Справа №672/38/23
Провадження №2/672/140/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року м.Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді Пономаренко Л.Е.,

за участю секретаря судового засідання Ратушняк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Городку Хмельницької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Городоцької міської ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності в порядку спадкування за повітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 . В обґрунтування своїх вимог зазначила, що дане домоволодіння побудовано у 1978 році її батьками. Після смерті батька, ОСОБА_2 , як дружина померлого, прийняла спадщину, отримала свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна у вигляді земельної ділянки. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. ОСОБА_1 , як спадкоємець померлої за заповітом, отримала свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна у вигляді двох земельних ділянок. Проте не може оформити право власності на домоволодіння, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нього.

В судове засідання позивач не з`явилася. У позові сформовано вимогу про розгляд справи у відсутності позивача, підтримання позовних вимог.

Представник Городоцької міської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав.

У зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що домоволодіння по АДРЕСА_1 , згідно технічної документації було збудоване в 1975 році. Ззгідно виписки з погосподарських книг дане домоволодіння рахувалося за головою двору ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер.

Згідно матеріалів витребуваної судом спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_2 прийняла спадщину, частково її оформила. 30.07.2012 їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,41 га.

За життя 25.10.2019 ОСОБА_2 склала заповіт на ім`я ОСОБА_1 , за змістом якого заповіла їй все своє майно.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.

Згідно матеріалів витребуваної судом спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , як спадкоємець померлої за заповітом, у встановлений законом строк звернулася з заявою про прийняття спадщини.

В подальшому ОСОБА_1 оформила частину спадкового майна, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом. 23.04.2021 ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,1500 га, а 13.05.2021 - свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,4102 га. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_2 відмовлено через відсутність документів, що встановлюють право власності спадкодавця на зазначений будинок.

Відповідно до ст. 178 ЦК України, об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадковим правом визначено, що право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 своєчасно прийняла спадщину, як спадкоємець за заповітом, після смерті своєї матері ОСОБА_2 .. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні.

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до п. 5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ч. 1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Перешкодою в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом для позивача є відсутність правовстановлюючого документа та відсутність реєстрації права власності на нього.

За життя ані ОСОБА_3 , ані ОСОБА_2 правовстановлюючі документи не отримували, державну реєстрацію спірного домоволодіння не проводили.

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією права власності на збудовані об`єкти нерухомого майна, нерозривно пов`язані з законодавством у сфері містобудування, а саме із Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Так, відповідно до норм вказаного Закону, обов`язковою умовою створення об`єкта містобудування як об`єкта цивільно-правових відносин, щодо якого можуть виникати речові права, є прийняття такого об`єкта в експлуатацію.

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» набрав чинності з12 березня 2011 року. У пункті 9 Розділу V «Прикінцеві положення» цього Закону передбачений певний строк для проходження процедури прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами їх технічного обстеження.

Зокрема, до таких об`єктів було віднесено індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період з 05 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року.

Тому, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них збудовані у період до 5 серпня 1992 року не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію, у тому числі по окремо визначеній «спрощеній» процедурі. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування такого об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації.

Отже, до 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Законодавство, чинне на зазначений час, не пов`язувало виникнення права власності на садові будинки з надвірними будівлями та спорудами з державною реєстрацією такого права.

Документом, що засвідчував факт існування об`єкта нерухомого майна й містив його технічні характеристики, був технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 01 липня 2019 року у справі №206/6298/16-ц (провадження № 61-31398св18), від 26 лютого 2020 року у справі №607/16873/18 (провадження № 61-12451св19).

У матеріалах справи наявна копія технічного паспорту, складеного Городоцьким бюро технічної інвентаризації, в якому зазначено, що будівництво житлового будинку АДРЕСА_1 здійснено у 1975 році.

Тобто, спірний житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами побудовано до 05 серпня 1992 року, а отже, померлий ОСОБА_3 набув за життя право власності на вказане домоволодіння, яке перейшло в порядку спадкування до його дружини ОСОБА_2 , а після її смерті до ОСОБА_1 .

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно звіту технічного стану спірного житлового будинку, будинок знаходиться в задовільному стані та придатний для проживання.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому наявні достатні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 89, 206, 263-265, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Городоцької міської ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 , до складу якого входить: цегляний житловий будинок «А», загальною площею 103,9 кв.м., житловою площею 63,6 кв.м., глиновалькований хлів «Б» загальною площею 44,6 кв.м. та цегляний хлів «В» загальною площею 9,4 кв.м..

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду безпосередньо або через Городоцький районний суд Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Городоцька міська рада Хмельницької області, , місце знаходження: вул.Грушевського, буд. 53, м.Городок Хмельницька область, 32000.

Суддя Л.Е.Пономаренко