Номер провадження: 22-ц/813/1816/23
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Комлевої О.С.,

за участю:

секретаря Хухрова С.В.,

представника відповідача: ОНМУ Скрипник Д.О.,

розглянувши в режимі відеоконференції, за допомогою програмного забезпечення «ВКЗ», апеляційну скаргу представника Одеського національного медичного університету Івасишиної Елеонори Петрівни, на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 10 серпня 2021 року про забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Свяченої Ю.Б., у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, за участі Одеського національного медичного університету, Уповноваженої Верховної Ради України з прав людини Денісової Людмили Леонтіївни, Міністерства охорони здоров`я України, Первинної профспілкової організації працівників Одеського національного медичного університету,

встановив:

04.08.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси про вжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви, за участі Одеського національного медичного університету, ОСОБА_2 , Міністерства охорони здоров`я України, Первинної профспілкової організації працівників Одеського національного медичного університету, та просив суд:

- заборонити Одеському національному медичному університету (далі - ОНМУ) вчиняти дії щодо реорганізації кафедри «Анестезіології, інтенсивної терапії і медицини невідкладних станів», вносити зміни до структури та штатного розпису ОНМУ щодо реорганізації, створювати кафедру, предмет діяльності та спеціальності (спеціалізації) якої будуть тотожними до предмету наукової, освітньої та методичної діяльності, спеціальностям (спеціалізації) кафедри «Анестезіології, інтенсивної терапії і медицини невідкладних станів»;

- зупинити дію наказу ОНМУ № 266-о від 17 червня 2021 року в частині «реорганізації з 01 вересня 2021 року кафедри «Анестезіології, інтенсивної терапії і медицини невідкладних станів» шляхом поділу на кафедру «Анестезіології та інтенсивної терапії» і кафедру «Екстреної та невідкладної медичної допомоги».

Заява про забезпечення позову до подання позовної заяви була обґрунтована тим, що заявник має намір звернутися до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОНМУ про захист від дискримінації та забезпечення права на честь та ділову репутацію (немайновий спір) із залученням на стороні позивача у справу ОСОБА_2 як Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Міністерства охорони здоров`я України та Первинної профспілкової організації працівників ОНМУ як третіх осіб, що не заявляють самостійних позовних вимог, з позовною вимогою про визнання незаконним та скасування рішення Вченої ради ОНМУ від 17 червня 2021 року та наказу ОНМУ, в частині «реорганізації з 01 вересня 2021 року кафедру «Анестезіології, інтенсивної терапії і медицини невідкладних станів» шляхом поділу на кафедру «Анестезіології та інтенсивної терапії» і кафедру «Екстреної та невідкладної медицини», у зв`язку з порушенням прав та законних інтересів ОСОБА_1 як працівника кафедри «Анестезіології, інтенсивної терапії і медицини невідкладних станів», науково педагогічного працівника ОНМУ, громадянина та людини на захист честі та ділової репутації та від дискримінації.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2021 року заява ОСОБА_1 була задоволена частково (а.с.79-83).

Вжиті заходи забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом зупинення дії п. 4 наказу ОНМУ № 266-о від 17 червня 2021 року в частині «реорганізації з 01 червня 2021 року кафедри «Анестезіології, інтенсивної терапії і медицини невідкладних станів» шляхом поділу на кафедру «Анестезіології та інтенсивної терапії» і кафедру «Екстреної та невідкладної медичної допомоги».

Крім того, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2021 року виправлено описки в ухвалі суду від 10 серпня 2021 року (а.с. 89-91):

в абзаці 3 мотивувальної частини ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2021 року та замість невірного: «зупинення дії наказу Одеського національного медичного університету № 266-о від 17 червня 2021 року в частині «реорганізації з 01 червня 2021 року кафедри «Анестезіології, інтенсивної терапії і медицини невідкладних станів» шляхом поділу на кафедру «Анестезіології та інтенсивної терапії» і кафедру «Екстреної та невідкладної медичної допомоги» вважати правильним: «зупинення дії наказу Одеського національного медичного університету № 266-о від 17 червня 2021 року в частині «реорганізації з 01 вересня 2021 року кафедри «Анестезіології, інтенсивної терапії і медицини невідкладних станів» шляхом поділу на кафедру «Анестезіології та інтенсивної терапії» і кафедру «Екстреної та невідкладної медичної допомоги»;

в абзаці 18 мотивувальної частини ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2021 року та замість невірного: «Заява ОСОБА_1 про забезпечення позову в частині зупинення дії наказу Одеського національного медичного університету № 266-о від 17 червня 2021 року в частині «реорганізації з 01 червня 2021 року кафедри «Анестезіології, інтенсивної терапії і медицини невідкладних станів» шляхом поділу на кафедру «Анестезіології та інтенсивної терапії» і кафедру «Екстреної та невідкладної медичної допомоги» є реалізація права заявника на доступ до суду, оскільки у випадку його не застосування наслідком буде неповноцінний захист прав та інтересів ОСОБА_1 , а також зумовить неможливість досягнути мети неупередженого, своєчасного та справедливого розгляду справи, визначеної у ст. 2 ЦЦК України, а саме ефективного захисту порушених прав, свобод чи інтересів ОСОБА_1 » вважати правильним: «Заява ОСОБА_1 про забезпечення позову в частині зупинення дії наказу Одеського національного медичного університету № 266-о від 17 червня 2021 року в частині «реорганізації з 01 вересня 2021 року кафедри «Анестезіології, інтенсивної терапії і медицини невідкладних станів» шляхом поділу на кафедру «Анестезіології та інтенсивної терапії» і кафедру «Екстреної та невідкладної медичної допомоги» є реалізація права заявника на доступ до суду, оскільки у випадку його не застосування наслідком буде неповноцінний захист прав та інтересів ОСОБА_1 , а також зумовить неможливість досягнути мети неупередженого, своєчасного та справедливого розгляду справи, визначеної у ст. 2 ЦЦК України, а саме ефективного захисту порушених прав, свобод чи інтересів ОСОБА_1 »;

в абзаці 2 резолютивної частини ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2021 року та замість невірного: «реорганізації з 01 червня 2021 року кафедри «Анестезіології, інтенсивної терапії і медицини невідкладних станів» шляхом поділу на кафедру «Анестезіології та інтенсивної терапії» і кафедру «Екстреної та невідкладної медичної допомоги» вважати правильним: «реорганізації з 01 вересня 2021 року кафедри «Анестезіології, інтенсивної терапії і медицини невідкладних станів» шляхом поділу на кафедру «Анестезіології та інтенсивної терапії» і кафедру «Екстреної та невідкладної медичної допомоги».

В апеляційній скарзі ОНМУ Міністерства охорони здоров`я України ставить питання про скасування ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 10.08.2021 року, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (а.с.94-96).

Зокрема, заявник в апеляційній скарзі у тому числі зазначає, що своєю ухвалою про забезпечення позову суд першої інстанції вирішив питання по суті спору, що не передбачено діючим цивільно-процесуальним законодавством.

Вирішуючи питання про слухання справи в режимі відеоконференції, за участю представника відповідача ОСОБА_3 , колегія суддів виходить із того, що за заявою представника ОНМУ(а.с.227-229), ухвалою колегії суддів від 16.01.2023 року розгляд справи був призначений в режимі відеоконференції (а.с.235), про що учасники справи були належним чином повідомлені (а.с.236-241).

Разом з тим, інші учасники справи заяви про відкладення розгляду справи з тих чи інших підстав суду не надали.

Крім того, відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. Згідно зі ст. 12-2 вказаного Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Неявка сторони до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а тому перешкоди для розгляду справи в даному випадку відсутні.

Враховуючи викладене, а також те, що дана справа перебуває на розгляді Одеського апеляційного суду більше року (а.с. 135), колегія суддів вирішила слухати дану справу в режимі відеоконференції, у відсутність заявника апеляційної скарги та інших учасників справи, за участю представника відповідача Скрипник Д.О.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Колегія суддів зазначає, що за змістом ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, відповідно до вимог п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Разом з тим, у відповідності до ч.10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, в заяві про забезпечення позову, окрім іншого, ОСОБА_1 просить заборонити ОНМУ вчиняти дії щодо реорганізації кафедри «Анестезіології, інтенсивної терапії і медицини невідкладних станів», вносити зміни до структури та штатного розпису ОНМУ щодо реорганізації, створювати кафедру, предмет діяльності та спеціальності (спеціалізації) якої будуть тотожними до предмету наукової, освітньої та методичної діяльності, спеціальностям (спеціалізації) кафедри «Анестезіології, інтенсивної терапії і медицини невідкладних станів».

В позовній заяві, яка подана до Приморського районного суду м. Одеси 16.09.2021 року, ОСОБА_1 ставив питання про визнання незаконним та скасування наказу ОНМУ від 17 червня 2021 року № 266-о в частині «реорганізувати з 01 вересня 2021 року кафедру «Анестезіології, інтенсивної терапії і медицини невідкладних станів» шляхом поділу на кафедру «Анестезіології та інтенсивної терапії» і кафедру «Екстреної та невідкладної медицини» (а.с.164-178).

Зазначені обставини свідчать про те, що забезпечуючи позов, суд першої інстанції фактично вжив заходи забезпечення позову, які за змістом є тотожними заявленим позовним вимогам.

Відповідно до п. 4 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Згідно ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Оскільки діяльність ОНМУ є, зокрема, і господарською діяльністю, то вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

Враховуючи, що вимога про заборону вчиняти дії щодо реорганізації кафедри «Анестезіології, інтенсивної терапії і медицини невідкладних станів», вносити зміни до структури та штатного розпису Одеського національного медичного університету щодо реорганізації, створювати кафедру, предмет діяльності та спеціальності (спеціалізації) якої будуть тотожними до предмету наукової, освітньої та методичної діяльності спеціальностям (спеціалізації) кафедри «Анестезіологія, інтенсивної терапії і медицини невідкладних станів», є втручанням у господарську діяльність університету, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову у повному обсязі.

З підстав викладеного, колегія суддів також зазначає, що висновок суду першої інстанції про те, що заява ОСОБА_1 про необхідність забезпечення позову, в частині зупинення дії наказу ОНМУ № 266-о від 17 червня 2021 року щодо реорганізації з 01 червня 2021 року кафедри «Анестезіології, інтенсивної терапії і медицини невідкладних станів» шляхом поділу на кафедру «Анестезіології та інтенсивної терапії» і кафедру «Екстреної та невідкладної медичної допомоги» є реалізація права заявника на доступ до суду, та зупинення дії п. 4 наказу ОНМУ №266-о від 17 червня 2021 року не перешкоджає виконанню наказу № 266-о від 17 червня 2021 року в іншій частині, є помилковим, так як таким чином вжиті судом заходи забезпечення позову фактично перешкоджають господарській діяльності юридичної особи, в даному випадку ОНМУ, що не передбачено діючим цивільно-процесуальним законодавством.

Більше того, колегія суддів зазначає, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.08.2022 року, повний текст якого виготовлений 12.0-9.2022 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено, про що колегії суддів вказала представник ОНМУ Скрипник Д.О. і що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру судових рішень. Даних про апеляційне оскарження вказаного судового рішення, матеріали справи та вищевказаний Єдиний реєстр судових рішень не містять.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги її повністю спростовують, оскільки ухвала постановлена не у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу суду скасувати і прийняти постанову, якою заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Разом з тим, оскільки ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 10.08.2021 року підлягає скасуванню, ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 28.08.2021 року про виправлення описки в ухвалі суду від 10.08.2021 року також є недійсною.

Крім того, відповідно до ч. 1, п.п.1-3 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з ОСОБА_1 на користь Одеського національного медичного університету сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2 270,00 грн. (а.с. 98).

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника Одеського національного медичного університету Міністерства охорони здоров`я України Івасишиної Елеонори Петрівни задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 10 серпня 2021 року про забезпечення позову, з урахуванням ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2021 року про виправлення описки, скасувати.

Прийняти постанову, якою заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Одеського національного медичного університету, , сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2 270,00 (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23.01.2023 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

О.С. Комлева