Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/701/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Л.В., розглянувши заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» (далі АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз»)звернулося до Олевського районного суду Житомирської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ. У вказаній заяві АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» просить суд видати судовий наказ, яким стягнути із ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» заборгованість зі сплати вартості послуг розподілу замовленої потужності в розмірі 1294,22 грн. за період з 01.06.2022 року по 28.02.2023 року, а також судовий збір в розмірі 268,40 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву передано судді Винару Л.В.

На запит Олевського районного суду Житомирської області надійшла інформація із Білокоровицької сільської ради Коростенського району Житомирської області стосовно зареєстрованого місця проживання боржника ОСОБА_1 .

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, ч. 1 статті 160 ЦПК України, визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Так, з інформації Білокоровицької сільської ради Коростенського району Житомирської області за № 248 від 05.04.2023 року, вбачається, що боржник ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі якщо наявні обставини, передбачені ч. 1 ст. 186 цього Кодексу.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК Україна, суддя відмовляє у відкритті провадження по справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво заміна сторін чи третіх осіб іншою особою у разі вибуття з процесу суб`єкта спірних чи встановлених судом правовідносин. При процесуальному наступництві має місце перехід процесуальних прав та обов`язків під час процесу від однієї особи, яка була стороною або третьою особою у справі, до іншої, яка не брала участі у справі. Підставами процесуального наступництва фізичної особи є: смерть фізичної особи, яка була стороною чи третьою особою у процесі, оголошення її померлою, встановлення судом щодо цих суб`єктів, у порядку окремого провадження, факту смерті.

Таким чином, правила процесуального правонаступництва, які передбачені ст. 55 ЦПК України, застосовуються у разі смерті фізичної особи після відкриття провадження у справі, в якій ця особа є учасником процесу, на будь-якій його стадії, за умови, що спірні правовідносини передбачають правонаступництво.

На підставі викладеного, зважаючи на той факт, що боржник у справі ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до пред`явлення заявником заяви до суду про видачу судового наказу про стягнення з нього заборгованості за надання послуг ЖКГ, тому, в даному випадку процесуальне правонаступництво відсутнє і за вказаних обставин суддя відмовляє заявнику у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

Роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої ст. 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 163, п. 4 ч. 1 ст. 165, ст. 166, п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Л.В.Винар