Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/109/23
Провадження № 2-с/542/4/23
У Х В А Л А

Іменем України

28 лютого 2023 року смт Нові Санжари

Суддя Новосанжарського районного суду Шарова-Айдаєва О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі № 542/109/23 за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу,

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2023 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшла заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 30 січня 2023 року (справа № 542/109/23, провадження № 2-н/542/40/23), виданого Новосанжарським районним судом Полтавської області.

За змістом вказаної заяви ОСОБА_1 просив скасувати судовий наказ Новосанжарського районного суду Полтавської області від 30 січня 2023 року у справі № 542/109/23 про стягнення з нього на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» заборгованості за послуги з розподілу природного газу в розмірі 5469 грн 53 коп., судового збору в сумі 268 грн 40 коп. Крім того, просив стягнути судові витрати із Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз».

В обґрунтування заяви зазначав наступне. Матеріали справи містять відомості про наявність у нього боргу у розмірі 5 469 грн 53 коп., що не відповідає розміру використаних об`ємів природного газу. Вказав, що узгоджених розрахунків заявником не надано. Зазначив, що існування боргу станом на дату звернення заявником до суду, він не визнає, а також, що заявником існування такого боргу не доведено. Нарахування кількості розподілу природного газу вважав припущенням. Для користування послугою розподілу природного газу ОСОБА_1 ніяких договорів не заключав та жодних документів не підписував. З огляду на недоведеність користування послугою розподілу природного газу ОСОБА_1 вважав, що розрахунок заборгованості також є недоведеним.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив судовий наказ від 30 січня 2023 року у справі № 542/109/23 скасувати та стягнути судові витрати заявника зі сплати судового збору в сумі 134 грн 20 коп.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи № 542/109/23 вбачається, що 30 січня 2023 року Новосанжарським районним судом видано судовий наказ про стягнення заборгованості, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» заборгованість за послуги з розподілу природного газув розмірі 5469 грн 53 коп. та судового збору в сумі 268 грн 40 коп. (а.с. 13).

Судом встановлено, що фактично судовий наказ ОСОБА_1 отримав 08 лютого 2023 року, засобом поштового зв`язку (а.с. 15).Зі штампу на поштовому конверті, який надійшов до суду вбачається, що заява про скасування судового наказу надійшла до поштового відділення 18 лютого 2023 року.

Відповідно до частини 1 статті 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до частини 3 статті 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Оскільки заявник заперечує проти вимог стягувача та вважає їх необґрунтованими у повному обсязі, тобто існує спір про право, відповідно до частини 3 статті 171 ЦПК України виданий судом наказ підлягає скасуванню.

При цьому, заявник, який звертався до суду із заявою про видачу судового наказу не позбавлений права звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

Щодо вимоги у частині стягнення судового збору з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз»на користь заявника, сплаченого ним при подачі заяви про скасування судового наказу, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До заяви додано доказ сплати судового збору у сумі 134 грн 20 коп., що підтверджується квитанцією від 18 лютого 2023 року №0.0..1 (а.с. 20).

При вирішені питання щодо розподілу судових витрат в наказному провадженні, суд виходить з того, що відповідно до положень частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями частини 2 статті 160 ЦПК України передбачено право особи звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу, якщо вона вважає, що їй належить право вимоги.

Порядок розподілу судових витрат визначений статтями 141, 142 ЦПК України, які регулюють порядок розподілу судових витрат, понесених сторонами при розгляді справ у позовному провадженні.

Відповідно до частини 1 статті 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Із зазначених норм матеріального права та процесуальних норм вбачається, що судові витрати підлягають розподілу між позивачем та відповідачем (сторонами у позовному провадженні) у разі вирішення спору по суті, тобто при ухваленні судом остаточного рішення, оскільки саме тоді на суд покладається обов`язок вирішення питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням приписів частин 3, 8 статті 141 ЦПК України та застосування пропорційності, що передбачено вимогами частин 1 та 2 статті 141 ЦПК України.

Справа за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» про видачу судового наказу розглядалась в порядку наказного провадження.

Відповідно до частини 2 статті 42 ЦПК України, у справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник.

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом II ЦПК України «Наказне провадження». У даному розділі ЦПК України окремо не встановлено порядку відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи, які понесені боржником.

У справі наказного провадження, яка розглядається, суд скасовує судовий наказ, що свідчить про те, що боржник - особа, з якої кредитор просить вчинити стягнення, не згоден з заявленими вимогами матеріально заінтересованої особи кредитора (стягувача) - особою, яка звернулася до суду. Отже, спір між стягувачем та кредитором суд не вирішував, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Більше того, відповідно до частини 2 статті 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

З огляду на приписи частини 2 статті 164 ЦПК України, можна дійти висновку, що законодавець розподіл судових витрат, що понесені у наказному провадженні, пропонує вирішувати при пред`явленні стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження.

Отже, ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема, не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на заявника, за судовим наказом, покладався би обов`язок відшкодування боржнику судових витрат. Судові витрати підлягають розподілу тільки за результатами розгляду справи. У справі наказного провадження спір між стягувачем та боржником суд не вирішує, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні. Тому, саме по собі звернення кредитора (стягувача) з такою заявою до суду про видачу судового наказу не свідчить про необґрунтованість дій останнього (зловживання своїми правами), що могло б бути підставою для стягнення судових витрат, оскільки зазначене є його диспозитивним правом, передбаченим процесуальним законодавством.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що в задоволенні вимоги про розподіл судових витрат стягнення сплаченого судового збору за подання заяви про скасування судового наказу слід відмовити.

Відповідно до частини 2 статті 261 ЦПК України, ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Враховуючи, що у заяві про скасування судового наказу боржник обґрунтовує свої заперечення проти вимог стягувача, суд приходить до висновку про необхідність скасування судового наказу від 30 січня 2023 року у справі № 542/109/23, оскільки у справі про видачу судового наказу вбачаються спірні правовідносини.

На підставі викладеного, керуючись статтями141, 164, 170, 171, 260, 261 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Новосанжарського районного суду Полтавської області від 30 січня 2023 року у справі № 542/109/23 задовольнити.

Скасувати судовий наказ від 30 січня 2023 року в справі № 542/109/23 (провадження 2-н/542/40/23) про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», місце знаходження: вул. Володимира Козака, буд. 2 А, м. Полтава, Полтавська область, 36000, заборгованості за послуги з розподілу природного газу в розмірі 5469 грн 53 коп. (п`ять тисяч чотириста шістдесят дев`ять гривень п`ятдесят три копійок) на номер р/р НОМЕР_2 в ПАТ «МТБ БАНК», , також про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», місце знаходження: вул. Володимира Козака, буд. 2 А, м. Полтава, Полтавська область, 36000, суми судового збору в розмірі 268 грн 40 коп. (двісті шістдесят вісім гривень сорок копійок)на номер р/р НОМЕР_3 в філії Полтавське облуправління АТ «Державний ощадний банк України», .

У задоволенні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» сплаченого судового збору за подання заяви про скасування судового наказу відмовити.

Роз`яснити заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Роз`яснити заявнику (стягувачу), що відповідно до частини 2 статті 164 ЦПК України, в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в частині розподілу судових витрат до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.О. Шарова-Айдаєва