ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 квітня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 738/718/22

Головуючий у першій інстанції Савченко О. А.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/460/23

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.

секретар: Патук А.А.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»

Відповідач: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Особа, яка подала апеляційну скаргу: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Менського районного суду Чернігівської області від 13 грудня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця (суддя Савченко О.А.), ухвалене у м. Мена о 11 годині 24 хвилини , повний текст рішення виготовлено 20.12.2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Свій позов мотивує тим, що ОСОБА_4 з метою отримання банківських послуг звернулась до АТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 25.05.2006. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, складає договір про надання банківських послуг. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов`язувалася погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які постійно проживали із спадкодавцем на час її смерті, є спадкоємцями померлої. На виконання вимог ч. 2 ст. 1281 ЦК України позивачем 30.11.2021 була направлена претензія кредитора до Менської районної державної нотаріальної контори, а до спадкоємців ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 21.12.2021 направлено листи-претензії, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій зі сторони відповідачів не було виконано. Станом на дату смерті, заборгованість позичальника перед банком становить 10 301,37 грн, яку позивач просить стягнути з відповідачів в примусовому порядку та стягнути понесені судові витрати.

Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 13 грудня 2022 року у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі на момент пред`явлення позову не прийняли належним чином спадщину та не оформили своїх спадкових прав, матеріали справи також не містять доказів щодо вартості майна яке входить до складу спадщини. Посилання позивача на те, що відповідачі були зареєстровані за однією адресою разом із спадкодавцем ОСОБА_4 на час її смерті, не можуть бути підставою для задоволення позову банку, оскільки не доводять факту належності відповідачів до кола спадкоємців та отримання ними будь якого спадкового майна після померлої ОСОБА_4 .

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Доводи апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» зводяться до того, що судом першої інстанції не враховано що згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6 місячного строку з часу відкриття спадщини не заявив про її відмову. З матеріалів справи вбачається, що спадкоємці першої черги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в установлений законом строк подали заяви про відмову у прийнятті спадщини після померлої ОСОБА_4 . Виходячи з висновків Верхоного суду зроблених у подібних справах обов`язок щодо доведеності обсягу спадкового майна та його вартості повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Крім того, позивач посилаючись на приписи ст.1296 ЦК України зазначає про те, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 зазначає про те, що у померлої ОСОБА_4 було відсутнє будь яке майно на момент смерті, а тому рішення суду є вірним. Просить суд залишити апеляційну АТ КБ «ПриватБанк» без задоволення.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту, то відповідно рішення суду переглядається апеляційним судом тільки в цій частині.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону не відповідає судове рішення суду першої інстанції.

По справі встановлено, що 25.05.2006 року між банком та ОСОБА_4 укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 2500 грн на картковий рахунок з сплатою базовою відсотковою ставкою 3% на місяць, що підтверджується копією заяви (а.с.35). Отримання карток особисто ОСОБА_4 підтверджено скріншотами з програмного комплексу з фотофіксацією карток.

ОСОБА_4 надавались у користування кредитні картки: № НОМЕР_1 строком дії до березня 2013 року, № НОМЕР_2 строком дії до червня 2016 року, № НОМЕР_3 строком дії до липня 2018 року, № НОМЕР_4 строком дії до березня 2020 року, № НОМЕР_5 строком дії до травня 2022 року ( а.с. 47)

З виписки по рахунку вбачається, що відповідачка знімала з картки кошти та поповнювала картку в період з 17.06.2006 року по 12.04.2021 року.( а.с.23-33)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 (а.с.56).

Листом від 22.11.2021 року за № SAMDN8830 АТ КБ «ПриватБанк» повідомило Менську районну державну ноторіальну контору про наявність невиконаних зобовязань ОСОБА_4 перед банком та просило повідомити про наявність заведеної спадкової справи після її смерті. ( а.с.59) Менська районна державна ноторіальна контора повідомила про наявність заведеної спадкової справи та про повідомлення спадкоємця про наявність заборгованості. ( а.с. 60)

З спадкової справи заведеної Менською районною державною ноторіальною конторою вбачається, що за заявою про прийняття спадщини від 20 лютого 2021 року поданою ОСОБА_1 було заведено спадкову справу. (а.с. 106) ОСОБА_3 та ОСОБА_2 подали заяви про відмову у прийнятті спадщини. ( а.с. 107-108)

15.12.2021за вих. № SAMDN8830, позивачем був направлений листи-претензії кредитора до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , згідно з якими позивач пред`явив їм свої вимоги (а.с.61-63).

Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема із договорів.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.

Згідно з приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.

Оскільки зі смертю боржника грошові зобов`язання включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців боржника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Стаття 1281 Цивільного кодексу України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до боргових зобов`язань. Сплив цих строків має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а також припинення таких зобов`язань (подібний правовий висновок викладено у пункті 39 постанови Великої Палати Верховного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (провадження № 14-397цс19)).

Встановивши, що із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 звернувся син померлої, а саме: ОСОБА_1 , в свою чергу чоловік ОСОБА_3 та син ОСОБА_2 звернулись до нотаріуса із заявами про відмову від прийняття спадщини, тому саме ОСОБА_1 як спадкоємець ОСОБА_4 є її правонаступником у спірних правовідносинах.

Таким чином, відсутні правові підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , оскільки ці особи, на відміну від ОСОБА_1 не прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , а тому не є його спадкоємцями, відповідно, не мають виконувати зобов`язання спадкодавця, які допускають правонаступництво.

Враховуючи, що у справі, яка переглядається, банк пред`явив свої вимоги до спадкоємця ОСОБА_4 - ОСОБА_1 у строки передбачені ст. 1281 ЦК України, то він набув права вимоги за кредитним договором №б/н від 25.05.2006 року до спадкоємців ОСОБА_4 .

Одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях 12, 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ураховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц, від 29 січня 2020 року у справі № 496/4363/15-ц, від 19 лютого 2020року у справі № 607/98/17, від 04 березня 2020 року у справі №2609/30529/12.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором № б/н від 25.05.2006 року, посилався на витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» «Універсальна CONTRACT «Універсальна GOLD та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтвердження, що саме цей витяг з Умов та Правил розуміла ОСОБА_4 та ознайомилась і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету від 25.05.2006 року, оскільки за умовами анкети-заяви позичальник в письмовому вигляді повинна була підтвердити факт отримання повної інформації про умови кредитування у «ПриватБанку». Таких доказів суду не надано.

Однак, в підписаній анкеті-заяві від 25.05.2006 року сторони погодили надання банком кредитних коштів на умовах сплати відсотків у розмірі 3 % на місяць з розрахунку 360 днів у році.

Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов`язки виникають у кожного контрагента.

Наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості по кредиту № б/н від 25.05.2006 року проведений банком з урахуванням Умов та правил надання банківських послуг в тому числі і щодо черговості зарахування коштів внесених позичальником на погашення заборгованості та з урахуванням відсоткових ставок не погоджених між сторонами, а тому не може бути покладений в основу визначення суми заборгованості по кредиту.

Чернігівським апеляційним судом було витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» розрахунок заборгованості по кредитному договору № б/н від 25.05.2006 року з урахуванням відсоткової ставки, передбаченої умовами укладеного між сторонами кредитного договору, а саме 3 % на місяць.

Виходячи з приписів ч. 2 ст.80, ч.7 ст.81 ЦПК України з метою встановлення обставин справи та достатності доказів, суд апеляційної інстанції приймає поданий до апеляційного суду в якості належного доказу зазначений вище розрахунок заборгованості по кредитному договору укладеному між позивачем та ОСОБА_4 25.05.2006 року та кладе його в основу визначення суми заборгованості.

Так, станом на день смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 загальна сума заборгованості по кредитному договору укладеному між позивачем та ОСОБА_4 становить 6344,81 грн з них заборгованість по тілу кредиту 6285,54 грн, відсотках 125,11 грн.

Відповідачем ОСОБА_1 не надано суду достатніх та переконливих доказів які б свідчили про відсутність майна, яке належало б спадкодавцю ОСОБА_4 .

Враховуючи зазначене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» та стягнення на користь позивача з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № б/н від 25.05.2006 року в розмірі 6344,81грн.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається з позовної заяви, АТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 кредитну заборгованість у розмірі 10 301,37 грн. Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 6344,81грн , тобто позовні вимоги задоволено на 61,59%. При зверненні до суду з позовом банком сплачено 2481 грн судового збору (а.с.71). У зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню 1528.04 грн судового збору за розгляд справи судом першої інстанції (2481 грн х 61.59%). В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просило скасувати рішення суду першої інстанції в цілому, тобто оспорювана сума становить 10 301,37 грн. Судом апеляційної інстанції стягнуто заборгованість у розмірі 6344,81грн, що становить 61,59 % від оспорюваної суми. За подання апеляційної скарги позивачем сплачено 3721,50 грн (а.с.131). Оскільки апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню 2292,07 грн (3721,50 грн х 61,59 %) судового збору за апеляційний розгляд справи.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 376 ч.1 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити .

Рішення Менського районного суду Чернігівської області від 13 грудня 2022 року скасувати.

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_7 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» » ( місце реєстрації 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, код ЄДРПОУ-14360570) заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.05.2006 року в розмірі 6469,92 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту у сумі 6344,81 грн та відсотках у сумі 125,11 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_7 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» » ( місце реєстрації 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, код ЄДРПОУ-14360570) судовий збір за розгляд справи: судом першої інстанції в розмірі 1558.07 грн , апеляційної інстанції у розмірі 2337,10 грн.

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 5 квітня 2023 року.

Головуючий: Судді: