РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/109/23

2/609/88/2023

28 лютого 2023 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Ковтуновича О.В.

за участі:

секретаря судового засідання Сандулович О.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1

до

відповідача: ОСОБА_2

вимоги позивача: про визнання права власності на спадкове майно

учасники справи - не з`явилися

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 07 лютого 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті - ОСОБА_3 .

2. Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 13 листопада 1991 року.

Після її смерті залишилось спадкове майно, що складається із: 1/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями у АДРЕСА_1 .

Дане домоволодіння відноситься до соціальної групи колгоспний двір, померла була головою колгоспного двору. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно.

Після смерті ОСОБА_5 , будучи спадкоємцем першої черги за законом, внаслідок смерті матері, згідно вимог ст. 530, 549 ЦК УРСР, що був чинним на час відкриття спадщини, спадщину прийняв її син ОСОБА_5 , вступивши у фактичне володіння і користування спадковим майном, що підтверджується довідкою Шумської міської ради Тернопільської області №55 від 29 грудня 2022 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 23 грудня 1998 року.

Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається із: 2/3 житлового будинку з господарськими будівлями у АДРЕСА_1 .

Сестра ОСОБА_5 - ОСОБА_3 , будучи спадкоємцем другої черги за законом, внаслідок смерті брата, згідно вимог ст. 530, 549 ЦК УРСР, що був чинним на час відкриття спадщини прийняла спадщину після смерті брата, вступивши у фактичне володіння і користування спадковим майном, що підтверджується довідкою Шумської міської ради №56 від 29 грудня 2022 року. Інших спадкоємців за законом чи заповітом внаслідок смерті ОСОБА_5 немає.

ОСОБА_3 фактично прийнявши спадщину та вступивши у володіння нею, однак в подальшому за життя не встигла зареєструвати право власності на майно у встановленому законом порядку та ІНФОРМАЦІЯ_3 померла.

Таким чином, померлій ОСОБА_3 належала 1/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у АДРЕСА_1 по закону, як члену колгоспного двору, а 2/3 частки належали їй, як спадкове майно, яке вона прийняла після смерті свого брата ОСОБА_5 .

На випадок своєї смерті померла тітка ОСОБА_3 зробила заповітне розпорядження, а саме посвідчила заповіт 26 листопада 2002 року в Вілійській сільській раді Шумського району Тернопільської області, згідно все своє майно заповіла позивачу.

Позивач, ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем за заповітом відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України, прийняла спадщину, що відкрилась внаслідок смерті тітки ОСОБА_3 , оскільки постійно проживала з ОСОБА_3 до дня її смерті, доглядала та вела спільне з нею господарство. Даний факт підтверджується актом обстеження №72 від 29 грудня 2022 року.

Окрім того, рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 02 квітня 2019 року за позивачем було визнано право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 на землю, яка належала померлій.

При зверненні до нотаріуса, для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 , нотаріусом була надана відмова, оскільки відповідно пп. 4.15 п. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно на 1/3 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 відсутній, тому свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на ім`я її спадкоємців видати неможливо.

На підставі викладеного, позивач просить позов задоволити та визнати за нею право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_3

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою суду від 08 лютого 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 28 лютого 2023 року.

4. У судове засідання сторони не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, з повним підтриманням та визнанням позовних вимог.

5. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

6. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

7. Згідно свідоцтва про смерть cерії НОМЕР_3 від 13.11.1991 р., що видане Вілійською сільською радою Шумського району Тернопільської області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла - ОСОБА_5 .

8. Як вбачається із свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 07 липня 1989 р., жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4 на праві особистої власності виданого на підставі рішення виконкому Шумської районної Ради народних депутатів № 136 від 27.06.1989 р., зареєстровано в Кременецькому БТІ за реєстровим номером 148.

9. Із довідки №03-01/2/1948 від 23.12.2022 р. виданої архівним відділом №2 Кременецької районної військової адміністрації Тернопільської області вбачається, що станом на 01.07.1990 р., згідно погосподарської книги №2, особовий рахунок № НОМЕР_4 , в колгоспному дворі АДРЕСА_1 проживали: ОСОБА_4 (голова колгоспного двору) ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (члени колгоспного двору).

10. Відповідно до довідки про технічні показники об`єкта нерухомого майна № 213 виданої 26.12.2022 р. КП «Шумське БТІ» вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться у АДРЕСА_1 , зареєстрований за ОСОБА_4 (голова колгоспного двору) згідно свідоцтва право власності видане на підставі рішення Шумської районної ради № 136 від 27.06.1989 р.

11. Згідно довідки № 55 від 29.12.2022 р. виданої Шумською міською радою Тернопільської області ОСОБА_5 , вступив в управління спадковим майном після смерті своє матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

12. Із свідоцтва про смерть cерії НОМЕР_2 від 23.12.1998 р., що видане Вілійською сільською радою Шумського району Тернопільської області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер - ОСОБА_5 .

13.Відповідно до довідки № 56 від 29.12.2022 р. виданої Шумською міською радою Тернопільської області ОСОБА_3 , вступила в управління спадковим майном після смерті свого брата ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

13. Згідно свідоцтва про смерть cерії НОМЕР_5 від 04.08.2006 р., що видане Вілійською сільською радою Шумського району Тернопільської області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_6 померла - ОСОБА_3 .

14. Померлій ОСОБА_4 належало майно що складається із: 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями у АДРЕСА_1 . Дане домоволодіння відноситься до соціальної групи колгоспний двір, померла була головою колгоспного двору. Після смерті померлої успадкував все спадкове майно її син ОСОБА_5 , якому також належить 1/3 частина даного домоволодіння, однак юридично його не оформив.

Отже, померлому ОСОБА_5 належало майно що складається із: 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями у АДРЕСА_1 . Дане домоволодіння відноситься до соціальної групи колгоспний двір, померлий був членом колгоспного двору. Після смерті померлого успадкувала все спадкове майно його сестра ОСОБА_3 , якій також належить 1/3 частина даного домоволодіння, однак юридично його не оформила.

Таким чином, померлій ОСОБА_3 належить майно, що складається із: житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться у АДРЕСА_1 .

15. Як вбачається із дубліката заповіту посвідченого 26.11.2002 р. секретарем Вілійської сільської ради Шумського району Тернопільської області, зареєстрований в реєстрі за № 55, померла ОСОБА_3 заповіла все своє спадкове майно ОСОБА_8 .

16. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 виданого 20.05.2010 р. Цеценівською сільською радою Шумського району Тернопільської області позивач 20.05.2010 р. зареєструвала шлюб із ОСОБА_9 після чого їй присвоєно прізвище ОСОБА_10 .

17. Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 02 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 до Вілійської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно задоволено. Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективні власності КСП ім. І. Франка Шумського району Тернопільської області в розмірі 2,7га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР №0088134 виданого 17.12.1996 року Шумською РДА на ім`я ОСОБА_4 . Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 право власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Вілійської сільської ради Шумського району Тернопільської області в розмірі 0,47 га., кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1664 цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №004316 виданого 22.09.2004 року Шумською РДА; право власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Вілійської сільської ради Шумського району Тернопільської області в розмірі 1,45 га., кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0884 цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №069456 виданого 22.09.2004 року Шумською РДА.

18. Відповідно до акту обстеження № 72 від 29.12.2022 р. встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 була зареєстрована та проживала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 разом із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що дає підставу вважати позивача такою, що прийняла спадщину в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини проживала із спадкодавцем.

19. Постановою приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Зелінського П.І. № 48 від 27.01.2023 р., позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла

ІНФОРМАЦІЯ_6 ІV . Оцінка Суду.

20. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу.

Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав (див. пункт 4), таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

21. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

22. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

23. За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

24. За змістом статті 524 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, статей 1216; 1217; 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

25. У відповідності до ст. 112 ЦК Української РСР, майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

26. Відповідно до ст.120 ЦК Української РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

27. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

28. Із ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

29. У відповідності до ст.1235 ЦК України Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кількох фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

30. Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.

31. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

32. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

33. Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

34. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

35. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

36. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

37. У зв`язку із чим, враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на спадкове майно в нотаріальній конторі не може, його право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

38. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права власності на спадкове майно не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

39. Позивачем при подачі позову було сплачено 1073 грн. 60 коп. судового збору.

З цих підстав,

Керуючись статтями 15, 16, 328, 1216-1218, 1233, 1235, 1268 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу, ст.ст. 120, 112 ЦК Української РСР, ст.549 ЦК Української РСР (редакції 1963 року), суд -

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , жителька с. Цеценівка, Кременецького району, Тернопільської області, паспорт серії НОМЕР_7 , РНОКПП НОМЕР_8 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , житель с. Цеценівка, Кременецького району, Тернопільської області, паспорт серії НОМЕР_9 , РНОКПП НОМЕР_10 ) про визнання права власності на спадкове майно - задоволити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , жителька с. Цеценівка, Кременецького району, Тернопільської області, паспорт серії НОМЕР_7 , РНОКПП НОМЕР_8 ) в порядку спадкування за заповітом, внаслідок смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складено 28 лютого 2023 року.

Суддя: О. В. Ковтунович