Справа № 401/1381/22 ;
Провадження № 2/401/108/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючий суддя: Макарова Ю.І.,

секретар судового засідання Горбатюк К.А.,

з участю:

представник позивача Петрова А.І.,

відповідач ОСОБА_1 ,

представник відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Світловодську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2022 року представник позивача звернувся до Світловодського міськрайонного суду із зазначеною позовною заявою, згідно якої просив стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за спожитий природний газ за період з січня 2020 року по березень 2022 року в розмірі 191506, 08 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його для власних потреб. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Національною комісією що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), які є однаковим для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2500 «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання відповідно до ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України, відповідно укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до вимог Правил, акцептування публічного договору постачання природного газу побутовим споживачем є повернення споживачем постачальнику підписаної заяви - приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, та/або сплата/часткова сплата споживачем вартості спожитого природного газу, та/або фактичного споживання природного газу (визначається за даними Оператора ГРМ - «Кіровоградгаз» та вноситься до особового рахунку Споживача). Відповідач являється споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . Постачання природного газу відповідачу здійснюється на підставі договору, який було акцептовано останнім шляхом фактичного споживання газу, вартість якого не була сплачена відповідачем. З урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, відповідачем за період з січня 2020 року по жовтень 2022 року (включно) спожито 21806 куб.м природного газу на загальну суму 142770, 13 грн., яку представник позивача просив стягнути з відповідача та судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 2481, 00 грн. (а.с. 3-5, 83-84)

Ухвалою суду від 06 липня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, справу призначено до першого судового засідання на 04 серпня 2022 року, яке було відкладено за клопотанням відповідача.

04 серпня 2022 року від представника відповідача надійшла заява про продовження процесуального строку на подання відзиву. (а.с. 31)

23 листопада 2022 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву згідно якого представник заперечує проти задоволення позовних вимог. Заперечення обґрунтовує тим, що відповідач не акцептував публічний договір із позивачем, тому будь-які правовідносини між сторонами відсутні. При цьому, між відповідачем та Світловодським відділенням ВАТ «Кіровоградгаз» раніше було укладено договір на постачання природного газу, який є чинним на даний час. Будь-яких доказів на підтвердження обставини, що саме позивач постачає природний газ відповідачу не надано. Також не підтверджено обставину щодо фактичного споживання відповідачем природного газу. На адресу відповідача не надходили платіжні вимоги щодо сплати за спожитий природний газ на рахунок позивача. Враховуючи, що відповідачем не підписувалась та не направлялась позивачу заява-приєднання до договору постачання природного газу, останній не був обізнаний про вартість природного газу та умови оплати за надані послуги. Оператором ГРМ не доведено відповідачу який обсяг природного газу ним спожито, також не надано доказів на підтвердження законності отримання позивачем вказаної інформації від ВАТ «Кіровоградгаз». Враховуючи відсутність доказів щодо наявності у відповідача зобов`язань перед позивачем, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Орієнтовний розрахунок витрат відповідача пов`язаний із розглядом справи складає 10000 грн. витрати на правничу допомогу. (а.с. 46-48)

12 грудня 2022 року від представника позивача надійшли заперечення на відзив з підстав передбачених ст. 126 ЦПК України, оскільки представником відповідача відзив подано з порушення строку на його подання, при цьому клопотання про поновлення даного строку представником не подано. У зв`язку з чим, представник позивача просив залишити відзив без розгляду. (а.с. 56-57)

12 грудня 2022 року від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог на підставі ч.2 ст. 49 ЦПК України. Зазначає, що на момент подання позовної заяви сума заборгованості відповідача за спожитий природний газ станом на 31.03.2022 складала 191506, 08 грн. однак, у липні 2022 року Оператором ГРМ при здійсненні контролю показників газового лічильника зафіксовані контрольні показники газового лічильника відповідача, тому розрахункові/нормовані дані обсягу спожитого газу були сторновані (змінені, приведені у відповідність) та становлять від`ємний обсяг природного газу 7556 куб.м на загальну суму 60122, 26 грн. Отже, станом на 31.10.2022 згідно даних про фактичний місячний відбір/споживання природного газу, що надається Оператором ГРМ (ВАТ «Кіровоградгаз»), через інформаційну платформу по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з січня 2020 року по жовтень 2022 року (включно) відповідачем спожито в об`ємі 21806 куб. м природного газу на загальну суму 142770, 13 грн., яку просить стягнути з відповідача на користь позивача та судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 2481, 00 грн. (а.с. 58-59)

12 грудня 2022 року представником позивача в порядку ст. 181 ЦПК України подано письмові пояснення щодо розмежування функцій Оператора ГРМ та Постачальника, як суб`єкта ринку природного газу. Зі змісту пояснень вбачається, що оператор ГРМ - ВАТ «Кіровоградгаз» здійснює розподіл та визначення об`єму (обсягу) спожитого природного газу в той час, як позивач виконує виключно функцію з постачання природного газу та здійснює нарахування вартості за спожитий природний газ на підставі даних про об`єм (обсяг) спожитого природного газу, визначених Оператором ГРМ, за підсумками кожного місяця. (а.с. 68-69)

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з урахуванням заяви про їх зменшення, з підстав, викладених у позовній заяві та письмових пояснень.

Відповідач та представник відповідача заперечили проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Представник відповідача зазначив, що між позивачем та відповідачем відсутні договірні відносини. Будь-яких доказів на підтвердження, що позивач постачає відповідачу природний газ не надано. При цьому, між відповідачем та ВАТ «Кіровоградгаз» в особі Світловодського УЕГГ укладено договір на поставку природного газу, який є чинним на даний час. На запитання суду відповідач підтвердив, що є споживачем природного газу за адресою, вказаній у позовній заяві. За спожитий природний газ не сплачує, оскільки ВАТ «Кіровоградгаз» не надсилає йому рахунки на оплату, а позивачу не сплачує за спожитий природний газ, оскільки з вказаним підприємством відсутні договірні відносини.

Суд, заслухавши представника позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши письмові докази справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

ТОВ «ГК «Нафтогаз України» являється суб`єктом ринку газу й здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його (природний газ) для власних потреб.

Постановою НКРЕКП № 2500 від 30 вересня 2015 року «Про затвердження Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» передбачено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 4.3. Типового договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Згідно підпункту 1 пункту 4.4. розділу IV Типового договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ (Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз») за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Позивач акцептував запропонований позивачем по справі договір постачання природного газу побутовим споживачам, фактично споживаючи природний газ, який поставляв позивач, що підтверджується відомостями про споживання природного газу, наданими Оператором ГРМ. (а.с. 16, 60)

Ціни на природний газ для побутових споживачів ТОВ «ГК «Нафтогаз України» опубліковані в мережі Інтернет на офіційному сайті постачальника за електронною адресою: https://gas.ua/gas-prices-for-home.

За період з січня 2020 року по жовтень 2022 року (включно) позивач поставив відповідачу, а останній спожив природний газ на загальну суму 142770, 13 грн, вартість якого ним не сплачена.

Вимоги позивача про сплату заборгованості за спожитий природний газ № 119/101-1308 від 15 квітня 2020 року відповідачем не виконала. (а.с.18)

Мотиви ухваленого судом рішення.

У цій справі спір між сторонами виник стосовно виконання договору про постачання природного газу побутовим споживачам.

Зі змісту ст. 11 ЦК України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 526, ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Спірні правовідносини сторін регулюються не лише загальними нормами ЦК України, основним актом цивільного законодавства, а й спеціальними нормами, передбаченими Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу» (далі - Закон), Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодекс), Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496, а також умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2500.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про житлово-комунальні послуги», цей Закон регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг.

У статті 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначено, що предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів (п. 1 ч. 1 ст. 7 цього Закону).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Нормами Закону України «Про ринок природного газу» (п. 39 ст. 1 Закону), а також положеннями затверджених відповідно до цього Закону Кодексу газорозподільних систем та Правил постачання природного газу урегульовано, зокрема, відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (Оператори ГРМ/ГТС) - суб`єктів ринку природного газу.

Споживач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини (п. 37 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу»).

Побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність (п. 23 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу»).

Оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників); (п. 17 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу»).

Оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників) (п. 19 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу»).

Постачальник природного газу (далі - постачальник) - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу (п. 27 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу»).

Постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів (п. 28 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу»).

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Згідно з ч. 2 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.

У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом (ч. 3 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу»).

Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496 (далі - Правила), постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Особливості здійснення постачання природного газу побутовому споживачу постачальником «останньої надії» визначені розділом VI цих Правил.

За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 (далі - Типовий договір), що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Згідно з пунктами 20, 21 цих Правил за однією поштовою адресою укладається один договір постачання природного газу.

Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за вільними цінами, крім ціни постачальника із спеціальними обов`язками, яка встановлюється відповідно до законодавства.

Розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди (п. 23 розділу ІІІ Правил постачання природного газу).

Визначені за умовами цієї глави Правил та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником.

Розрахунковим періодом за договором постачання природного газу побутовим споживачам є календарний місяць (п. 24 розділу ІІІ Правил постачання природного газу).

Обов`язок споживача своєчасно сплачувати вартість природного газу передбачений п. 2.1. Типового договору.

Суд встановив, що позивач по справі ТОВ «ГК «Нафтогаз України» являється постачальником природного газу в розумінні п. 27 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу», оскільки рішенням ліцензіата від 04 липня 2017 року № 880 йому видано ліцензію на здійснення діяльності на ринку природного газу - постачання природного газу. Дія ліцензії розпочалася 05 липня 2017 року і на час ухвалення рішення вона являлася чинною, що підтверджується відомостями переліку постачальників природного газу (п. 230), розміщеного в мережі Інтернет на сайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг за адресою: https://www.nerc.gov.ua.

Позивач, являючись постачальником природного газу, на підставі виданої йому ліцензії, здійснює діяльність із постачання природного газу, зокрема побутовим споживачам.

Відповідач споживає природний газ для власних потреб, має присвоєний персональний код ідентифікації споживача як суб`єкта ринку природного газу або його точки комерційного обліку (ЕІС-код - Energy Identification Code) - 56ХМ20I62441779G, а отже являється побутовим споживачем у розумінні п. 23 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу».

На підставі наявних в матеріалах справи відомостей Оператора ГРМ про змінювані показники приладу обліку природного газу, який встановлений за адресою: АДРЕСА_1 , суд вважає встановленим факт споживання відповідачем природного газу у період з січня 2020 року по жовтень 2022 року (включно) в обсязі 21806 куб. м, який поставляється позивачем.

Ця обставина також вказує на те, що своїми діями відповідач акцептував пропозицію позивача, приєднавшись до запропонованого останнім публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам.

З урахуванням комерційних цін на природний газ, який поставляв позивач, загальна вартість спожитого відповідачем природного газу становить 142770, 13 грн.

Відповідач заперечував отримання від позивача послуг з постачання природного газу, разом з тим не заперечив факт використання природного газу за адресою проживання та факт несплати за отримані послуги. Наявність у позивача договору про постачання природного газу від 12 вересня 2006 року, укладеного з Світловодським управлінням по експлуатації газового господарства відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» (а.с.96-97) не спростовує вищеописаних висновків суду. При цьому, відповідач не заперечував проти твердження позивача, що він фактично не вносив плату за спожитий природний газ, доказів виконання цього зобов`язання суду не надав.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач допустив невиконання зобов`язання і має прострочену заборгованості перед позивачем за отримані послуги з постачання природного газу, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

За правилами ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, враховуючи, що позовні вимоги, з урахуванням заяви позивача про їх зменшення, задоволені повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 527, 530, 625, 626, 629, 714, 901, 903 ЦК України, ЗУ «Про ринок природного газу», ст. ст.7, 19, 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 2, 12, 13, 76-81, 92, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» за період з січня 2020 року по жовтень 2022 року включно 142770 (сто сорок дві тисячі сімсот сімдесят) гривень 13 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривень 00 коп.

Відомості про сторони:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», , адреса: 04116, вул. Шолуденка, буд. 1, м.Київ, адреса листування: 25009, вул.. Соборна, 1А, м.Кропивницький.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в порядку передбаченому ст. 355 ЦПК України до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 січня 2023 року.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області Ю.І. Макарова

"18" січня 2023 р.