ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 674/962/22

Провадження № 22-ц/4820/758/23

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 25 січня 2023 року, суддя Сосна О.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

В серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», в якому просила стягнути 260000 грн. страхового відшкодування завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у зв`язку із втратою годувальника.

В обґрунтування позову вказала, що 13.09.2021 року, приблизно о 22 год. 55 хв., на автодорозі «Н-03», сполученням Житомир-Чернівці, поблизу с. Слобідка-Рахнівецька сталася ДТП за участю автомобіля марки «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля марки «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП водій автомобіля «ВАЗ 2105» ОСОБА_3 та пасажирка вказаного автомобіля ОСОБА_4 , а також водій автомобіля марки «ВАЗ 2106» ОСОБА_2 загинули на місці пригоди.

Внаслідок смерті ОСОБА_2 , їй, як дружині, а також малолітнім дітям потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 завдана шкода у зв`язку із втратою годувальника.

Цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_2 , застрахована ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» згідно з полісом страхування №АТ/467907.

Розмір страхової суми за шкоду заподіяну життю та здоров`ю потерпілого складає 260000 грн.

Оскільки вина потерпілого не враховується у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, тому відповідач зобов`язаний здійснити їй, в тому числі на користь малолітніх дітей, відшкодування моральної шкоди у розмірі 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку.

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 25.01.2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову суд виходив з того, що вини водія ОСОБА_3 у скоєнні ДТП не встановлено, оскільки ДТП виникла через порушення ОСОБА_2 ПДР, чим останній створив умови для настання даної події та дії якого знаходилися в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що в цивільному законодавстві, зокрема в деліктних правовідносинах, встановлено винятки, коли вина потерпілого не враховується у разі відшкодування шкоди. Зокрема, вина потерпілого не враховується у разі відшкодуванні шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання. Оскільки шкода, завдана смертю годувальника ОСОБА_2 , була завдана внаслідок зіткнення джерел підвищеної небезпеки, тому вина ОСОБА_2 у формі необережності не має правового значення для відшкодування такої шкоди.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив, підтримав оскаржуване судове рішення.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи судом були повідомлені у відповідності з вимогами процесуального Закону.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення без задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 13.09.2021 року, приблизно о 22 год. 55 хв., на автодорозі «Н-03», сполученням Житомир-Чернівці, поблизу с. Слобідка-Рахнівська, водій автомобіля марки «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , рухаючись в напрямку від м. Кам`янця-Подільського до м. Дунаївці, не обрав безпечної швидкості руху, допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автомобілем марки «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП водій автомобіля «ВАЗ 2105» ОСОБА_3 та пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_4 , а також водій автомобіля марки «ВАЗ 2106» ОСОБА_2 загинули на місці пригоди.

За фактом вказаної ДТП внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000414 від 14.09.2021 року та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України (а.с. 7).

Цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_2 , застрахована ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на підставі полісу страхування №АТ/467907 (а.с.11).

Згідно з постановою про закриття кримінального провадження від 12.03.2022 року, кримінальне провадження №0000414 від 14.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України закрито у зв`язку з відсутністю в діянні, що призвело до ДТП, складу даного кримінального правопорушення (а.с. 8-10).

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №29-22 від 03.02.2022 року, зміст якої викладено у даній постанові, в умовах даної ДТП водій автомобіля «ВАЗ 2105», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , не мав технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем «ВАЗ 2106», д.р.н. НОМЕР_1 , який рухався в зустрічному йому напрямку; в умовах даної ДТП з технічної точки зору причиною настання події є дії водія автомобіля марки «ВАЗ 2106», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , які не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР, оскільки його дії створювали умови для настання даної події та знаходилися в причинному зв`язку з настанням даної ДТП (а.с. 10).

Як вбачається зі змісту копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_6 , серії НОМЕР_4 ОСОБА_5 , серії НОМЕР_5 ОСОБА_5 , їх батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 15-17).

ОСОБА_1 є дружиною загиблого ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 (а.с. 14) та довідкою Дунаєвецької міської ради №220 від 08.07.2022 року. ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 , зі своїми дітьми ОСОБА_5 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 без реєстрації, разом із ними проживав і був зареєстрований до дня смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 18).

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до положень статті 1187 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Відповідно до положень ст. 1193 ЦК України шкода, завдана потерпілому внаслідок його умислу, не відшкодовується. Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання. Суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням кримінального правопорушення.

Як визначено ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», необхідною умовою виникнення обов`язку страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором).

Якщо факт завдання шкоди відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не є страховим випадком, то потерпілий має право вимагати відшкодування шкоди на підставі загальних правил, встановлених ЦК України.

Згідно з п. 31.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» як страховик водія ОСОБА_3 , не повинна відповідати за заподіяння шкоди внаслідок ДТП, яка сталася за участю водіїв ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , що призвело до загибелі останнього.

Враховуючи, що вина ОСОБА_3 у даному ДТП відсутня, в той час як матеріали справи вказують на те, що ДТП була спричинена діями ОСОБА_2 , який є заподіювачем шкоди у даних правовідносинах, відтак страховик ОСОБА_3 не є належним відповідачем у даній справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що вина ОСОБА_2 не може бути врахована при відшкодуванні шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання не є обґрунтованими, оскільки ступінь вини ОСОБА_2 не потребує правового аналізу.

Інші доводи апеляційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судового рішення не впливають та зводяться до невірного тлумачення норм матеріального права.

Судом першої інстанції було правильно надано оцінку наявним у справі доказам, застосовано норми матеріального права, у зв`язку з чим оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 25 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 квітня 2023 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова