Справа № 181/411/22
Провадження № 2/181/7/23
РІШЕННЯ
"18" січня 2023 р. смт. Межова
Межівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Літвінової Л.Ф.,
за участю секретаря судового засідання Запорожченко Л.П.,
представника позивача - адвоката Константинова Р.Д. (в режимі ВКЗ),
представника відповідача-1 адвоката Рябенка В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Союз-Дніпро» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором споживчого кредиту,
29 червня 2022 року Кредитна спілка «Союз-Дніпро» звернулась до Межівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором споживчого кредиту, посилаючись на те, що 18 листопада 2020 року між Кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та ОСОБА_1 був укладений Договір споживчого кредиту № 1574/20. Згідно умов Договору споживчого кредиту позивачем були надані відповідачу-1 кредитні кошти в сумі 40 000 грн. 00 коп., строком на 30 місяців, починаючи з 18 листопада 2020 року до 17 травня 2023 року, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути отриманий кредит, сплатити проценти за користування кредитом.
Кредит був отриманий відповідачем-1 18 листопада 2020 року, що підтверджується видатковим касовим ордером № 276 від 18 листопада 2020 року на суму 40 000 грн. 00 коп.
Відповідно до умов Договору споживчого кредиту № 1574/20 від 18 листопада 2020 року ОСОБА_1 зобов`язався погашати заборгованість по Договору споживчого кредиту щомісячно у період з «20» по «30» число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по договору споживчого кредиту, яка складається із заборгованості по кредиту та процентів за користування кредитом. Кредит повинен бути повністю повернутий відповідачем-1 у строк до 17 травня 2023 року.
Проте, ОСОБА_1 неналежним чином виконував свої зобов`язання по Договору споживчого кредиту. Порушення при виконанні зобов`язань виявились в тому, що відповідач-1 несвоєчасно здійснював погашення заборгованості по Договору споживчого кредиту. Тому при несвоєчасному внесенні платежів по поверненню кредиту нарахування процентів розраховувалось відповідно п.6.6 договору споживчого кредиту за кожен день простроченого платежу.
Станом на 30 травня 2022 року залишок за кредитом з врахуванням планових платежів складає 40 000,00 грн. (40 000,00 (сума кредиту) 0,00 (фактично сплачено кредиту) = 40 000,00 грн.).
Згідно Договору споживчого кредиту та розрахунку заборгованості відповідач-1 повинен повернути:
-залишок по кредиту 40 000,00 грн.;
-проценти, нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів 75 492,00 грн. (85 992,00 10 500,00 = 75 492,00).
Тобто заборгованість становить 115 492,00 грн..
В якості забезпечення зобов`язань між позивачем, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 1574/20 від 18 листопада 2020 року, відповідно до умов якого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прийняли на себе зобов`язання перед позивачем відповідати у повному обсязі по зобов`язанням позичальника за договором споживчого кредиту.
Тому позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за Договором споживчого кредиту № 1574/20 від 18 листопада 2020 року в розмірі 115 492,00 грн. та судові витрати по справі в сумі 2 481,00 грн.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою судді від 12 липня 2022 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с.28-29).
10 жовтня 2022 року від представника відповідача-1 ОСОБА_1 адвоката Рябенка В.В. на адресу суду надано відзив на позовну заяву (а.с.79-82), в якому позовні вимоги визнав частково в сумі 58 531,96 грн., де 40 000,00 грн. тіло кредиту; 18 531,96 грн. проценти за користування кредитом до 25.05.2022 року. В обґрунтування відзиву зазначено, що 18 листопада 2020 року ОСОБА_1 «Позичальник» уклав Договір споживчого кредиту № 1574/20 з Кредитною спілкою «Союз-Дніпро» - «Кредитодавець».
Згідно пункту 1.1. цього Договору «Кредитодавець» надав «Позичальникові» грошові кошти у кредит на умовах строковості, зворотності, платності, забезпеченості, а «Позичальник» зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти (відсотки) відповідно до умов Договору. Загальний розмір кредиту становить: 40 000 гривень 00 коп. Тип кредиту кредит. Мета отримання кредиту: для погашення кредиту. Датою отримання кредиту вважається дата видачі «Позичальнику» готівкових коштів через касу «Кредитодавця». Факт отримання кредиту в готівкових коштах підтверджується видатковим касовим ордером від 18 листопада 2020 року, де власноручно Позичальником «зазначено, що він отримав «сорок тисяч гривень 00 коп. 18.11.2020 р. та мається його «підпис». У касовому ордері від 18.11.2020 року зазначено, Підстава: фінансовий кредит строком на 30 місяців. Згідно умов Договору «Позичальник» зобов`язаний був повернути кредит у строк до 17 травня 2023 року.
Відповідно до пункту 4 Договору споживчого кредиту був встановлений графік щомісячних платежів погашення тіла кредиту та процентів (відсотків), починаючи з грудня 2020 року. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з ч.2 ст.1050 ЦК. 25 травня 2022 року КС «Союз-Дніпро» направило дострокову вимогу про погашення заборгованості за кредитом на суму: 115 492,00 грн., в якій зазначено наступне: «КС вимагає дострокового повернення кредиту та нарахованих, але не сплачених процентів, у зв`язку з затримкою платежів, що найменше на 1 місяць».
Строк дії кредитного договору № 1574/20 від 18 листопада 2020 року - до 17 травня 2023 року.
Відповідач визнає наступну заборгованість:
тіло кредиту 40 000,00 грн.
% за користування кредитними коштами в сумі 6 134,00 грн.,
всього: 46 134,00 грн.
Розрахунок згідно графіка платежів повернення кредиту та сплати відсотків:
станом на 25.05.2022 року на день пред`явлення вимоги про дострокове повернення кредиту:
Сума частини тіла кредиту, що повертається, становить: 17 093,04 грн.
Сума процентів становить: 29 031,96 грн.
Сума, яка зарахована в рахунок сплати процентів: згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договором споживчого кредиту № 1574 від 18.11.2020 року становить: 6000,00 грн. + 1500,00 грн. + 3000,00 грн. = 10 500,00 грн.
Борг позичальника за процентами за користування кредитом складають: 29 031,96 грн. 10 500,00 грн. = 18 531,96 грн.
Отже, після направлення вимоги щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості позивач змінив строк виконання зобов`язання. Тому на користь КС підлягає стягненню заборгованість з урахуванням викладених норм матеріального права та висновків ВП ВС щодо їх застосування у подібних правовідносинах.
Право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов`язання до настання строку виконання, визначеного договором.
21 жовтня 2022 року позивачем надано відповідь на відзив, в якій зазначено, що в укладеному Договорі сторонами було врегульоване питання щодо такої істотної умови, як нарахування підвищених відсотків за користування кредитом, які кредитор може нараховувати позичальнику у випадку неналежного виконання ним взятих на себе договірних зобов`язань. В договорі чітко визначений порядок нарахування даних відсотків та узгоджена сплата процентів на грошову суму, отриману в кредит. Передбачене Договором споживчого кредиту підвищення процентної ставки відбувається внаслідок порушення зобов`язань, зокрема, користування кредитом понад встановлений строк, тобто збільшення процентної ставки сторони пов`язали з певною подією неповерненням кредитних коштів у встановлений у договорі строк (а.с.89-91).
Представник позивача адвокат Константинов Р.Д. на задоволенні позову наполягав.
Представник відповідача-1 адвокат Рябенко В.В. проти позову частково заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились, причину неявки не повідомили, повідомлялись належним чином про дату та час розгляду справи.
Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Відповідно до розділу 6 Договору загальна річна процентна ставка за кредитом становить 36,93 % річних. Тип процентної ставки фіксований. Повернення кредиту та сплата відсотків здійснюється щомісяця у період з 20 по 30 число кожного місяця.
Згідно п.6.6. розділу 6 Договору при порушені позичальником строків сплати чергових платежів, вказаних в п.6.4. Договору (в графіку платежів), а у випадку продовження строку дії Договору згідно з п.4.2. платежів, вказаних в п.4.3. Договору, розмір процентів (відсотків) за користування кредитом складає 0,5% на день від суми залишку за кредитом за кожен день простроченої заборгованості за кредитом до повного її погашення.
Відповідно до п.10.2. розділу 10 Договору, зобов`язання вважаються виконаними, коли позичальник повернув кредит, проценти (відсотки) за користування кредитом, які нараховані згідно умов цього договору.
Згідно видаткового касового ордеру № 276 від 18 листопада 2020 року, ОСОБА_1 18 листопада 2020 року одержав 40 000,00 грн. від КС «Союз-Дніпро» за фінансовим кредитом строком на 30 місяців згідно договору № 1574/20 від 18 листопада 2020 року (а.с.16).
Відповідно до договору поруки № 1574/20 від 18 листопада 2020 року, укладеного між Кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прийняли на себе зобов`язання перед позивачем відповідати у повному обсязі по зобов`язанням ОСОБА_1 , визначеним Договором споживчого кредиту (а.с.15).
Згідно з п. 3.1 Договору поруки, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником узятих на себе зобов`язань по кредитному договору поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитодавцем на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної заяви, відповідно до ст. 554 ЦК України.
Відповідно до п. 4.1. Договору поруки, строк дії договору з 18 листопада 2020 року по 18 листопада 2030 року.
В порушення умов Договору споживчого кредиту та договору поруки відповідачі несвоєчасно сплачували заборгованість по кредиту та відсоткам за його використання, в зв`язку з чим заборгованість станом на 30 травня 2022 року складає 115 492,00 грн., з яких залишок по кредиту складає 40 000,00 грн., проценти нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів складають 75 492,00 грн. (85 992,00 грн. 10 500,00 грн. =75 492,00 грн.), що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором, який додано до позовної заяви (а.с.11).
26 лютого 2021 року ОСОБА_1 сплачений платіж у розмірі 6000,00 грн., який згідно умов договору пішов на погашення відсотків і тіло кредиту не зменшилося.
30 липня 2021 року ОСОБА_1 сплатив грошові кошти у розмірі 1500,00 грн., які згідно умов договору також пішли на погашення відсотків і тіло кредиту не зменшилося.
22 жовтня 2021 року ОСОБА_1 сплатив грошові кошти у розмірі 3000,00 грн., які згідно умов договору також пішли на погашення відсотків і тіло кредиту не зменшилося.
25 травня 2022 року КС «Союз-Дніпро» на адресу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було направлено дострокові вимоги про погашення заборгованості за кредитом (а.с.17, 18, 19).
У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості.
Згідно ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положенням ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.
Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За ч.2 ст. 1050 ЦК України - якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України .
За правилами частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За умовами частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Так, за умовами договору, сума процентів за користування позикою становить 75 492,00 грн. загальна вартість кредиту становить 76 930,63 грн.
Відповідальність сторін визначена розділом 8 укладеного договору (а.с.13 зворотний бік).
Згідно ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.
Частиною 1 ст. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 2 ст. 554 ЦК).
ЦК не визначає перелік істотних умов, які повинен містити договір поруки.
Оскільки порука є видом забезпечення виконання зобов`язань і при цьому водночас сама має зобов`язальний, договірний характер, на правовідносини поруки поширюються загальні положення про зобов`язання та про договори (розд.І та II кн.5 ЦК).
Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18, сформульовано правову позицію, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Аналогічні правові висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18).
Договір споживчого кредиту № 1574/20 від 18 листопада 2020 року був укладений сторонами на 30 місяців, тобто до 17 травня 2023 року.
Згідно розрахунку заборгованості проценти після 30 травня 2022 року не нараховувались.
У відповідності до ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Аналізуючи вище викладене, враховуючи встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, які свідчать про наявність у відповідачів боргу перед позивачем на час розгляду справи, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, внаслідок чого з відповідачів слід стягнути солідарного на користь позивача заборгованість в загальній сумі 115 492 грн. 00 коп., а саме:
- 40 000,00 грн. - залишок по кредиту;
-75 492,00 грн. проценти, нараховані за умовами кредитного договору.
Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з платіжного доручення № 1766 від 21 червня 2022 року, позивач поніс судові витрати за оплату судового збору в сумі 2 481,00 грн., які підлягають стягненню з відповідачів (а.с.1).
Керуючись ст.ст.11, 258, 526, 527, 530, 549, 554, 611, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд ,-
Рішення може бути оскаржено безпосередньо в Дніпровський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23 січня 2023 року.

Суддя: Л. Ф. Літвінова