Провадження № 2/521/580/23
16 лютого 2023 року Малиновський районний суд м.Одеси у складі:
головуючого судді Мурзенка М. В.
при секретарі Корнієнко Л. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м.Одеси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини,
У липні 2022 року до Малиновського районного суду м.Одеси через систему «Електронний суд» звернувся з позовом представник ОСОБА_1 адвокат Слаблюк В.М. до ОСОБА_2 , за участі третьої особи ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини, у якому просив суд стягнути з ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання дитини на користь ОСОБА_1 в розмірі 4 569 (чотири тисячі п`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 00 коп., стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судових витрат в розмірі 12 670 (дванадцять тисяч шістсот сімдесят) гривень 00 коп., які понесені на правову допомогу.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками повнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 12.03.1988 року. Відповідно до довідки МСЕК серія 2-18 ОД № 098992 ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства, має групу інвалідності першу Б, яка їй встановлена безстроково, потребує в постійному сторонньому догляді та нагляді. Відповідно до Свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 30.09.2003 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, разом не проживають. Оскільки ОСОБА_3 є особою з інвалідністю першої групи з дитинства, інвалідність їй встановлена довічно, вона за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду, вартісного лікування, постійної реабілітації. У зв`язку із доглядом за особою з інвалідністю ОСОБА_1 не має можливості працевлаштуватися і тому не здатна в повній мірі забезпечити доньку одягом, ліками, недостатньо коштів для її реабілітації. Позивач вимушена основний час перебувати вдома, доглядаючи доньку з інвалідністю. Відповідач участі в житті доньки не приймає, аліменти не сплачує. Захворювання ОСОБА_3 вимагає значних коштів на її лікування, а саме придбання спеціальних ліків та проходження курсів лікування, реабілітації. Додаткові витрати становлять 9 138 гривень 00 коп., 50 % цих витрат в розмірі 4 569 гривень 00 коп. повинні бути відшкодовані ОСОБА_2 . Зважаючи на викладене, позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом.
Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 09.08.2022 року по справі було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні на 14.09.2022 року. Вирішено питання щодо залучення до участі у справі в якості заінтересованої особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В судове засідання позивач не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином.
Представник позивача адвокат Слаблюк В.М. у судове засідання не з`явився, надав до канцелярії суду заяву, у якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив суд справу слухати за його відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.
Третя особа - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, у якій вказала, що вона дійсно має групу інвалідності з дитинства, та потребує стороннього догляду, захворювання вимагає значних коштів. Просила суд задовольнити позовні вимоги.
Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, доходить висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 шлюб між сторонами 30.09.2003 року був розірваний. (а.с.3 зв.)
Під час перебування у шлюбу, у сторін народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 . (а.с.4 зв)
ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства першої групи, потребує постійного нагляду та догляду, що підтверджується копією довідка до акта оглду МСЕ № 098992 (а.с. 5).
Судом встановлено, що позивачкою були понесені витрати щодо ОСОБА_3 , викликані особливими обставинами, а саме пов`язані з інвалідністю ОСОБА_3 , та необхідністю придбання спеціальних ліків та проходження курсів лікування, реабілітації, відповідно до копій квитанцій (а.с.12-16), наданих стороною позивача, загальний розмір витрат становить 9138,00 грн.
Правовідносини, пов`язані із наданням батьками утримання повнолітнім дітям регулюються главою 16 Сімейного кодексу України.
Так, відповідно до статті 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Віповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.
Право того з батьків, з ким проживає неповнолітня дитина, на стягнення частини додаткових витрат, пов`язаних із особливими обставинами, врегульовано ст. 185 СК України, яка, відповідно до ст. 201 СК України, до правовідносин, що виникли між сторонами по справі, застосуванню не підлягає.
Відповідні витрати підлягають врахуванню судом при визначенні розміру аліментів згідно ст. 200 СК України у разі виникнення між сторонами спору з приводу їх стягнення.
Враховуючи, що судом відмовлено в задоволенні позову, позивач є звільненим від сплати судового збору в силу п. 3) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд доходить висновку про відсутність підстав для вирішення питання про розподіл судових витрат, оскільки відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір компенсується за рахунок держави, інші судові витрати, понесені позивачем- відносяться на рахунок позивача, доказів понесення судових витрат стороною позивача матеріали справи не містять.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 92, 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 268, 280-285 ЦПК України, суд
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складений 27.02.2023 року.

Головуючий: