КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2023 року

справа № 753/17058/21

провадження № 22-ц/824/3105/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., КуліковоїС.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

третя особа - ОСОБА_5

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 листопада 2021 року, постановлене під головування судді Комарцевої Л.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 11 140,50 грн матеріальних збитків та 2500,00 грн моральної шкоди; з ОСОБА_3 11 140,50 грн матеріальних збитків та 2500,00 грн моральної шкоди; з ОСОБА_4 22 281,00 грн матеріальних збитків та 5000,00 грн моральної шкоди.

Стягнути на користь позивача з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 по 2500 грн витрат на правничу допомогу та по 227 грн судового збору, стягнути з ОСОБА_4 5000 грн витрат на правничу допомогу та 454 грн судового збору.

Вимоги обґрунтовані тим, що 08.06.2019 р. сталось залиття квартири позивача, внаслідок якого було ушкоджено майно та порушено санітарні умови проживання.

Розмір матеріальної шкоди підтверджується Звітом про оцінку вартості матеріальних збитків.

Позивач вказує, що зазнав моральних страждань внаслідок дій відповідачів, які виразились у душевних стражданнях.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10 листопада 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , 11 140 грн. 50 коп. матеріальних збитків, 500 грн. 00 коп. моральної шкоди.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_3 11 140 грн 50 коп. матеріальних збитків, 500 грн 00 коп. моральної шкоди.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_4 , 22281 грн. 00 коп. матеріальних збитків, 500 грн 00 коп. моральної шкоди.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , судовий збір в розмірі 302 грн, витрати на правничу допомогу в розмірі 500 грн.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 302 грн, витрати на правничу допомогу в розмірі 500 грн.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_4 , судовий збір в розмірі 302 грн, витрати на правничу допомогу в розмірі 1000 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в частині стягнення з неї матеріальних збитків у розмірі 11 140,50 грн 500 грн моральної шкоди та 500 грн витрат на правничу допомогу скасувати, та відмовити у задоволенні позову в цій частині.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_2 не проживає та не є співвласником квартири. Судом першої інстанції зазначено, що представником позивача не надано переліку виконаних робіт, часу, витраченого на їх виконання, обсягу наданих послуг, а тому висновок про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 2000,00 рн є помилковим.

У відзиві на апеляційну скаргу представники позивача в задоволенні апеляційної скарги просили відмовити. Вказували, що ОСОБА_2 є власником частини квартири. Вважають рішення суду законним, таким, що постановлене відповідно до норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Рішення суду оскаржується в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_2 , а тому відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України в іншій частині апеляційним судом не переглядається.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне. Як вбачиться із матеріалів справи та встановлено судом, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_1 у рівних долях, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 08.12.2003 року, виданим відділом приватизації житла Дарницької районної у м. Києві держадміністрації( а.с. 30 на зв.).

ОСОБА_6 на сім`ю в складі 4 осіб 16.11.1995 виконавчим комітетом Харківської районної державної адміністрації видано ордер №2520 на житлове приміщення - квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 12).

ОСОБА_6 отримала прізвище ОСОБА_7 у зв`язку з одруженням 14.11.2003 з ОСОБА_8 (а.с. 10).

Згідно з актом про залиття, що трапилось на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 10.06.2019 комісією встановлено, що 08.06.2019 в будинку АДРЕСА_2 трапилось залиття. В результаті візуального обстеження 08.06.2019 встановлено, що в кв. №70 залито:

коридор 1: підлога (сліди від води);

коридор 2: стіни (відшарування шпалер, вологі плями в ніші), підлога (здуття ламінату (сліди від води, стояла вода);

кімната 1: стеля (плями бурого кольору на дотик вологі), стіни (плями бурого кольору на дотик вологі, відшарування шпалер), підлога (стояла вода);

кухня: стеля (сліди від води), стіни (відшарування шпалер, сліди від води, потоки бурого кольору на стояку ЦО), підлога (стояла вода);

вбиральня: стіни (сліди від води), підлога (стояла вода);

ванна: стіни, підлога (сліди від води);

кімната 2: стеля (вологі плями бурого кольору), стіни (відшарування шпалер. Вологі плями бурого кольору), підлога (сліди від води).

Встановлено, що в квартирі не працюють розетки та освітлення (вбило автомат). Зі слів диспетчера ОДС причиною залиття є зірвана гнучка підводка в санвузлі в квартирі № 80 ( а.с. 16).

Згідно із звітом про оцінку вартості матеріального нанесеного власнику квартири, ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 від 11.03.2021, прямі матеріальні збитки оцінено на суму 89 124 грн (а.с.17-47).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухомого майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, трикімнатна квартира АДРЕСА_5 належить на праві спільної часткової власності по ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , а ОСОБА_4 ( а.с. 48-50).

Відповідно до ст. 150 Житлового Кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19.05.2021 по справі №753/6043/20 ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_1 , про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок залиття квартири, та моральної шкоди, задоволено частково.

Встановлено що позивач ОСОБА_5 звернулась до суду як співвласник частини квартири, та рішенням суду стягнуто із відповідачів матеріальні збитки, зважаючи на частку власності позивача у праві спільної часткової власності, що становить 44 562 грн. 00 коп (а.с. 58-67).

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції вірно виходив із відшкодування збитків від суми 44 562 грн, з урахуванням частки ОСОБА_1 права власності на квартиру № 70 , в якій трапилося залиття. Суд правильно визначив розмір майнової відповідальності відповідачів, зважаючи на їх частки власності на майно.

Відповідачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів відсутності її вини у залитті квартири позивача.

Так, визначаючи розмір матеріальної шкоди, суд першої інстанції виходив із звіту про оцінку вартості матеріального збитку. Стягуючи моральну шкоду суд виходив з положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України, при цьому врахував обставини справи характер і тривалість страждань, розмір завданих збитків.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не є власником квартири АДРЕСА_5 спростовується відомостями із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує, а тому той факт, що апелянт не проживає в зазначеній квартирі не звільняє її від відповідальності за заподіяну шкоду.

Факт залиття квартири позивача підтверджується зібраними у справі доказами, які не спростовані відповідачем в ході розгляду справи. Останньою не доведено, що майнова шкода, завдана залиттям квартири позивача, заподіяна не з її вини. Жодних доказів в обґрунтування цього матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас Верховний Суд у постанові від 28.12.2020 р. у справі № 640/18402/19 дійшов висновку: якщо договором з адвокатом передбачено фіксовану вартість, розмір гонорару адвоката не залежить від обсягу послуг і часу, витраченого адвокатом, а отже є визначеним.

Неподання до суду представником позивача детального опису виконаних робіт не може бути підставою для відмови у відшкодування витрат на правничу допомогу, оскільки Додатком №1 до Договорів № 09-07/21 про надання правової допомоги, визначено, що загальна вартість робіт наданих адвокатом складає 10 000,00 грн.

Відтак судом першої інстанції, з урахуванням обставин справи, критеріїв реальності наданих послуг та співмірності із складністю справи, правомірно дійшов висновку про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 10 листопада 2021 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Положеннями ч.1 ст.375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу представником позивача просить стягнути на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження витрат понесених на правничу допомогу позивача надано:

- Додаток № 2 до Договорів № 18-02/22 про надання правової допомоги, відповідно до якого загальна вартість робіт наданих адвокатом в Київському апеляційному суді становить 5 000,00 грн;

- дублікат квитанції про оплату наданих послуг за додатковою угодою № 2 у розмірі 5000,000 грн.

З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної представником роботи, критерію необхідності подання відзиву на апеляційну скаргу та значимості таких дій у справі, колегія суддів також вважає, що витрати на правничу допомогу, зазначені представником ОСОБА_1 у розмірі 5000,00 грн є завищеними, та підлягають зменшенню до 1500,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому враховуючи положення ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 листопада 2021 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 1500 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Суддя-доповідач

Судді