Справа № 146/1591/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2023 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря судового засідання Кізлевич О.П.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Томашпіль цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Томашпільської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рожнятівка Томашпільського району Вінницької області померла його тітка ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якої входить житловий будинок, з надвірними будівлями загальною площею 59 кв. м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 3,91 га, кадастровий номер :03:000:0378, яка розташована в с. Рожнятівка Тульчинського (бувшого Томашпільського) району Вінницької області, які належать покійній згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1906223 та № 1904748 від 02 квітня 2013 року.

Позивач є спадкоємцем за законом після смерті тітки ОСОБА_2 .

Коли він звернувся з заявою до Тульчинської нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, то нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, а тому з даним позовом він вимушений звернутися до суду, та просить ухвалити рішення про визнання за ним права власності на вищевказане спадкове майно.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник відповідача Томашпільської селищної ради в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої, просить справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рожнятівка Томашпільського району Вінницької області померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 14).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на спадкове майно.

Як видно з копії свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2 від 20 березня 1976 року виданого Пилиповецькою сільською радою Бородянського району Київської області батьком позивача вказаний ОСОБА_3 (а.с.11).

Із свідоцтв про народження батька позивача ОСОБА_3 серія НОМЕР_3 від 09 лютого 1970 року та тітки позивача ОСОБА_4 серії НОМЕР_4 від 19 квітня 1912 року встановлено, що їхніми батьками у графі «батьки» вказано ОСОБА_5 та ОСОБА_6 що вказує на те, що вони є рідними братом та сестрою.(а.с.12).

Як видно з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 22 вересня 2011 року тітка позивача уклала шлюб та змінила своє прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».(а.с.13).

Із копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_6 від 23 червня 2009 року встановлено, що батько позивача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 14).

Як видно з довідки № 238 від 15 червня 2022 року виданої Рожнятівським старостинським округом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 залишилось спадкове майно: земельний (пай), розміром-3,91 га, кадастровий номер :03:000:0378, посвідчений витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1904748 від 02 квітня 2013 року та житловий будинок з надвірними будівлями площею 59 кв.м., посвідчений витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №1906223 від 02 квітня 2013 року, які розташовані в Рожнятівка Тульчинського (бувшого Томашпільського) району Вінницької області. Спадкоємцем за законом залишився ОСОБА_1 (а.с. 17).

З копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 00520 видно, що ОСОБА_6 належала земельна ділянка площею 3,91 га розташована в с. Рожнятівка Томашпільського району Вінницької області (а.с.18).

З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1904748 від 02 квітня 2013 року встановлено, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 3,91 га, кадастровий номер :03:000:0378 яка розташована в Рожнятівка Тульчинського (бувшого Томашпільського) району Вінницької області.(а.с.19).

Із копії свідоцтва про право власності на житловий будинок від 17 січня 1991 року та технічного паспорта встановлено, що власником житлового будинку який розташований в с. Рожнятівка Тульчинського (бувшого Томашпільського) району Вінницької області є ОСОБА_6 (а.с.20-21).

З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1906223 від 02 квітня 2013 року встановлено, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку, з надвірними будівлями загальною площею 59 кв. м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.22-23).

Як видно з довідки Тульчинською державною нотаріальною конторою від 22 вересня 2022 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 відмовлено (а.с. 26).

Згідно повідомлення Тульчинської державної нотаріальної контори № 963/01-16 від 28 грудня 2022 року спадкова справа на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилась.(а.с.30).

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясовування і дослідження інших обставин справи.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до положень ч.3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За наведених обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 1216-1218, ч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221, ч. 1 ст. 1222, 1223, ч. 1-3, 5 ст. 1268, 1276 ЦК України, статтями 12,13,76,78, 95, 200, 263-265, 354 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Томашпільської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті тітки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рожнятівка Томашпільського району Вінницької області на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 , який в технічній документації позначений літерою «А» та складається з двох житлових кімнат, загальною площею 47,1 кв.м. житловою площею 31 кв. м, веранди позначеною літерою «а» загальною площею 7,5 кв.м, сараю позначеного літерою «Б» загальною площею 21,1 кв.м, сараю позначеного літерою «В» загальною площею 15,1 кв.м., погребу позначеного літерою «Г» загальною площею 16,2 кв.м., сараю позначеного літерою «Д» загальною площею 24,3 кв.м., огорожі позначеної номером «1-2», що належить спадкодавцеві на підставі витягу державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №1906223 від 02 квітня 2013 року та на земельну ділянку площею 3,91 га, кадастровий номер :03:000:0378 розташованої на території Рожнятівської сільської ради Тульчинського (бувшого Томашпільського) району Вінницької області, яка належала спадкодавцеві на підставі витягу державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1904748 від 02 квітня 2013 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи через Томашпільський районний суд Вінницької області.

Суддя: І. В. Скаковська

Повний текст рішення виготовлено 20 січня 2023 року.