Справа № 405/7444/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді: Драного В.В.

при секретарі: Дятел О.В.

за участі: представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_1., Янчук А.А.

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення коштів та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 , в інтересах якого діє представник позивача - адвокат Янчук А.А., звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_5 про повернення коштів та стягнення моральної шкоди, в якому просить стягнути з відповідача 15000 Євро, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ становить 498270 грн. та моральну шкоду у розмірі 50000 грн. В обґрунтування позову вказав, що відповідач станом на 27.08.2020 року являвся власником судна ІНФОРМАЦІЯ_1, з яким позивач проводив переговори щодо його придбання. 27.08.2020 року між сторонами була досягнута усна домовленість про майбутнє укладення договору купівлі-продажу даного судна за 200000 доларів США. На підтвердження цього, сторони склали розписку в отриманні грошей, за якою ОСОБА_4 передав, а ОСОБА_5 отримав 15000 Євро як завдаток за продаж належного відповідачу судна. Сторони узгодили, що у разі неукладення протягом 10 календарних днів даного договору, відповідач зобов`язується повернути їх позивачу. Після цього, відповідач вжив заходів для ремонту даного судна, однак в подальшому не надав ні документів для оформлення договору купівлі-продажу, ні документів про готовність судна до експлуатації, грошові кошти не повернув. 13.11.2020 року позивачу стало відомо, що відповідач здійснив відчуження судна іншій особі. Вважає, що договір купівлі-продажу судна не було укладено саме з вини відповідача. Усна домовленість про майбутнє укладення договору купівлі-продажу судна є фактично недійсною, а тому відповідач повинен повернути позивачу отримані кошти, оскільки у разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов`язана повернути другій стороні все, що вона отримала на виконання цього правочину. Також зазначив, що вказані дії відповідача завдали йому моральної шкоди, оскільки внаслідок даних недобросовісних дій відповідача, позивач став дратівливим, перебував у стані пригніченості та поганому настрою, у нього погіршились стосунки з дружиною та дітьми, боліла голова. При цьому, його сім`я довго мріяла про судно та у вересні 2020 року вони планували провести відпустку саме на придбаному судні. За таких обставин просить стягнути з відповідача на користь позивача 15000 Євро та моральну шкоду у розмірі 50000 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.01.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

12.03.2021 року представник відповідача подав до суду відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнав та вказав, що 27.08.2020 року позивач виявив бажання придбати судно ІНФОРМАЦІЯ_1, фактичним власником якого був ОСОБА_6 , хоча реєстраційні документи були оформлені на відповідача. Саме з ОСОБА_6 позивач і вів відповідні переговори. Того ж дня, за вимогою позивача судно було оглянуте з метою діагностики та виявлено необхідність у ремонті певних вузлів. Позивач повідомив ОСОБА_6 , що у разі здійснення відповідних робіт, він купить дане судно, на що ОСОБА_6 погодився виконати даний ремонт. 27.08.2020 року між ними була досягнута усна домовленість про майбутнє укладення договору купівлі-продажу даного судна за 350000 доларів США. В подальшому, позивач передав ОСОБА_6 484200,00 грн., що в еквіваленті становило 15000 Євро, про що відповідач підписав розписку. При цьому, відповідач кошти не отримував, а лише підписав відповідну розписку. Після цього, позивач імовірно передумав придбавати судно, перестав спілкуватися з ОСОБА_6 та почав ухилятися від укладення договору купівлі-продажу судна. Однак анкетних даних позивача відповідач не знав, а тому не міг повідомити його про готовність укласти договір купівлі-продажу. Твердження позивача про те, що відповідач продав судно та не зможе виконати свої обов`язки та підписати договір купівлі-продажу є недоречними та безпідставними, оскільки предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який буде створений або придбаний продавцем у майбутньому. Вимоги про відшкодування моральної шкоди вважає недоведеними та безпідставними. За таких обставин просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 26.08.2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, з підстав, викладених у позові, просили їх задовольнити. Зазначили, що розписка складена в двох екземплярах. Вказали, що не заперечують проти стягнення грошових коштів у гривнях. Також пояснили, що сім`я позивача планувала у відпустку відсвяткувати річницю весілля на судні.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, підтримав доводи, викладені у відзиві на позов. Також пояснив, що відповідач був власником судна та дійсно підписував вказану розписку про отримання грошей, однак кошти у гривнях фактично отримав ОСОБА_6 . Договір купівлі-продажу судна не було укладено з вини позивача. Заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу є необґрунтованими.

Заслухавши пояснення представників сторін, свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач ОСОБА_5 являвся власником судна ІНФОРМАЦІЯ_1 (2008 року побудови, Польща), номер НОМЕР_3 (т. 1, а.с. 86, 87, 88, 89-95).

27.08.2020 року ОСОБА_5 була складена розписка в отриманні грошей, згідно якої ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_4 15000 Євро у гривневому еквіваленті, визначеному за курсом НБУ на день передачі коштів завдатку за судно ІНФОРМАЦІЯ_1 (2008 року побудови, Польща), номер НОМЕР_3, що належало ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу № 046/20 від 19.05.2020 року. У разі відмови ОСОБА_5 від продажу човна або відсутності документів, необхідних для укладення договору купівлі-продажу судна та його подальшої реєстрації за новим власником, гроші у розмірі 15000 Євро у гривневому еквіваленті, визначеному за курсом НБУ на день передачі коштів ОСОБА_5 зобов`язався повернути ОСОБА_4 протягом 5 днів з дня настання даних обставин. Документи, необхідні для оформлення договору купівлі-продажу ОСОБА_5 зобов`язався підготувати протягом 10 календарних днів, починаючи з дня отримання грошей, тобто до 05.09.2020 року. Додатково, ОСОБА_5 зобов`язався не продавати, не виставляти і не пропонувати на продаж вказане судно. Гроші за даною розпискою ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_4 сповна, претензій не має. Дана розписка написана ОСОБА_5 власноруч, при свідках ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (т. 1, а.с. 85).

Того ж дня, ТОВ «Транс-Сервіс-КТТ» на замовлення ОСОБА_9 провело діагностику судна ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1, а.с. 117).

Як вбачається з листа ТОВ «Транс-Сервіс-КТТ» від 18.11.2020 року, дане Товариство з 31.08.2020 року по 23.09.2020 року проводило ремонт кутових відкидних поворотних колонок судна ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1, а.с. 114). Вартість робіт склала 440330,71 грн., що були сплачені ТОВ «Грін Пленет Еко» (т. 1, а.с. 172-183).

23.10.2020 року ІНФОРМАЦІЯ_1 (2008 року побудови, Польща), номер НОМЕР_4 було продано ФОП ОСОБА_10 , який діяв інтересах ОСОБА_5 згідно договору комісії № 2310/01/20 від 23.10.2020 року, іншій особі, що підтверджується договором купівлі-продажу судна № 2310/01/20 (т. 1, а.с. 89-90, 91-95).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що з ОСОБА_4 він у серпні 2020 року перебував у трудових відносинах, а саме водієм та перебував на іспитовому строці, а ОСОБА_5 раніше не знав. При цьому, свідок був запрошений позивачем під час передачі позивачем відповідачу грошових коштів у розмірі 15000 Євро. Кошти передавалася купюрами по 50 Євро, які забрав ОСОБА_5 . Також при передачі коштів був присутній ОСОБА_6 , який їх рахував. Свідок розписався на двох екземплярах розписки, які мали обидві сторони. Про інші домовленості сторін з приводу човна йому невідомо.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що перебуває з ОСОБА_5 у ділових відносинах, з ОСОБА_4 був раніше знайомий. Зазначив, що він був кермовим яхти ІНФОРМАЦІЯ_1 та його попросили перегнати дане судно для огляду перед продажем. Під час огляду судна були присутні він, сторони, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 . Сервісна служба перевірила судно, та виявила певні недоліки. Потім свідку повідомили, що судно продано, але йдуть торги щодо ціни, і потрібен лише ремонт судна. При цьому, передачу коштів за розпискою він не бачив, однак бачив у ОСОБА_6 грошові кошти в пакеті, однак у якій валюті не знає. Після ремонту судна, який коштував близько 20000 доларів США, які сплатив ОСОБА_6 , свідку повідомили, що судно не продано, оскільки покупець відмовився його купляти, так як купив іншу яхту.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що влітку 2020 року його порекомендували позивачу як спеціаліста у підборі яхт, а тому вони стали обирати різні варіанти придбання позивачем яхти. Власником яхти ІНФОРМАЦІЯ_1 був відповідач ОСОБА_5 , під час її огляду у серпні 2020 року були виявлені деякі недоліки, було рекомендовано замінити деякі вузли. Позивач говорив, що він дасть завдаток 15000 Євро, якщо виправлять недоліки, начебто в цей день позивач надав дані кошти. Про передачу коштів свідку відомо зі слів позивача. Після усунення недоліків судна позивач планував укласти договір купівлі-продажу даного судна.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що відповідач ОСОБА_5 являється його зятем. У серпні 2020 року він усно домовився з позивачем, що останній придбає в нього яхту ІНФОРМАЦІЯ_1, власником якої є свідок ОСОБА_6 , за 350000 доларів США. Позивач привіз із собою спеціалістів, які оглянули судно у яхт-клубі «Маяк» та виявили воду в маслі, однак позивач не відмовився її купувати, а дав аванс, щоб відремонтувати цю несправність. Позивач дав свідку ОСОБА_6 особисто близько 490000 грн. готівкою та він з ним домовився, що свідок відремонтує яхту у строк до кінця місяця. Відповідач грошей не отримував. Яхта була відремонтована, однак позивач купив іншу яхту, а від цієї відмовився та пропонував свідку віддати половину коштів, які він дав свідку за ремонт, на що свідок відмовився.

Як вбачається із ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (частини перша та друга статті 638 ЦК України).

Встановлено, що сторонами досягнуто домовленості щодо строку (терміну) укладення основного договору - договору купівлі-продажу судна, що є основною істотною умовою договору, оскільки визначення певного строку (певного терміну) укладення основного договору є необхідною умовою для договорів цього виду. Тобто, складена ОСОБА_5 розписка фактично містить умови попереднього договору купівлі-продажу судна.

Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 18.11.2019 року в справі № 750/7467/16-ц.

Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Судом встановлено, що зі змісту розписки в отриманні грошей від 27.08.2020 року вбачається, що грошові кошти сплачені позивачем ОСОБА_4 відповідачу ОСОБА_5 в рахунок належних з боржника ОСОБА_4 платежів за договором купівлі-продажу судна на підтвердження даного зобов`язання, а тому їх слід вважати завдатком.

Суд не бере до уваги твердження відповідача та свідка ОСОБА_6 про те, що саме ОСОБА_6 фактично отримав дані грошові кошти та є власником судна ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки вони не підтвердженні жодними письмовими доказами та суперечать наявним у матеріалами справи письмовим документам. Більш того, відповідач не заперечує, що саме він підписав дану розписку, а позивач підтверджує її дійсність та факт передачі ним грошових коштів.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що між сторонами виникли фактичні договірні правовідносини, що походять з попереднього договору купівлі-продажу, забезпеченого завдатком, нормативне регулювання яких визначене ст.ст. 570, 635 ЦК України, який було укладено у письмовій формі шляхом складення ОСОБА_5 відповідної розписки в отриманні грошей.

При цьому, суд, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Такі дії суд вчиняє згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони»), за змістом якого суд уповноважений під час розгляду справи самостійно перевірити доводи сторін щодо порушення їх прав.

Оскільки саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію правовідносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначення, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, і самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не суперечить положенням цивільного процесуального законодавства.

Подібні за змістом правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі № 917/1739/17.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір являється обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з ч. 3 ст. 635 ЦК України зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Встановлено, що договір купівлі-продажу судна ІНФОРМАЦІЯ_1 (2008 року побудови, Польща), номер НОМЕР_3 сторонами у строк до 05.09.2020 року не укладено, докази направлення сторонами один одному пропозиції про його укладення відсутні.

При цьому, суд критично ставиться до тверджень відповідача про те, що йому не були відомі контактні дані позивача, а тому він не повідомив позивача про готовність судна до продажу, оскільки в розписці про отримання грошових коштів містяться відомості про зареєстроване місце проживання позивача.

Водночас, доказів ухилення позивача від укладення основного договору купівлі-продажу судна, і так само про придбання ним іншого судна в той період відповідачем не надано, клопотань про витребування таких доказів відповідач також не заявляв. При цьому, саме на відповідача ОСОБА_5 покладався обов`язокпідготувати документи, необхідні для оформлення договору купівлі-продажу.

Окрім того, 23.10.2020 року судно ІНФОРМАЦІЯ_1 вже було відчужено відповідачем, що унеможливлює укладання між сторонами договору купівлі-продажу даного судна.

Відтак, зобов`язання сторін, що виникли з попереднього договору купівлі-продажу, забезпеченого завдатком, припинені.

Відповідно до ст. 571 ЦК України якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведена обставина припинення передбаченого попереднім договором обов`язку укладення основного договору купівлі-продажу, внаслідок чого у позивача виникло право вимагати повернення завдатку. У зв`язку з цим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума завдатку у розмірі 15 000 євро у гривневому еквіваленті, визначеному за курсом НБУ на день передачі коштів станом на 27.08.2020 року, що становить 484 218 грн, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відносини щодо укладення та виконання попереднього договору регулюється статтею 635 ЦК України. Однак, ця норма не передбачає відшкодування моральної шкоди у разі порушення зобов`язань, передбачених попереднім договором. Розпискою в отриманні грошей від 27.08.2020 року також не передбачено обов`язку відшкодовувати моральну шкоду.

Таким чином, підстави для покладення на відповідача обов`язку відшкодувати моральну шкоду позивачу відсутні.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 22.11.2018 року в справі № 236/2340/16-ц.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 в частині відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Згідно ст. 133 ЦПК України до судових витрат належать, зокрема, судовий збір і витрати пов`язані з розглядом справи, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги № 30-д/20 від 07.07.2020 року, укладений між АО «Новаковська та партнери» та ОСОБА_4 (т. 1, а.с. 121-126).

Згідно п. 1.1. цього договору клієнт дає завдання-доручення, а адвокатське об`єднання зобов`язується відповідно до завдання доручення клієнта надати йому за плату юридичні послуги адвоката.

Згідно додаткової угоди № 2 від 26.10.2020 року до договору про надання правової допомоги № 30-д/20 від 07.07.2020 року клієнт доручив, а Адвокатська об`єднання взяло на себе зобов`язання представляти останнього у Ленінському районному суді м. Кіровограда у справі про повернення коштів та відшкодування моральної шкоди ОСОБА_5 . За надання правової допомоги клієнт сплачує гонорар у розмірі 85000 грн., згідно ставок у прайсі, а саме: підготовка та подання позовної заяви - 20000 грн.; заява про забезпечення позову (2 шт.) - 10000 грн.; збирання доказів для підготовки позовної заяви - 10000 грн.; підготовка та подання клопотань (3 шт.) - 4500 грн.; адвокатські запити (3 шт.) - 6000 грн.; підготовка та подання заперечення на відзив - 6500 грн.; участь в судовому засіданні (орієнтовно 5 засідань) - 28000 грн. (т. 1, а.с. 127).

При визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката суд виходить з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.05.2023 року у цивільній справі № 755/10319/20.

Так, представник відповідача у відзиві на позов та у судовому засіданні заперечив проти стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу та вказав, що позивачем не обґрунтовано заявлений розмір таких витрат.

З урахуванням того, що справа становить складність з огляду на предмет позову (стягнення коштів та моральної шкоди), кількість заявлених позовних вимог (2 вимоги), кількість відповідачів (один), обсяг обставин, які підлягали доказуванню, ціну позову, складність виконаної адвокатом роботи, участь адвокатів АО «Новаковська і партнери» у 8 судових засіданнях в режимі відеоконференції, неподання позивачем заперечення на відзив, керуючись принципами справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що заявлена позивачем до відшкодування сума витрат на професійну правничу допомогу не є співмірною, та підлягає зменшенню до 30000,00 грн з урахуванням часткового задоволення позову.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 4842,18 грн. пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10-13, 19, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення коштів та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) 15 000 євро у гривневому еквіваленті, визначеному за курсом НБУ на день передачі коштів станом на 27.08.2020 року, що становить 484 218 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 4842,18 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 30 000 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 15.12.2023 року.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний