ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2023 року м. Чернівці Справа №727/9449/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисака І.Н.,

суддів: Височанської Н.К., Перепелюк І.Б.,

секретар: Тодоряк Г.Д.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: Чернівецька обласна рада,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: комунальне некомерційне підприємство «Чернівецький обласний перинатальний центр»,

при розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 грудня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Одовічен Я.В., -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернівецької обласної ради, третя особа без самостійних вимог: Комунальне некомерційне підприємство «Чернівецький обласний перинатальний центр», - про визнання протиправним та скасування розпорядження про відсторонення, допуск до виконання обов`язків.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що на підставі контракту від 02.04.2020 року з Чернівецькою обласною радою позивача призначено на посаду генерального директора «Чернівецький обласний перинатальний центр» на строк з 02.04.2020 року по 01.04.2025 року.

Розпорядженням голови Чернівецької обласної ради від 18.10.2022 року №86-П його було поновлено на роботі та допущено до роботи на посаду генерального директора КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр».

19.10.2022 року розпорядженням голови Чернівецької обласної ради №87-П призначено проведення службового розслідування стосовно генерального директора ОСОБА_1 , визначено предметом службового розслідування усунення конфлікту інтересів стосовно роботи близьких до ОСОБА_1 осіб, які працюють в цьому підприємстві. Встановлено строк службового розслідування з Провадження №22-ц/822/156/23

19.10.2022 року по 18.11.2022 року.

Пунктом 4 вказаного розпорядження ОСОБА_1 відсторонено від здійснення повноважень за посадою на час проведення службового розслідування, починаючи з 19.10.2022 року без збереження заробітної плати.

Із розпорядженням позивач не погоджується, вважає його незаконним, протиправним та таким, що порушує трудові права.

Зазначав, що така підстава проведення службового розслідування, як «для усунення конфлікту інтересів стосовно роботи близьких осіб, які працюють в цьому підприємстві», не визначена в Порядку №950. Більше того, про потенційний конфлікт інтересів із близькою до позивача особою, його сином ОСОБА_3 , повідомлено роботодавця 28.12.2020 року та уповноважену особу з питань корупції. Потенційний конфлікт інтересів усунуто 29.12.2020 року, про що повідомлено голову обласної ради.

Вважає, що Чернівецька обласна рада не встановила жодної підстави, визначеної у п.1 Порядку №950 для проведення службового розслідування відносно позивача, у зв`язку з чим вказане розпорядження підлягає скасуванню.

На підставі наведеного просив визнати незаконним, протиправним та скасувати розпорядження голови Чернівецької обласної ради О. Бойко №87-П від 19.10.2022 року «Про проведення службового розслідування та відсторонення від здійснення повноважень за посадою» та допустити ОСОБА_1 до виконання обов`язків генерального директора КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр» з 19.10.2022 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 грудня 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування скарги вказує, що при відмові в задоволенні вимог суд першої інстанції неправильно застосував норму ст.46 КЗпП України та п.1 Порядку проведення службового розслідування №950, визнаючи наявність у відповідача підстав для відсторонення ОСОБА_1 від здійснення повноважень за займаною ним посадою, не врахував висновки ВС, викладені в постанові від 01.08.2019 року у справі №727/386/17, та помилково застосував висновки, викладені в постанові ВС від 10.02.2021 року у справі 640/9600/20.

Наголошує, що підстава проведення службового розслідування для «усунення конфлікту інтересів стосовно роботи близьких до ОСОБА_1 осіб, які працюють в цьому підприємстві» не визначена в Порядку №950, крім того, про потенційний конфлікт інтересів повідомлялася уповноважена особа, а суд не встановив жодної підстави, визначеної у п.1 зазначеного порядку для проведення такого розслідування.

У відзиві на апеляційну скаргу сторона відповідача просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Вказують, що у голови Чернівецької обласної ради були законні підстави для прийняття розпорядження про проведення службового розслідування, оскільки позивач здійснював свої повноваження в умовах реального конфлікту інтересів та не вжив заходів щодо його врегулювання.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які прийняли участь у розгляді справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах її обґрунтувань й заявлених в суді першої інстанції вимог, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції керуючись ст.367 ЦПК України переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалюючи рішення суд вказав, що розпорядження №87-П від 19.10.2022 року про проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1 не порушує трудових прав позивача, оскільки прийняття такого рішення не має жодних правових наслідків та наголосив, що питання відсторонення чи не відсторонення особи, стосовно якої проводиться службове розслідування, є дискреційним повноваженням суб`єкту, яким було прийнято рішення про проведення службового розслідування.

Щодо позовної вимоги про допуск до виконання обов`язків генерального директора КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр» з 19.10.2022 року, то суд зазначив, що розпорядження №87-П від 19.10.2022 року на час розгляду справи судом вичерпало свою дію фактом його виконання, оскільки термін відсторонення позивача було визначено на період проведення службового розслідування, тобто з 19.10.2022 року по 18.11.2022 року, а тому відсутні підстави для її задоволення.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду по суті вирішення спору є правильними та ґрунтуються на законі, а неповне надання оцінки усім доводам позовної заяви не вплинуло на результати розгляду справи.

При цьому, колегія керується усталеною практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням Чернівецької обласної ради №86-П від 18.10.2022 року було скасовано розпорядження «Про звільнення з посади генерального директора комунального некомерційного підприємства «Чернівецький обласний перинатальний центр» ОСОБА_4 від 05.08.2022 року №64-П. Поновлено та допущено ОСОБА_4 до роботи на посаді генерального директора комунального некомерційного підприємства «Чернівецький обласний перинатальний центр» з 08.08.2022 року (а.с.7).

Розпорядженням №87-П від 19.10.2022 року, виданим першим заступником голови Чернівецької обласної ради Гуйтор М., керуючись ч.7 ст.55 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», п.2 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції», ст.46 КЗпП України, п.1 та п.4 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей ЗУ «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою КМУ №950 від 13.06.2000 року, п.7.3.3 Статуту КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр», затвердженого розпорядженням голови від 21.09.2022 року №92 та враховуючи повідомлення щодо наявності конфлікту інтересів від 19.10.2022 року, крім іншого, вирішено:

провести службове розслідування стосовно генерального директора КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр» ОСОБА_1 ;

визначено предметом службового розслідування усунення конфлікту інтересів стосовно роботи близьких до ОСОБА_1 осіб, які працюють у цьому підприємстві;

встановлено строк проведення службового розслідування з 19.10.2022 року по 18.11.2022 року;

відсторонено генерального директора КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр» ОСОБА_1 від здійснення повноважень за посадою на час проведення службового розслідування, починаючи з 19.10.2022 року без збереження заробітної плати» (а.с.8).

Згідно листа-повідомлення №474 від 28.12.2020 року КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр» повідомлено Голову уповноваженої комісії з питань запобігання та виявлення корупції «Чернівецький перинатальний центр» ОСОБА_5 про намір переведення лікаря акушер-гінеколога ОСОБА_3 на посаду завідувача пологовим відділенням з індивідуальними сімейними пологовими залами та операційними, який є близьким родичом - сином генерального директора ОСОБА_1 (а.с.9).

Листом-повідомленням №475 від 28.12.2020 року з аналогічним змістом повідомлено голову Чернівецької обласної ради ОСОБА_6 про намір переведення лікаря акушер-гінеколога ОСОБА_3 на посаду завідувача пологовим відділенням (а.с.12).

28.12.2020 року ОСОБА_3 на ім`я в.о. Генерального директора КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр» написав заяву на переведення його з посади лікаря акушер-гінеколога на посаду завідувача пологовим відділенням з індивідуальними сімейними пологовими залами та операційними з 29.12.2020 року (а.с.14).

Наказом №283 від 28.12.2020 року КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр» переведено ОСОБА_3 на посаду завідувача пологовим відділенням з індивідуальними сімейними пологовими залами та операційними з 29.12.2020 року (а.с.15).

29.12.2020 року комісією з питань запобігання та виявлення корупції «Чернівецький обласний перинатальний центр» було прийнято рішення, оформлене протоколом №3, яким рекомендовано в.о. генерального директора ОСОБА_7 внести певні зміни в посадову інструкцію завідувача пологового відділення з індивідуальними сімейними пологовими залами та операційними ОСОБА_3 для подальшого виключення конфлікту інтересів, а саме прямого підпорядкування завідувача генеральному директору ОСОБА_1 та підпорядкувати медичному директору ОСОБА_8 (а.с.10-11).

30.12.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до голови уповноваженої комісії з питань запобігання та виявлення корупції «Чернівецький обласний перинатальний центр» Гулевич М.М. з листом-повідомленням, в якому повідомив, що 29.12.2020 року на посаду завідувача пологового відділення з індивідуальними сімейними пологовими залами та операційними було переведено ОСОБА_3 , з яким він перебуває у родинних відносинах, а саме останній являється його сином. Лист-повідомлення написаний та наданий для здійснення заходів щодо врегулювання конфлікту інтересів (а.с.13).

Зі статуту КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр», затвердженого розпорядженням голови Чернівецької обласної ради від 21.09.2022 року, вбачається, що Підприємство є закладом охорони здоров`я комунальним унітарним некомерційним підприємством. Підприємство створене за рішенням Чернівецької обласної ради №17-36/20 від 04.02.2020 року шляхом прийняття у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Чернівецької області. Засновником (власником) підприємства є територіальні громади сіл, селищ, міст Чернівецької області, від імені якої діє Чернівецька обласна рада.

Управління підприємством здійснюється відповідно до цього статуту на основі поєднання прав засновника, органу, до сфери управління якого входить підприємство, керівника підприємства та участі в управлінні трудового колективу (п.7.1).

Поточне керівництво підприємством здійснює керівник підприємства Генеральний директор, який призначається на посаду і звільняється з неї за рішенням Чернівецької обласної ради відповідно до Порядку, визначеного законодавством України та відповідним рішенням Чернівецької обласної ради, та який відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством охорони здоров`я України. Строк найму, права, обов`язки і відповідальність Генерального директора, умови його матеріального забезпечення, інші умови найми визначаються контрактом (п.7.2) (а.с.41-58).

Крім того, ОСОБА_1 є посадовою особою юридичної особи публічного права, на яку поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції», тобто особою, яка для цілей ЗУ «Про запобігання корупції» прирівняна до осіб, уповноважених на виконання функцій місцевого самоврядування.

У ст.46 КЗпП України передбачено, що відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

Тобто, відстороненням слід вважати тимчасове недопущення працівника до роботи з підстав, передбачених законодавством.

З огляду на викладене на спірні правовідносини поширюється дія Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей ЗУ «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Постановою КМУ від 13 червня 2000 року №950 (далі - Порядок).

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції» потенційний конфлікт інтересів - це наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Реальний конфлікт інтересів суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

За змістом ст.28 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Частиною 1 ст.29 цього Закону встановлено, що зовнішнє врегулювання конфлікту інтересів здійснюється шляхом: 1) усунення особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів; 2) застосування зовнішнього контролю за виконанням особою відповідного завдання, вчиненням нею певних дій чи прийняття рішень; 3) обмеження доступу особи до певної інформації; 4) перегляду обсягу службових повноважень особи; 5) переведення особи на іншу посаду; 6) звільнення особи.

Згідно ст.30 ЗУ «Про запобігання корупції» усунення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів здійснюється за рішенням керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, у випадках, якщо конфлікт інтересів не має постійного характеру та за умови можливості залучення до прийняття такого рішення або вчинення відповідних дій інших працівників відповідного органу, підприємства, установи, організації. Усунення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів, а також залучення до прийняття такого рішення або вчинення відповідних дій інших працівників відповідного органу, підприємства, установи, організації здійснюється за рішенням керівника органу або відповідного структурного підрозділу, в якому працює особа.

Відповідно до ч.3 ст.65-1 ЗУ «Про запобігання корупції» з метою виявлення причин та умов, що сприяли вчиненню корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення або невиконанню вимог цього Закону в інший спосіб, за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або приписом Національного агентства рішенням керівника органу, підприємства, установи, організації, де працює особа, яка вчинила таке правопорушення, проводиться службове розслідування в порядку, визначеному КМУ.

У п.1 Порядку передбачено, що службове розслідування може бути проведено у разі:

невиконання або неналежного виконання службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи об`єднанню громадян;

у разі недодержання посадовими особами місцевого самоврядування законодавства про службу в органах місцевого самоврядування, антикорупційного законодавства;

на вимогу особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або особи, яка для цілей Закону прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з метою зняття безпідставних, на її думку, звинувачень або підозри;

з метою виявлення причин та умов, що призвели до вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону в інший спосіб, за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або приписом Національного агентства з питань запобігання корупції за рішенням керівника органу, підприємства, установи, організації, в якому працює особа, стосовно якої пропонується проведення службового розслідування, а у разі його відсутності - особи, яка виконує його обов`язки (далі - керівник органу).

У п.2 Порядку встановлено, що рішення щодо проведення службового розслідування приймається керівником органу, в якому працює особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або особа, яка для цілей Закону прирівнюється до особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої планується проведення службового розслідування.

Відповідно до п.3 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей ЗУ «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, рішенням щодо проведення службового розслідування визначаються голова комісії з проведення службового розслідування, інші члени комісії, предмет і дата початку та закінчення службового розслідування. Строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців.

У п.4 Порядку зазначено, що службове розслідування проводиться з відстороненням особи, стосовно якої проводиться службове розслідування, від здійснення повноважень на посаді або без такого відсторонення. Рішення про відсторонення приймається керівником органу.

Виходячи з наведених положень Порядку, порушення у діях осіб, стосовно яких проводиться службове розслідування, виявляється вже після проведення службового розслідування, за його результатами, а не перед його проведенням та призначенням, що спростовує доводи позивача (апелянта) що дії конституційних засад презумпції невинуватості.

Крім того, пункт 4 Порядку не містить жодних виключень і стосується усіх випадків та підстав проведення службових розслідувань, дозволяючи вирішувати питання про відсторонення на розсуд представника засновника, тобто голови Чернівецької обласної ради.

Системний аналіз п.п.1, 2, 4 Порядку дозволяє зробити висновок, що прийняття рішення щодо проведення службового розслідування та щодо відсторонення особи, стосовно якої проводиться службове розслідування, від здійснення повноважень на посаді, є дискреційними повноваженнями відповідача, як керівника органу, в якому працює особа.

Зокрема, згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи №Я(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, з огляду на викладене вбачається, що службове розслідування було призначено на підставі анонімного телефонного повідомлення до обласної ради щодо можливого конфлікту інтересів директора ОСОБА_1 , який прийняв на роботу свого сина, яке було зафіксовано в журналі реєстрації звернень громадян Чернівецької обласної ради 19.10.2022 року.

Що стосується доводів апеляційної скарги про відсутність у п.1 Порядку №950 підстав проведення службового розслідування для «усунення конфлікту інтересів стосовно роботи близьких до ОСОБА_1 осіб, які працюють в цьому підприємстві», то колегія суддів вказує, що при прийнятті рішення про відсторонення позивача від виконання ним своїх посадових обов`язків були наявні визначені ст.46 КЗпП України підстави для цього, розпорядження в преамбулі містило застосування п.1 Порядку без конкретизації усього його змісту, а оскаржуване рішення в п.2 Розпорядження розкривало мету вжиття таких заходів, а саме розслідування усунення конфлікту інтересів стосовно роботи близьких до ОСОБА_1 осіб, які працюють у цьому підприємстві. Оскільки зазначені підстави врегульовані (охоплюються) нормами антикорупційного законодавства, які визначають правила поведінки посадових осіб у таких випадках, встановлюють певні правила та обмеження, тому відсутність в переліку п.1 Порядку такої підстави, як зазначає ОСОБА_1 , не змінює суть та мету вжитих заходів з відстороненням у зв`язку із проведенням перевірки наявності конфлікту інтересів, оскільки зазначена ситуація охоплюється, зокрема, підставами у підпункті 2 п.1 Порядку («у разі недодержання…антикорупційного законодавства»), який не обов`язково має містити конкретизацію на усі випадки (конфлікти), які можуть обмежуватися антикорупційним законодавством.

Колегія суддів доходить висновку, що наявність підстав у цій справі з переліку п.1 Порядку для проведення перевірки є достатнім й для застосування роботодавцем його п.4 на власний розсуд (дискреційні повноваження).

Аналогічний висновок міститься в постанові ВС від 08 лютого 2023 року у справі 727/4355/22.

Також, колегія суддів звертає увагу апелянта, що за наслідками такої перевірки складався акт службового розслідування від 25.11.2022 року, мали місце звернення роботодавця до уповноважених у контролі за дотримання антикорупційного законодавства органів, та з відкритих джерел, а саме Єдиного державного реєстру судових рішень стало відомо, що згідно постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24 січня 2023 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/108570324), яка залишена без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 16 лютого 2023 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/109031828), ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.172-7 ч.1 і 172-7 ч.2 КУпАП, і за їх вчинення накладено штраф саме за незаконні дії у відносинах з близькою йому особою, що підтверджує небезпідставність представника власника установи при прийнятті рішення перевірити дотримання ОСОБА_1 під час виконання посадових обов`язків вимог антикорупційного законодавства.

Що стосується вимоги про допуск ОСОБА_1 до виконання обов`язків генерального директора КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр» з 19.10.2022 року, то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає таке.

Так, п.4 оскаржуваного розпорядження №87-П від 19.10.2022 року було відсторонено генерального директора КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр» від здійснення повноважень за посадою на час проведення службового розслідування, починаючи з 19.10.2022 року без збереження заробітної плати.

Тривалість розслідування була встановлена строком з 19.10.2022 року по 18.11.2022 року.

Конституційний Суд України в п. 5 мотивувальної частини рішення від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв`язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних прав або обов`язків, в тому числі обов`язок забезпечити виконання наданого відповідно до підпорядкованості доручення.

Так, акт індивідуальної дії є різновидом правового акта, особливими ознаками якого є правозастосовний характер, персоніфікованість застосування, наявність припису (або констатації) про виконання конкретної дії, однократність застосування, припинення дії після реалізації фактом його виконання. Якщо акт індивідуальної дії прийнятий із порушенням установленого порядку, поза межами компетенції органу або приписи такого акту порушують права, свободи чи охоронювані законом інтереси особи, така особа має право звернутись до суду за захистом. Ефективний захист відбувається лише за умови забезпечення реального поновлення порушених прав, що неможливо здійснити шляхом визнання протиправним і скасування індивідуально-правового акту в разі, якщо такий акт вичерпав свою дію фактом його реалізації та виникли інші правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав і охоронюваних законом інтересів.

За наведеного можна дійти висновку, що оскаржуване розпорядження за своєю правовою природою є актом індивідуальної дії одноразового застосування, за положеннями якого виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією суб`єктами цих правовідносин певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів.

Дійсно, як вже встановлено матеріалами справи, на час розгляду справи судом оскаржуване розпорядження вичерпало свою дію фактом його виконання, оскільки термін відсторонення позивача було визначено на період проведення службового розслідування, тобто з 19.10.2022 року по 18.11.2022 року, а тому суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, щодо відсутності підстави для задоволення зазначеної вимоги.

Крім того, обраний спосіб захисту порушеного, на думку позивача, права у такий спосіб залежить виключно від правомірності службового розслідування, правомірність якого не спростована при оцінці первісної вимоги, отже є похідною вимогою.

Інші доводи апеляційної скарги щодо застосування судом першої інстанції нерелевантних правових висновків ВС одночасно із незастосуванням також нерелевантного правового висновку, на який посилається апелянт, не вплинуло на правильність остаточного висновку суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи наведене, апеляційний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення і погоджується з висновками суду попередньої інстанції у цій справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

В силу ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Лисак І.Н.

Судді: Височанська Н.К.

Перепелюк І.Б.