SMS повідомлення від компанії «Київстар» з кодом і, не підозрюючи нічого, він повідомив даний код так званому «оператору». Закінчивши розмову з «оператором» поклав трубку телефону, а згодом помітив, що його Sim-картку заблоковано.

Вказує, що для розблокування своєї телефонної картки вимушений був звертатись до офіційного представництва компанії оператора зв`язку «Київстар», а відновивши свою Sim-картку, з 15.11.2021 почав отримувати SMS повідомлення та дзвінки з банків, про те, що він має непогашені заборгованості по онлайн кредитах.

Дізнавшись про те, що він став жертвою шахраїв, 26.11.2021 року звернувся до Тальнівського відділку поліцейської діяльності №1 Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області з повідомленням про факт вчинення відносно нього кримінального правопорушення.

На підставі його заяви, було відкрито кримінальне провадження №0000867 від 26.11.2021, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Усвідомлюючи, що шахраї, діючи від імені позивача могли оформити на його ім`я велику кількість онлайн-кредитів, він надіслав письмове звернення до ТОВ «МІСТЕР КЕШ», а також до ТОВ «Манівео», АТ «Універсалбанк», ФК «Форза», «Качай гроші», ТОВ ФК «Гелексі», АТ «УкрКредитФінанс», «Безпечного Агенства необхідних кредитів», «Сос Кредит», «Служби миттєвого кредитування», ТОВ «ФК К.І.Ф.», ТОВ «КФ. ЮА» з метою повідомлення про можливе укладення в їх установах від його імені кредитних договорів, а також в разі наявності таких договорів з проханням надіслати йому їх примірники для подальшого захисту своїх прав.

Також в заяві просив на час розслідування кримінального провадження призупинити нарахування відсотків по кредитах взятих на його ім`я та провести внутрішнє розслідування щодо шахрайських дій невідомої особи та повідомити про результати розслідування органи поліції.

Вказує, що на його звернення від ТОВ «МІСТЕР КЕШ» надійшло повідомлення, що 07.11.2021 від його імені в ТОВ «МІСТЕР КЕШ» був укладений кредитний договір №442386-М та надали його копію.

Також повідомлено, що на його вимогу Товариство провело внутрішню перевірку щодо наявності підстав вважати, що Договір укладений шахрайським способом, однак за результатами такої перевірки не було виявлено підстав вважати, що Договір був укладений шахрайським способом. Факт укладення Договору шахрайським способом можу бути встановлений виключно на підставі відповідного рішення суду.

Ознайомившись із кредитним договором, встановив, що у розділі «Реквізити й підписи сторін» «Позичальник», зазначено що договір підписано «Електронний підпис одноразовим ідентифікатором /f 39860/», однак жодного договору позики за допомогою електронного підпису ним не підписувалося.

Також у вказаному договорі в п.п. 2 зазначено, що кредит надається шляхом зарахування суми кредиту за реквізитами платіжної картки/розрахункового рахунку, вказаних Позичальником в угоді/дорученні про перерахунок коштів.

Згідно виписки по рахунках, які відкриті на його ім`я в АТ «Універсалбанк» «monobank» в період з 01.11.2021 по 28.11.2021 на даний рахунок пошти по жодному кредитному договору не перераховувалися.

Згідно виписки по рахунку, відкритому на його ім`я в АТ КБ «ПриватБанк» в період з 02.11.2021 по 25.11.2021 на даний рахунок кошти по жодному кредитному договору не перераховувались.

Вказує, що в період з початку до кінця листопада місяця 2021 він не отримував жодних коштів від кредитних договорів, укладених на його ім`я, що є підставою для визнання таких договорів недійсними.

Крім того, під час укладення кредитного договору від його імені з ТОВ «МІСТЕР КЕШ» за №442386-М від 07.11.2021 було порушено вимоги ч. 3 ст. 203 ЦК України - на момент укладення договору було відсутнє його волевиявлення та внутрішня воля на його укладення.

У зв`язку з чим, позивач просить суд визнати недійсним кредитний договір №442386-М від 07.11.2021, укладений між ТОВ «МІСТЕР КЕШ» та ОСОБА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 10 квітня 2023 року позов задоволено.

Визнано недійсним кредитний договір «442386-М» від 07.11.2021, укладений між ТОВ «МІСТЕР КЕШ» та ОСОБА_1 .

Рішення суду мотивовано, зокрема, тим, що оскільки позивачем доведено факт вчинення шахрайських дій відносно нього з використанням його особистих даних, по даному факту, зареєстроване кримінальне провадження, а також оскільки в судовому засіданні не підтверджено факту зарахування кредитних коштів за договором на відкриті на ім`я позивача рахунки, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 26 травня 2023 року через засоби поштового зв`язку, ТОВ «МІСТЕР КЕШ» вважаючи оскаржуване рішення незаконним, необгрунтованим, та таким, що базується на висновках, які не відповідають дійсним обставинам справи, прийнятим з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 10 квітня 2023 року та прийняти нове рішення , яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що волевиявлення позивача при укладенні кредитного договору було вільним і відповідало його внутрішній волі. Відповідно до вимог ст. 203 ЦК України, договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Електронну комерцію» прирівнюється до письмового договору.

Твердження суду , що оскільки у кредитному договорі у розділі «Реквізити й підписи» «Позичальник», зазначено, що договір підписано «електронний підпис одноразовим ідентифікатором /f 39860/, через специфіку укладання та безпосереднього підпису таких договорів неможливо встановити особу, що його уклала та підписувала, є такими, що порушують норми матеріального права з огляду на те, що відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму.

Звертає увагу, що під час встановлення ділових відносин з клієнтами, що виявили бажання оформити кредит, Товариство керується вимогами ЗУ «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 06.12.2019 №361-ІХ та іншими законами та Положеннями.

Ідентифікація та верифікація позивача здійснювалась Товариством під час встановлення ділових відносин, шляхом отримання через систему BankID НБУ ідентифікаційних даних.

Звертає увагу, що позивач пройшов ідентифікацію, а саме створив особистий кабінет на сайті Товариства 07.11.2021, зазначивши номер свого мобільного телефону, отримав смс-повідомлення з кодом від Товариства та заповнив анкету на сайті Товариства.

Товариством було проведено ідентифікацію та верифікацію позивача відповідно до чинного законодавства та положень НБУ, що дало змогу встановити особу, яка бажає укласти договір, а саме - позивач, твердження суду проте, що через специфіку укладення та безпосереднього підпису таких договорів неможливо встановити особу, що його укладала та підписувала є таким, що не відповідає дійсності.

Посилання на постанову Великої Палати Верховного Суду по справі №227/3760/19-ц від 26.10.2022 у рішенні суду, скаржник зазначає, що предметом спору даної справи є визнання договору оренди недійсним, однак уданій справі договір не вчинявся в електронній формі.

Щодо укладення правочинів протягом короткого періоду часу, скаржник , звертає увагу суду, що чинним законодавством не передбачено обмежень щодо кількості укладених електронних правочинів, а вирок суду, який би встановив факт того, що договір не був укладений позивачем або був укладений за допомогою шахрайських дій, відсутній в ЄДРСР та відсутній в матеріалах справи.

Щодо начебто вчинення шахрайський дій, скаржник зазначає, що надані позивачем у якості доказів щодо не укладення договору копія заяви про вчинення кримінального правопорушення, талону-повідомлення про реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення та витяг з ЄРДР не можуть слугувати доказами щодо того, що договір позивач не укладав, оскільки вирок суду, ухвали про закриття кримінального провадження станом на дату відкриття провадженні у даній справі , які б набрали законної сили відсутні, а надані докази свідчать про те, що позивач такі дії вчинив, але не несуть наслідків для розгляду даної справи.

Крім того, суд не дослідив докази долучені до відзиву та не звернув уваги на те, що у позивача можуть бути відкриті рахунки в інших банках.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив

Фактичні обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що згідно з кредитним договором «442386-М» від 07.11.2021 ТОВ «МІСТЕР КЕШ» надало ОСОБА_1 кредит в розмірі 3 000 грн, зі строком повернення до 06.12.2021.

Проценти за користування кредитом становлять 9 грн 00 коп. Договір укладено в електронній формі, підписаний одноразовим ідентифікатором.

На підтвердження перерахунку коштів за кредитним договором на ім`я ОСОБА_1 відповідач надав довідку АТ КБ «ПриватБанк», згідно з якою з рахунку ТОВ «МІСТЕР КЕШ» через систему платежів LiqPay були проведені наступні фінансові операції по переказу коштів: дата проведення операції 2021.11.07 20:39:03, номер картки НОМЕР_2 , ПІБ ОСОБА_1 . Сума операції 3 000 грн.

Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк», вбачається, що ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 станом на 25.11.2021 має в АТ КБ «ПриватБанк» такі рахунки: НОМЕР_4 картка «Універсальна Голд», стан активна, НОМЕР_5 , картка «Універсальна Голд», стан закрита. 08.11.2021 було проведено перевипуск картки з НОМЕР_5 на НОМЕР_4 .

Згідно з випискою по банківському рахунку відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 , по рахунку НОМЕР_5 у період з 02.11.2021 по 07.11.2021 та по рахунку НОМЕР_4 у період з 08.11.2021 по 25.11.2021 на вказані рахунки будь-які кредитні кошти не зараховувались.

Згідно із заявою ОСОБА_1 адресованої зокрема і ТОВ «МІСТЕР КЕШ», з метою повідомлення про можливе укладення в їх установах від його імені кредитних договорів, а також в разі наявності таких договорів, ОСОБА_1 просить надіслати йому їх примірники для подальшого захисту своїх прав. Також в заяві просить на час розслідування кримінального провадження призупинити нарахування відсотків по кредитах взятих на його ім`я та провести внутрішнє розслідування щодо шахрайських дій невідомої особи та повідомити про результати розслідування органи поліції.

Згідно з повідомленням ТОВ «»МІСТЕР КЕШ» від 28.12.2021, адресованим на ім`я ОСОБА_1 на його вимогу проведено внутрішню перевірку за результатами якої не виявлено підстав вважати, що кредитний договір був укладений шахрайським способом.

Згідно з Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, на підставі заяви ОСОБА_1 від 26.11.2021 було відкрито кримінальне провадження №0000867. Короткий виклад обставин: 25.11.2021 невідома особа скориставшись особистими даними ОСОБА_1 скоїла крадіжку грошових коштів оформивши кредити в кредитних установах.

Також матеріали справи містять угоду до кредитного договору № 442386-М від 07.11.2021 (автопролонгація) , укладена між ТОВ «МІСТЕР КЕШ» та ОСОБА_1 , згідно якої сторони домовились продовжити строк дії кредиту з 07.12.2021 по 26.12.2021 включно.

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ТОВ «МІСТЕР КЕШ» підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положення частини 1, 3 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правам та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 ЦК України.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Згідно з ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їхнього змісту або із суті відносин між сторонами.

Слід зазначити, що свобода договору означає право громадян або юридичних осіб та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу в будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам, визначати умови такого договору. Однак під час укладання договору, визначаючи його умови, сторони повинні дотримуватись нормативно-правових актів.

Свобода договору передбачає можливість укладати не лише ті договори, які передбачені нормами чинного цивільного законодавства, а й ті, які законом не передбачені, але в такому разі такий договір не повинен суперечити законодавству. Також принцип свободи договору полягає в можливості особи вільно обирати контрагента.

У відповідності до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є ті умови, без погодження яких договір взагалі не вважається укладеним. Істотні умови договору визначаються в законі, разом з тим ними можуть стати будь-які умови, на погодженні яких наполягає та чи інша сторона. Істотні умови договору відображають природу договору, відсутність будь-якої з них не дає змоги сторонам виконати їх обов`язки, які покладаються на них за договором.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Предметом розгляду в даній справі є вимога про визнання недійним Договору від 07.11.2021 №1442386-М, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «МІСТЕР КЕШ» з підстав оформлення його за відсутності волевиявлення позивача, що є порушенням ч. 3 та ч. 5 ст. 203 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частини 3 та 5 ст. 203 ЦК України встановлюють, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідності до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронну комерцію» цей Закон регулює правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений порядок укладення електронного договору.

За частиною 3 цієї статті електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Положення частини 6 даної статті Закону передбачають шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчиненні дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначені форми підписання електронного правочину: електронним підписом або електронним цифровим підписом відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронним підписом одноразовим ідентифікатором, визначеним Законом; аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із матеріалів справи вбачається, що оспорюваний договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому ОСОБА_1 через особистий кабінет на вебсайті відповідача подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту шляхом натискання відповідної кнопки, після чого ТОВ «МІСТЕР КЕШ» надіслало позивачу за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який позивач і використав для підтвердження підписання кредитного договору.

У пункті 7 кредитного договору «Реквізити та підписи сторін» зазначено електронний підпис фізичної особи ОСОБА_1 - /f39860/.

Пунктом 2. 2 кредитного договору передбачено, що кредит видається в національній валюті України - гривні, в безготівковій формі, шляхом перерахування суми кредиту на платіжну картку, вказану позичальником в заявці на отримання кредиту.

Крім того, відповідно до п. 4.8. Правил надання коштів кредит TOB «МІСТЕР КЕШ» перевірка (верифікація) дійсності платіжної картки Заявника, відбувається шляхом блокування наперед невідомої Заявнику довільної суми, в розмірі від 1 копійка до 5 гривень та наступним зазначенням Заявником в особистому кабінеті конкретної суми, що була заблокована. Точний розмір зарезервованої суми Заявник може дізнатися в банківській установі, що емітувала платіжну картку та здійснила ідентифікацію та верифікацію Заявника (через смс-повідомлення від банку та/або засобами електронного зв`язку та/або засобами, телефонного зв`язку) (а.с. 72-73).

Із оскаржуваного кредитного договору вбачається, що з метою виконання вимог закону щодо ідентифікації в ITC ТОВ «МІСТЕР КЕШ», позивачем надано всі свої особисті дані, а саме: ПІБ, електронну пошту, номер мобільного телефону, серію та номер паспорта НОМЕР_6 , дату видачі та назву органу, який видав паспорт; дату, місяць та рік народження, ідентифікаційний код, місце роботи ( зазначено ФОП ОСОБА_1 ), посаду, робочий номер телефону, ПІБ контактної особи та його мобільний номер телефону; зазначив адресу свого місця поживання тощо.

Крім того позивач надав згоду на обробку персональних даних, шляхом проставлення електронної відмітки, як того вимагає стаття 2 Закону України «Про захист персональних даних», а також створив особистий кабінет та зайшов до нього з використанням логіну та пароля, які були відомі лише йому.

Тобто позивачем пройдено в порядку передбаченому пунктом 4.8. Правил процедуру верифікації платіжної картки НОМЕР_2 , на яку в подальшому були перераховані кредитні кошти у розмірі 3 000 грн.

Проходження верифікації платіжної картки підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 15.09.2022 №Е.42.0.0.0/4-220915/13287 (а.с. 98).

Посилання позивача, що даний рахунок йому не належить спростовується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 15.09.2022 №Е.42.0.0.0/4-220915/4202, згідно якої вбачається, що з рахунку Товариства через систему платежів LiqPay ( мерчант-рахунок Товариства) були переведені наступні фінансові операції по переказу коштів, згідно договору, дата проведення операції: 2021.11.07 20:39, номер картки НОМЕР_2 ОСОБА_1 (а.с. 111).

Також матеріали справи містять Паспорт кредиту від 07.11.2021, який підписаний позивачем електронним шляхом (а.с. 79-81).

Крім того, під час першого етапу реєстрації заявник, шляхом проставлення відповідної відмітки в ІТС Товариства, надає Товариству дозвіл на обробку персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки. На цьому етапі заявнику надається можливість ознайомитися з Правилами шляхом переходу за відповідним посиланням. Про ознайомлення з Правилами заявник ставить відмітку в ІТС Товариства ( п. 4.3 Правил надання коштів в кредит ТОВ «МІСТЕР КЕШ»).

В подальшому позивач в ITC Товариства підписав електронний Кредитний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором f39860, який був направлений позивачу за допомогою CMC повідомлення на його мобільний номер телефону, який останній зазначив під час проходження реєстрації в ITC товариства.

Під час укладення угоди до кредитного договору від 07.11.2021 № 442386-М (автопролонгація) та Паспорт кредиту від 07.11.2021 використовувалися дані про позивача та електронний підпис, які були надані Товариству позивачем при укладення кредитного договору № 442386-М від 07.11.2021.

Вказане підтверджує той факт, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету, кредитний договір між позивачем та Товариством не був би укладений, проте на зазначені обставини суд першої інстанції не звернув належної уваги.

Посилання позивача, що картка НОМЕР_7 , на яку було перераховано кредитні кошти, зокрема за оскаржуваним договором, укладеним між ОСОБА_1 з ТОВ «МІСТЕР КЕШ» не належить ОСОБА_1 , а належить іншій особі, не знаходять свого підтвердження, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вказаний рахунок був відкритий на ім`я іншої особи, яка шахрайським способом отримала від відповідача кредитні кошти, позивачем до матеріалів справи не надано, проте згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 15.09.2022 №Е.42.0.0.0/4-220915/4202, вбачається, що вказаний номер належить саме ОСОБА_1 .

Таким чином, наявними у матеріалах справи доказами підтверджується той факт, що кошти, були перераховані на картку НОМЕР_7 і дана картка належить позивачу.

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 0000867 не є належним доказом на підтвердження вчинення іншою особою шахрайських дій, а лише свідчить про виконання слідчим, прокурором обов`язків, передбачених ст. 25, ч. 1 ст. 214 КПК України щодо внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Вирок у кримінальній справі чи постанова суду, які набрали законної сили та свідчили б про те, що треті особи з незаконним використанням персональних даних позивача, оформили кредитні договори на ім`я позивача, відсутні.

Крім того, суд звертає увагу на посилання позивача, що закінчивши розмову з оператором, він помітив, що його сім-карту заблоковано, у зв`язку із чим він змушений був звернутися до компанії оператора зв`язку «Київстар» , а відновивши сім-карту, почав з 15.11.2021 отримувати повідомлення та дзвінки з банків, що має непогашені заборгованості по онлайн кредитах. Проте, вказані посилання не знайшли свого об`єктивного підтвердження в матеріалах справи.

Згідно умов кредитного договору № 442386-М від 07.11.2021, строк кредиту з 07.11.2021 по 06.12.2021 включно, запланована дата повернення кредиту 06.12.2021, а згідно угоди до кредитного договору від 07.11.2021, строк автопролонгації з 07.11.2021 по 26.12.2021 включно.

Станом на 15.11.2021 року у позивача була відсутня заборгованість за кредитним договором № 442386-М від 07.11.2021.

Крім того, згідно виписки по картці/рахунку в АБ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_4 , належних позивачу, вбачається, що 24.11.2021 була проведена операція по поповненню мобільного номеру телефону, який належить позивачу.

Також згідно інформації monobank про рух коштів по картці НОМЕР_8 від 06.01.2022, яка належить ОСОБА_1 , вбачається, що 13.11.2021 з даної картки було здійснено поповнення мобільного номеру НОМЕР_9 , який належить позивачу, що свідчить про те, що з 13.11.2021 карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» за номером телефону НОМЕР_9 була розблокована.

Отже, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції не врахував надані відповідачем докази та дійшов до помилкового висновку про задоволення позовних вимог, не дивлячись на те, що у справі відсутні об`єктивні докази порушення прав позивача як споживача послуг ТОВ «МІСТЕР КЕШ».

Зазначене свідчить про неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права районним судом, що призвело до неправильного вирішення спору.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищенаведене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про відмову в позові ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 13 ст.141ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що позивач на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору, а в задоволенні позову відмовлено, тому необхідно компенсувати за рахунок держави судові витрати, понесені відповідачем при зверненні з апеляційною скаргою у розмірі 3 721,50 грн.

Керуючись ст.ст. 258, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МІСТЕР КЕШ» - задовольнити.

Рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 10 квітня 2023 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІСТЕР КЕШ» про визнання недійсним кредитного договору - відмовити.

Компенсувати за рахунок держави Товариству з обмеженою відповідальністю «МІСТЕР КЕШ» судові витрати у розмірі 3 721,50 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді Л.І. Василенко

Л.В. Нерушак

/повний текст постанови суду виготовлений 27 липня 2023 року/