Справа № 952/77/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2023 Зачепилівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Яценка Є.І.,

за участю секретаря судового засідання Оданець С.В.,

за участю сторін:

заявниці ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Зачепилівка Харківської області в порядку окремого провадження цивільну справу № 952/77/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в якій вказала, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Слонім Гродненської області, Білорусь. Її дівоче прізвище ОСОБА_2 , в подальшому після одружень прізвище змінювалось на ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . У цьому році їй виповнюється 60 років і вона матиме право на отримання пенсії за віком. Заявниця запевнила, що в період з 04.08.1981 по 19.04.1983 вона працювала оператором 2-ї категорії в Харківському філіалі Республіканського проектного технологічного виробничого об`єднання «Укрсільгосптехсистема».

При зверненні до сервісного центру Відділу обслуговування громадян №12 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з питань оформлення пенсії за віком співробітники даного відділу заявниці повідомили, що у її трудовій книжці НОМЕР_1 від 05.10.1979 у записах про дату звільнення з роботи з Харківського філіалу Республіканського проектного технологічного виробничого об`єднання «Укрсільгосптехсистема» вказано 19.04.1983, однак цифри року повторно наведені авторучкою. При цьому номер та дату наказу про звільнення записано чітко без наведень - № 56 від 19.04.1983.

Вказана помилка в трудовій книжці позбавляє можливості включити вказаний період роботи заявниці в стаж при нарахуванні пенсії, тому вона вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: належності їй трудової книжки та визнання дійсним запису в ній про період роботи на підприємстві.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала заяву, посилаючись на обставини, викладені в ній. Вказала, що в період з 04.08.1981 по 19.04.1983 вона працювала оператором 2-ї категорії в Харківському філіалі Республіканського проектного технологічного виробничого об`єднання «Укрсільгосптехсистема», яке на даний час ліквідовано. В трудовій книжці мається наведення у написанні року звільнення, що позбавляє можливості зарахувати цей період до трудового стажу при призначення пенсії. В державному архіві відсутня інформація про вказане підприємство, тому вона звернулася до суду за захистом своїх прав.

В судове засідання представник Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області не з`явився, заперечень проти вимог ОСОБА_1 до суду не надходило. Суд відповідно до вимог ч.1 ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи на підставі наявних доказів.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона працювала оператором 1-ї категорії в Харківському філіалі Республіканського проектного технологічного виробничого об`єднання «Укрсільгосптехсистема» з 1979 по 1988 роки та їй достовірно відомо, що в період з 1981 по 1983 роки ОСОБА_6 теж працювала на даному підприємстві.

Зазначені покази свідка щодо спільної роботи із заявницею ОСОБА_1 на одному підприємстві підтверджуються записами в доданих до заяви копіях їх трудових книжок, а тому суд приймає її покази як такі, що не викликають сумнівів в їх достовірності.

Суд, визначивши юридичну природу правовідносин і закон, який їх регулює, заслухавши пояснення заявниці, свідка, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 16.09.2005 Зачепилівським РВ УМВС України в Харківській області, вбачається, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Слонім Гродненської області, Білорусь.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , датою народження заявниці є ІНФОРМАЦІЯ_2 , а дошлюбним прізвищем є « ОСОБА_2 ».

Із наданих заявницею копій свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану № 8 від 24.01.2023, вбачається, що її дошлюбним прізвищем було « ОСОБА_2 », яке після одруження 07.03.1981 змінено на « ОСОБА_3 », а в подальшому після одруження 12.08.2005 змінено на теперішнє « ОСОБА_4 ».

У трудовій книжці НОМЕР_1 від 05.10.1979, здійснено запис анкетних даних заявниці як « ОСОБА_7 » (російською мовою), в подальшому прізвище перекреслювалось та дописувалось як « ОСОБА_8 » та « ОСОБА_4 » (російською мовою). Зліва від сторінки з анкетними даними маються відповідні записи про зміну прізвища заявниці у зв`язку з її одруженням.

Також у трудовій книжці НОМЕР_1 від 05.10.1979 на сторінках 6-7 у графі «відомості про роботу» мається запис за №9 від 04.08.1981 про прийняття на роботу оператором 2-ї категорії у Харківський філіал Республіканського проектного технологічного виробничого об`єднання «Укрсільгосптехсистема», згідно наказу № 91 від 05.08.1981. Нижче є запис № 11 від 19.04.1983 про звільнення за власним бажанням, однак цифри року повторно наведені авторучкою. При цьому номер та дату наказу про звільнення записано чітко без наведень - № 56 від 19.04.1983.

Вказані відомості щодо періоду та місця роботи відповідають відомостям зазначеним в трудовій книжці заявниці та узгоджуються з поясненнями свідка.

Згідно ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

П.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України передбачає розгляд судом справ про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з даними, які зазначені в паспорті чи свідоцтві про народження.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, в тому числі - трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України № 58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів.

Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Судом достовірно встановлено належність заявниці трудової книжки НОМЕР_1 від 05.10.1979, оскільки відомості, які вона містить, повністю відповідають даним, які встановлені дослідженими в судовому засіданні доказами та показами свідка.

Встановлення факту, що має юридичне значення необхідно заявниці для оформлення пенсії за віком, а іншим способом, окрім судового, вона захистити свої права не може, у зв`язку з ліквідацією підприємства, яким було видано трудову книжку та відсутністю записів по ньому в трудовому архіві, тому виходячи із наданих доказів, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,12,13,141,200,257,259,263,264,265,315-319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт належності заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , трудової книжки НОМЕР_1 від 05.10.1979.

Встановити факт, що відомості, зазначені в трудовій книжці НОМЕР_1 від 05.10.1979 про те, що ОСОБА_1 працювала в Харківському філіалі Республіканського проектного технологічного виробничого об`єднання «Укрсільгосптехсистема» в період з 04.08.1981 по 19.04.1983, є дійсними та стосуються заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий, суддя Є.І. Яценко