Ухвала

27 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 750/1786/21

провадження № 61-8797св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Фаловської І. М.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, розірвання договору в частині та відшкодування шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , на постанову Чернігівського апеляційного суду від 09 серпня 2022 року в складі колегії суддів: Євстафіїва О. К., Скрипки А. А., Шарапової О. Л.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, розірвання договору щодо здійснення батьківських прав та відшкодування майнової і моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначив, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_4 , який зареєстрований та проживає разом з ОСОБА_2 .

Він брав активну участь у житті сина, часто забирав його до себе в місто Луцьк, де він проживає у новій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , в якій обладнана кімната для сина, і робив все, аби син почувався комфортно та захищено у ті дні, коли проживав з ним, самостійно несучи на це відповідні витрати.

Так, він за власний рахунок двічі на рік їздив з сином і ОСОБА_2 на оздоровлення, весь час допомагав відповідачеві матеріально, намагався різносторонньо розвивати сина: водив його на гуртки, відвідував з ним спортивний майданчик, вчив плавати, тощо. Також він опікувався здоров`ям сина: відвідував разом із ним у місті Луцьку лікаря-педіатра та стоматолога.

Проте, починаючи з 2020 року, після того, як у ОСОБА_2 з`явився новий чоловік, вона стала забороняти йому спілкуватися з сином.

Висновком органу опіки та піклування Деснянської районної у місті Чернігові ради, що затверджений рішенням Виконавчого комітету цієї ради від 27 липня 2020 року № 185, йому встановлено порядок спілкування з сином.

Після цього, під час проживання сина з ним у місті Луцьк, він самостійно купував сину речі, відводив його до приватних дитячих клубів свідомих батьків « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_6 », відвідував різних лікарів та всіляко дарував дитині любов і турботу, не створюючи при цьому перешкод у спілкуванні сина з матір`ю. З 01 по 07 серпня 2020 року син проживав разом із ним, після цього вони поїхали відпочивати на море, про що позивач повідомив відповідача. На відпочинку син повідомив йому про те, що він не хоче проживати разом з матір`ю. Ця інформація змусила його вжити відповідних заходів і він вирішив, що синові краще проживати разом з ним.

Проте 08 жовтня 2020 року відповідач приїхала до міста Луцьк забирати сина в присутності наряду поліції, звинуватила його у злісному невиконанні батьківських обов`язків та у викраденні сина й забрала сина проти його волі до міста Чернігова.

В той же день сторонами було укладено нотаріально посвідчений договір щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання та утримання сина, яким передбачено, що вищезгадане рішення органу опіки та піклування вважається недійсним за згодою сторін та що він має право, за попереднім усним повідомленням відповідача, враховуючи бажання сина та з урахуванням стану його здоров`я, зустрічатися з ним на території України (незалежно від місця фактичного проживання/реєстрації позивача) та без перешкод спілкуватися з сином.

Однак між сторонами виникають конфлікти щодо виконання умов вказаного договору, компромісу сторони не досягли, відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином. Зобов`язання по сплаті аліментів він належно виконує, проте після підписання договору він жодного разу не бачив сина, що спричиняє йому тяжкі душевні страждання. Син має з ним тісний психоемоційний зв`язок та він особисто бажає проживати з ним, особливості його виховної поведінки позитивно впливають на психічний розвиток і благополуччя сина, що підтверджується висновком психолога.

Порушення ОСОБА_2 умов укладеного між сторонами договору від 08 жовтня 2020 року суперечить інтересам сина та спричиняє відносно нього психологічне насилля. Крім того, ця обставина стала причиною його чисельних звернень до компетентних органів задля відновлення його батьківських прав щодо сина. Зі слів відповідача, син не проживає за місцем реєстрації, не відвідує ні дитячий садок, ні гуртки, ні секції. Ніяких перешкод, що об`єктивно унеможливлюють його спілкування з сином та участь у його вихованні, не існує.

Вищевказані дії ОСОБА_2 завдали йому майнової шкоди, яка полягає у придбанні ним пального для здійснення багаторазових поїздок до міста Чернігова задля зустрічі з сином, яку він оцінює в сумі 17 500,00 грн, понесенні витрат на укладення та нотаріальне посвідчення договору від 08 жовтня 2020 року в сумі 8 000,00 грн.

Також внаслідок перешкоджання йому у спілкуванні з сином, грубих відповідей ОСОБА_2 на його телефонні дзвінки з приводу сина, завдання йому тілесних ушкоджень співмешканцем ОСОБА_2 під час конфлікту сторін з приводу його участі у вихованні їхньої дитини та спілкуванні з нею, який мав місце 29 грудня 2020, йому також завдано моральну шкоду, розмір якої він оцінює в 15 000,00 грн.

Враховуючи наведене, позивач просив:

- зобов`язати відповідача усунути йому перешкоди у спілкуванні з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та участі у його вихованні, зокрема у встановлений судом час, та у вільному спілкуванні з сином в телефонному режимі, інтернет-мережі або будь-якими іншими засобами зв`язку;

- визначити такий спосіб його участі у спілкуванні та вихованні сина:

1) у період відвідування сином дошкільного закладу: зустрічатися на території України (незалежно від місця фактичного поживання/реєстрації ОСОБА_1 ) та без перешкод спілкуватися з сином, забирати його на проживання до себе в період з 1 по 10 число кожного місяця;

2) у період відвідування сином школи:

а) кожної першої і третьої суботи кожного місяця з 09 год. 00 хв. і до 19 год. 00 хв. неділі;

б) в період літніх канікул: з 01 червня по 15 липня кожного парного року і з 16 липня по 30 серпня кожного непарного року;

в) у період осінніх та весняних канікул кожного непарного навчального року;

г) у період зимових канікул, які починаються у парний навчальний рік, і до їх закінчення;

г) проведення позивачем дня народження сина удвох кожного непарного року;

д) в день народження позивача останній має переважне право на перебування з ним сина (з урахуванням часу перебування у дорозі не більше трьох днів);

е) в день народження відповідача остання має переважне право на перебування сина з нею;

- зобов`язати ОСОБА_2 завчасно повідомляти ОСОБА_1 про зміну місця проживання (перебування) сина;

- розірвати укладений між сторонами договір щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання та утримання сина від 08 жовтня 2020, посвідчений приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Красневичем О. А. і зареєстрований в реєстрі за № 2047, в частині розділу 2 цього договору «Порядок здійснення батьківських прав»;

- стягнути з відповідача на його користь відшкодування майнової шкоди у сумі 25 500,00 грн, моральної шкоди - у розмірі 15 000,00 грн та судові витрати.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 червня

2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні

ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та його вихованні, визначивши наступний спосіб участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та його вихованні:

- у період відвідування дитиною дошкільного закладу: забирати дитину за місцем свого проживання у період із 1 по 10 число кожного місяця за умови: задовільного стану здоров`я дитини, попередження за добу матір про можливість спілкування з дитиною шляхом направлення їй смс-повідомлення, обов`язкового повернення дитини матері в обумовлений батьками час, дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, установлених для дітей даного віку;

- у період відвідування дитиною школи:

кожної першої і третьої суботи кожного місяця з 09-00 год до

19-00 год неділі,

у період літніх канікул з 01 червня по 15 липня кожного парного року і у період з 16 липня по 30 серпня непарного року,

у період осінніх та весняних канікул кожного непарного навчального року,

у період зимових канікул, які починаються у парний навчальний рік і до закінчення зимових канікул,

день народження дитини батько проводить з сином кожний непарний рік, за умови: задовільного стану здоров`я дитини та за її бажанням, попередження за добу матір про можливість спілкування з дитиною шляхом направлення їй смс-повідомлення, обов`язкового повернення дитини матері в обумовлений час, дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, установлених для дітей даного віку.

Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у встановлений час та у вільному їх спілкуванні в телефонному режимі, інтернет-мережі або будь-якими іншими засобами зв`язку.

Зобов`язано ОСОБА_2 завчасно повідомляти ОСОБА_1 про зміну місця проживання (перебування) дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Розірвано договір між батьками щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання та утримання дитини від 08 жовтня 2020 року, який посвідчений приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Красневичем О. А., зареєстрований в реєстрі за № 2047 в частині розділу 2 «Порядок здійснення батьківських прав».

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині вимог відмовлено.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 09 серпня 2022 року рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 червня 2021 року в частині зобов`язання ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та у його вихованні, не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з сином у встановлений час та у вільному їх спілкуванні в телефонному режимі, інтернет-мережі або будь-якими іншими засобами зв`язку, завчасно повідомляти ОСОБА_1 про зміну місця проживання (перебування) дитини; визначенні способу участі ОСОБА_1 у спілкуванні з сином і у його вихованні, розірвання договору щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання та утримання дитини від 08 жовтня 2020 року, що посвідчений приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Красневичем О. А. за реєстровим № 2047, в частині його розділу 2 «Порядок здійснення батьківських прав» і в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування судових витрат скасовано та відмовлено у задоволенні цих вимог.

В іншій частині рішення залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

06 вересня 2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , засобами поштового зв`язку, звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Чернігівського апеляційного суду від 09 серпня 2022 року в указаній справі, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив постанову суду апеляційної інстанції в частині скасування рішення місцевого суду щодо зобов`язання ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та у його вихованні, не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з сином у встановлений час та у вільному їх спілкуванні в телефонному режимі, інтернет-мережі або будь-якими іншими засобами зв`язку, завчасно повідомляти ОСОБА_1 про зміну місця проживання (перебування) дитини; визначенні способу участі ОСОБА_1 у спілкуванні з сином і у його вихованні, розірвання договору щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання та утримання дитини від 08 жовтня 2020 року, що посвідчений приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Красневичем О. А. за реєстровим № 2047, в частині його розділу 2 «Порядок здійснення батьківських прав» і в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування судових витрат скасувати та в цій частині залишити в силі рішення суду першої інстанції. В іншій частині постанову апеляційного суду залишити без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 04 жовтня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

У жовтні 2022 року до Верховного Суду надійшли матеріали цивільної справи.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України в суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, в частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Європейський суд з прав людини зазначив, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а лише тлумачили відповідні юридичні норми (рішення в справі «Жук проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Аналіз наведених положень закону свідчить про те, що виклик учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності таких пояснень.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без проведення судового засідання.

З урахуванням категорії і складності справи та відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, розірвання договору в частині та відшкодування шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , на постанову Чернігівського апеляційного суду від 09 серпня 2022 року, призначити до судового розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. Ю. Мартєв

І. М. Фаловська