Номер провадження: 22-ц/813/3718/23
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.

за участю секретаря судового засідання - Мокана В.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідачі Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Державна казначейська служба України,

третя особа ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

апеляційну скаргу Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2022 року

за позовною заявою ОСОБА_1 до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Державної казначейської служби України, третя особа ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Державної казначейської служби України, третя особа ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 06.08.2019 року старший державний виконавець Першого Суворовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Шашкіна Н.Я. винесла постанову № ВП 57274735 про стягнення виконавчого збору та постанову № ВП 57274735 про накладання штрафу.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2019 року по справі № 523/12581/19 визнані дії старшого державного виконавця Першого Суворовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Шашкіної Н.Я. щодо прийняття постанови про стягнення виконавчого збору від 06.08.2019 №ВП 57274735 про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 10675грн неправомірними та зобов`язано старшого державного виконавця Шашкіну Н.Я. скасувати постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 10675грн.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 11 березня 2020 року по справі № 523/12844/19 скасовано постанову державного виконавця Першого Суворовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Шашкіної Н.Я. від 06.08.2019 № ВП 57274735 про накладання штрафу у розмірі 32027грн.

На підставі викладеного, позивач вважає, що неправомірними діями державних виконавців йому було спричинено моральну шкоду у розмірі 42703 грн., яку він просив стягнути з відповідача.

В процесі розгляду справи позивач неодноразово збільшував позовні вимоги та остаточній редакції просив стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на його користь моральної шкоди у розмірі 87217 грн.

Ухвалою суду від 20.05.2021р. до участі в справі в якості співвідповідача було залучено Державну казначейську службу України.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2022 року ухвалено позовні вимоги ОСОБА_1 до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Державної казначейської служби України, третя особа ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на відшкодування моральної шкоди 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України залишити без задоволення.

Стягнути з Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 880 гривень.

Рішення суду мотивовано тим, що дійсно позивач відчув душевні страждання, оскільки він був вимушений звертатись до суду із скаргами на дії державних виконавців, він відчував глибоку стривоженість можливістю органів ДВС примусово стягнути з нього грошові кошти на підставі неправомірних постанов.

На підставі викладеного, врахувавши тривалість вимушених змін у житті позивача, глибину душевних страждань, унаслідок неналежного примусового виконання судового рішення суд вважав можливим стягнути з Держави шляхом стягнення з державного бюджету України на користь позивача суми моральної шкоди у розмірі 4000 гривень.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 13.09.2022 по справі № 523/15021/20 в повному обсязі.

Позиція учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що позов проти Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (), є безпідставним та не обґрунтованим.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

У грудні 2022 року ОСОБА_1 надіслав відзив на апеляційну скаргу у якому просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому, в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Встановлено, що на виконанні Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження ВП №57274735 щодо стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 .

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 19.11.2019р. по справі №523/12581/19 було задоволено скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Першого Суворовського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області Шашкіної Н.Я., за участі заінтересованої особи - ОСОБА_2 . Ухвалою було визнані дії старшого державного виконавця Першого Суворовського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області Шашкіної Н.Я. щодо прийняття постанови про стягнення виконавчого збору від 06.08.2019 № ВП 57274735 про стягнення ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 10675 гривень 96 копійок неправомірними, а також зобов`язано старшого державного виконавця Першого Суворовського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області Шашкіну Н.Я. скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 06.08.2019 № ВП 57274735 з ОСОБА_1 .

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 11.03.2020р. по справі №523/12844/19, cкаргу боржника ОСОБА_1 , за участю стягувача ОСОБА_2 , на дії старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеси ГТУЮ в Одеській області Шашкіної Наталії Ярославівни було задоволено та скасовано постанову державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Шашкіної Наталії Ярославівни про накладення штрафу від 06.08.2019р. по ВП №57274735.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та, з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. При цьому, виходити слід із засад розумності, виваженості та справедливості.

Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Разом з тим, обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача. Відсутність однієї із складової цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову.

Отже, визначальним у вирішенні такої категорії спорів є доведення усіх складових деліктної відповідальності на підставі чого суд встановлює наявність факту заподіяння позивачу посадовими особами органів державної влади моральної шкоди саме тими діями (бездіяльністю), які встановлені судом (суддею).

Як вбачається з практики Європейського Суду з прав людини «заявнику не може бути пред`явлено вимогу про надання будь-якого підтвердження моральної шкоди, яку він поніс, що означає, що при наявності встановленого факту порушення прав заявника моральна шкода наявна та констатується судом. Що означає, що при наявності встановленого факту порушення прав заявника моральна шкода наявна та констатується судом - рішення від 15 жовтня 2009 у справі «Антипенко проти Російської Федерації» Antipenkov v. Russia, скарга № 33470/03, § 82; Постанова Європейського Суду від 14 лютого 2008 у справі «Пшеничний проти Російської Федерації» Pshenichnyy v. Russia, скарга № 30422 / 03, § 35 1; рішення у справі «Гарабаев проти Російської Федерації Garabayev v. Russia, скарга № 38411/02, § 113, ECHR 2007-VII (витяги) 2 а також Постанова Європейського Суду від 1 червня 2006 р. у справі «Грідін проти Російської Федерації» Gridin v. Russia, скарга Ns 4171/04, § 20 березня.

Оскільки судовим розглядом встановлено, що дії виконавчої служби двічі визнавалися неправомірними, постанови - незаконними та було зобов`язано вчинити дії на відновлення порушених прав стягувача, тому суд прийшов до правильного висновку, що наявні усі складові цивільно-правової відповідальності, що є підставою для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої (ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України).

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 464/3789/17. Зокрема, у зазначеній справі суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік і стан здоров`я потерпілого. У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити, чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц дійшла висновку про те, що, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Встановивши, що позивач довів належними та достатніми доказами факт заподіяння йому моральної шкоди, причинний зв`язок між прийняттям постанов та настанням тих негативних наслідків, про які він вказує, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову та стягнення на користь позивача 4000 грн на відшкодування маральної шкоди.

При цьому слід зазначити, що, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд правильно виходив із засад розумності і справедливості, врахував тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках позивача, час і зусилля, необхідні для відновлення його прав, глибину фізичних і душевних страждань, а також тривалість немайнових втрат.

Враховуючи зазначене, доводи апеляційної скарги Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), які зводяться до того що боржник свідомо ухилявся від сплати аліментів, а також перешкоджав державному виконавцю проводити заходи примусового виконання рішення є безпідставними.

Також є безпідставною заява ОСОБА_1 в якій він просив апеляційний суд збільшити його позовні вимоги та стягнути з відповідача на його користь моральну (немайнову) шкоду, що була вчинена йому неправомірними діями старшого державного виконавця Першого Суворовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Одеської області Шашкіною Н.Я. в розмірі 100 000 грн.

Колегія суддів зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 розглянуті судом з ухваленням рішення від 13 вересня 2022 року, яке є законним та обґрунтованим, з висновками якого погодився останній і просив залишити це рішення без змін.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 24 лютого 2023 року.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

В.В. Кострицький