Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" грудня 2023 р. Справа № 596/832/22

Провадження № 2/596/40/2023 Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Цвинтарної Т.М.

за участю: секретаря

судового засідання Рудніцької О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин цивільну справу за позовом представника позивача - адвоката Башуцького Ігоря Ярославовича в інтересах позивача ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Башуцький І.Я. звернувся до суду з позовом до комунального некомерційного підприємства «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області (далі Лікарня») про визнання незаконним та скасування наказу КНП «Гусятинська комунальна лікарня» від 25 липня 2022 року № 85-К «Про звільнення ОСОБА_1 », яким її звільнено з посади медичної сестри кабінету ультразвукової діагностики поліклінічного відділення КНП «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради, у зв`язку з відмовою від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці п.6 ст.36 КЗпП України, поновлення позивачки на вказаній посаді, стягнення з відповідача на користь позивачки середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням.

В обґрунтування позовних вимог представник позивачки посилається на те, що позивачку ОСОБА_1 - медсестру кабінету ультразвукової діагностики поліклінічного відділення Лікарні звільнено із займаної посади у зв`язку з відмовою останньої від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці на підставі п.6 ст.36 КЗпП України незаконно та безпідставно.

Посилаючись на пункти 3,4 ст.32, п.6 ст.36 КЗпП України, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18.05.2020 року у справі № 761/11887/15-ц, вказав, що припинення трудового договору на підставі п. 6 статті 36 КЗпП України можливе лише при зміні істотних умов праці на підприємстві. Проте, вважає, що жодних змін істотних умов праці на підприємстві відносно посади медсестри кабінету ультразвукової діагностики поліклінічного відділення Лікарні, яку займала ОСОБА_1 , не відбулося.

Крім того зазначив, що про зміну істотних умов праці, а саме, систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших, працівник повинен бути повідомлений не пізніше як до запровадження таких умов. Припинення трудового договору на підставі пункту 6 статті 36 КЗпП України можливе лише тоді, коли працівник відмовився від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці. Однак вважає, що жодних повідомлень про зміну істотних умов праці від відповідача позивачка ОСОБА_1 не отримувала та відповідно не відмовлялася від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці.

Також, представник позивачки, посилаючись на норми ст.235 КЗпП України, Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України 08 лютого 1995 року №100, просить задовольнити як похідну вимогу, а саме, стягнути з відповідача на користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Посилаючись на наведене, просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідачем КНП «Гусятинська комунальна лікарня» до суду подано відзив на позов, згідно якого відповідач вважає позовні вимоги представника позивачки безпідставними та просить відмовити у їх задоволенні.

В обґрунтування відзиву відповідач посилається на те, що відповідно до рішення Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області №1256 від 5 січня 2022 року із змінами було проведено оптимізацію структури, скорочення у зв`язку із недостатнім фінансуванням закладу, ефективного використання коштів.

Вважають, що скорочення проводилося відповідно до чинного законодавства.

Усіх працівників, чиї ставки були задіяні, було повідомлено про скорочення штатної чисельності, відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України.

Працівники були попереджені в термін за 2 місяці до звільнення, що дало зможу комісії розглянути усіх кандидатів, які мають право залишатися на роботі відповідно до статті 42 Кодексів закону про працю України.

Також у відзиві зазначено, що на період попередження в штатному розписі лікарні було дві ставки сестри медичної УЗД кабінету, а відповідно до вищевказаного рішення сесії Гусятинської селищної ради вирішено скоротити одну ставку сестри медичної УЗД кабінету. Тому працівники, які займали ці дві ставки: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були попереджені про звільнення. Проте, комісія Лікарні з метою збереження більше працюючих, вирішила залишити на роботі на посаді медсестри кабінету УЗД двох медсестер ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визначивши кожній по 0,5 постійної ставки та по 0,5 ставки тимчасової.

Так як ОСОБА_1 відмовилася від запропонованих 0,5 ставки постійної та 0,5 ставки тимчасової, її було повідомлено про звільнення за п.6 ст.36 КЗпП України та виплату вихідної допомоги в розмірі середньомісячного заробітку.

Представником позивачки до суду було подано відповідь на відзив, у якій він додатково вказав, що із запереченнями на позов, викладеними відповідачем у відзиві не погоджується, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам та закону.

Зокрема вказав, що ОСОБА_1 на посаді медсестри кабінету ультразвукової діагностики лікарні працює з 22.05.2006 року.

У структурі лікарні, яка затверджена рішенням Гусятинської селищної ради від 05.01.2022 №1256, так і в структурі лікарні у новій редакції, яка затверджена рішенням Гусятинської селищної ради від 09.06.2022 №1519, передбачена 1,0 штатна одиниця посади сестри медичної УЗД кабінету.

Додав, що з копій наказу КНП «Гусятинська комунальна лікарня» від 22.07.2022 № 84-К «Про попередження працівників щодо зміни істотних умов праці» та повідомлення КНП «Гусятинська комунальна лікарня» від 22.07.2022 №1, незрозуміло про зміну яких саме істотних умов праці йде мова.

Крім того, зазначив, що звільнення за п.1 ч.1 статті 40 КЗпП України здійснюється відповідно до процедури, встановленої ст.ст.42, 43, 49-2 КЗпП України та не ототожнюється із процедурою, встановленою ст.32 КЗпП України для припинення трудового договору у зв`язку із відмовою від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці (пункт 6 статті 36 КЗпП України).

Також вказав, що позивачка ОСОБА_1 25.07.2022 р. не спілкувалася із зазначеними в акті від 25.07.2022 р., працівниками лікарні, в тому числі і з приводу щодо змін істотних умов праці, як це зазначено в акті від 25.07.2022 р., складеному комісією в складі: головного бухгалтера лікарні Матіяш В.С., інспектора по кадрах ОСОБА_3 та юрисконсульта ОСОБА_4 .. Тому вважає, що відомості, зазначені в даному акті про те ОСОБА_1 не погодилась на запропоновану їй посаду (0.5 ставки постійної медсестри УЗД кабінету та 0.5 ставки тимчасової на час переводу медсестри) не відповідають дійсності.

У судове засідання сторони на їх представники не з`явилися, хоч належним чином були повідомленні про день, час, місце слухання справи. Представники сторін подали до суду заяви про слухання справи у їх відсутності.

У судовому засіданні 12.09.2023 року представник позивачки адвокат Башуцький І.В. позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив, просив позов задовольнити. Представник позивачки також вказав, що було повідомлено двох медсестер УЗД кабінету поліклінічного відділення лікарні, тому це питання потрібно було вирішувати хто з них буде скорочений, а хто залишиться на роботі.

Представники відповідача - адвокат Кавійчик В.П. в судовому засіданні 19.09.2023 року позовні вимоги не визнала в повному обсязі з підстав, наведених у відзиві, вважає їх необгрунтованими та пояснила, що ОСОБА_1 було ознайомлено із наказом №84-К «Про попередження працівників щодо зміни істотних умов праці» від 22.07.2022 року, в якому було попереджено сестру медичну ОСОБА_1 про зміну істотних умов праці, що підтверджується письмовим повідомленням-попередженням від 22.07.2022 року, у якому є підпис ОСОБА_1 .. Проте, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не погодилася працювати на 0,5 ставки посади медсестри УЗД кабінету разом із іншою медсестрою, її було звільнено. Доказом незгоди позивачки працювати на 0,5 ставки медсестри є комісійний акт від 25.07.2022 року.

Також вказала, що наказу про зміну істотних умом праці не було, оскільки вона вважає, що наказ про скорочення то і є наказ про зміну істотних умов праці.

Вважає, що наказ №84-К від 22.07.2022 року «Про попередження працівників щодо зміни істотних умов праці» був виконаним. ОСОБА_1 була попереджена про зміну істотних умов праці, а саме про зміну ставки з 1.0 на 0,5 ставки посади медсестри УЗД кабінету. При цьому, не заперечила з приводу того, що у вищевказаному наказі не зазначено, яка конкретно зміна умов праці. Додала, що ОСОБА_1 було усно повідомлено про зміну її ставки, зміну робочого часу та складено акт про відмову ОСОБА_1 від запропонованої її 0,5 ставки вказаної вище посади.

Не заперечує того, що у рішенні зазначено про скорочення 1,0 ставки посади медсестри УЗД кабінету. Однак, відповідачем вирішено залишити двох працівників і розділити 1.0 ставку медсестри УЗД кабінету, яка залишилася між двома працівниками по 0, 5 ставки кожній.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

Позивачка ОСОБА_1 22 травня 2006 року була переведена на посаду медсестри УЗД кабінету Гусятинської центральній комунальної районній лікарні Тернопільської області з посади «медсестри на період відпусток» цієї ж лікарні, що підтверджується записом в копії трудової книжки позивачки.

Гусятинська центральна комунальна районна лікарня 23.05.2018 року була реорганізована, шляхом перетворення в комунальне некомерційне підприємство «Гусятинська комунальна районна лікарня» Гусятинської районної ради, правонаступником якої є відповідач по справі - комунальне некомерційне підприємство «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради, де і позивачка працювала по день її звільнення. Вказані факти підтверджуться записами у копії трудової книжки ОСОБА_1 (Т.1 а.с.7-9) та не заперечено представником відповідача в судовому засіданні.

Як вбачається із штатного розпису Лікарні, який затверджений її директором та введений в дію з 01 грудня 2021 року на підставі наказу директора Лікарні від 01.11.2021 року та діяв до початку процедури скорочення штату та штатної чисельності у поліклінічному відділі лікарні Лікарні було передбачено 2 штатних одиниці посади сестри медичної УЗД кабінету (Т.1 а.с.212-216,217).

05 січня 2022 року Гусятинська селищна рада Чортківського району Тернопільської області, діючи в межах своїх повноважень, на засіданні позачергової сесії VIII скликання, взявши до уваги лист директора Лікарні щодо проведення реорганізації структурних підрозділів лікарні, прийняла рішення №1256 «Про затвердження структури комунального некомерційного підприємства «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради», яким затвердила нову структуру комунального некомерційного підприємства «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради (далі-Структура), згідно якої у поліклінічному відділенні під номером 44 передбачено лише одну штатну одиницю сестри медичної УЗД кабінету (Т.1 а.с.56-59).

01 лютого 2022 року директор Лікарні видав наказ №14-од «Про затвердження заходів щодо проведення скорочення структурних підрозділів та штатної чисельності КНП «Гусятинська КЛ» Гусятинської селищної ради», в якому, посилаючись на вищевказане рішення Гусятинської селищної ради №1256 від 05.01.2022 року, яким реорганізовано структурні підрозділи лікарні, вирішив:

- завідуючим структурних підрозділів Лікарні, в тому числі і поліклінічного відділення повідомити своїх працівників про скорочення;

- письмово повідомити голову профспілкового комітету ОСОБА_5 про заплановане скорочення структурних підрозділів лікарні (Т.1 а.с.37).

01 лютого 2022 року директор Лікарні, посилаючись на рішення Гусятинської селищної ради №1256 від 05.01.2022 року та на виконання п.2 наказу від 01.02.2022 року №14-од, звернувся до голови профспілкового комітету Мариновського І.Р. із листом - повідоменням за №111, згідно якого повідомив голову профкомітету про проведення реорганізації структурних підрозділів лікарні, в тому числі і поліклінічного відділення та просив делегувати представника профспілкового комітету з метою відповідних консультацій (Т.1 а.с.38).

Як вбачається з копії витягу з протоколу №11 від 10 лютого 2022 року засідання Гусятинського районного комітету профспілки працівників охорони здоров`я Тернопільської обласної організації, на засіданні ПК було розглянуто вищевказаний лист директора Лікарні № 111 та вирішено:

- У зв`язку з рішенням власника (селищної ради) №1256 від 05.01.2022 р. (п.1), відповідно до статуту КНП «Гусятинська КЛ», підстав для оскарження немає, власник діяв в межах своєї компетенції.

- Делегувати ОСОБА_5 - голову ПК з метою відповідних консультацій ( Т.1 а.с.39).

20 квітня 2022 року директор Лікарні видав наказ №44-од «Про скорочення штатної чисельності», в якому, посилаючись на вищезазначені рішення Гусятинської селищної ради №1256 від 05.01.2022 року та наказ №14-од від 01.02.2022 року «Про затвердження заходів щодо проведення скорочення структурних підрозділів та штатної чисельності КНП «Гусятинська КЛ» Гусятинської селищної ради», вирішив:

- Скоротити з 20 липня 2022 року у структурному підрозділі - поліклінічному відділенні, крім інших ставок медсестер, також 1,0 ставку сестри медичної УЗД кабінету.

- Внести відповідні зміни до штатного розпису.

- Вручити працівникам, посади яких підлягають скороченню, повідомлення про наступне звільнення згідно з ст.49-2- КЗпП України, тобто не пізніше 20.05.2022 року.

- Запропонувати працівникам, посади яких підлягають скороченню, роботу на інших вакантних посадах (за наявності) (Т.1 а.с.40).

На підставі наказу директора Лікарні №44-од від 20.04.2022 року, директором Лікарні 20.05.2022 року було видано наказ №56-К Про рух кадрів: 56.14 «Про попередження про звільнення у зв`язку зі скороченням штату працівників поліклінічного відділення», згідно якого вирішено попередити про звільнення з 20 липня 2022 року у відповідності до п.1 ст.40 КЗпП України, крім інших сестер медичних, також і двох сестер медичних УЗД кабінету ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .. Факт попередження сестри медичної УЗД кабінету ОСОБА_1 20.05.2022 року про звільнення з 20.07.2022 року підтверджується підписом останньої у доданому до зазначеного наказу списку працівників поліклінічного відділення лікарні (Т.1 а.с.41,42).

09 червня 2022 року на позачергової сесії VIII скликання Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області був розглянутий лист директора лікарні №466 від 30.05.2022 року в частині щодо виправлення допущеної у затвердженій селищною радою Структурі комунального некомерційного підприємства «Гусятинська комунальна лікарня» від 05 січня 2022 року описки щодо штатної одиниці - «лікаря-офтальмолога» і рішенням №1519 від 09 червня 2022 року «Про затвердження структури комунального некомерційного підприємства «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради в новій редакції» вирішено:

1.Затвердити структуру комунального некомерційного підприємства «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради в новій редакції.

2. Визнати таким, що втратило чинність рішення позачергової сесії від 05 січня 2022 року №1256 «Про затвердження структури комунального некомерційного підприємства «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради».

Як вбачається із затвердженої вищевказаним рішенням сесії Структури та штатної чисельності КНП «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради станом на 09.06.2022 року у поліклінічному відділенні Лікарні передбачена одна штатна одиниця сестри медичної УЗД кабінету (Т.1 а.с.31-36).

05.07.2022 року директор Лікарні, посилаючись на наказ №14-од «Про затвердження заходів щодо проведення скорочення структурних підрозділів та штатної чисельності КНП «Гусятинська КЛ» Гусятинської селищної ради» та наказ №44-од від 20 квітня 2022 року «Про скорочення штатної чисельності», направив голові Гусятинського районного комітету профспілки працівників охорони здоров`я Тернопільської обласної організації ОСОБА_5 список лікарів, сестер медичних та інших медичних працівників лікарні, які підлягають скороченню, з проханням дати згоду на їх звільнення. Проте, сестра медична УЗД кабінету поліклінічного відділення ОСОБА_1 у даному списку відсутня (Т.1 а.с.43).

Як видно з копії витягу з протоколу №17 засідання Гусятинського районного комітету профспілки працівників охорони здоров`я Тернопільської обласної організації від 13 липня 2022 року, сестра медична УЗД кабінету поліклінічного відділення лікарні Галябарда Л.А. на засіданні профспілкового комітету як працівник, яка потребує згоди профкому на звільнення у зв`язку із скороченням штату та штатної чисельності лікарні не розглядалася (Т.1 а.с.44-47, 97-100).

22 липня 2022 року директор Лікарні, посилаючись на рішенням позачергової сесії Гусятинської селищної ради №1519 від 09 червня 2022 року «Про затвердження структури комунального некомерційного підприємства «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради в новій редакції», наказ №14-од від 01.02.2022 року «Про затвердження заходів щодо проведення скорочення структурних підрозділів та штатної чисельності КНП «Гусятинська КЛ» Гусятинської селищної ради», наказ №44-од від 20 квітня 2022 року «Про скорочення штатної чисельності», наказ №56-К 56.14 від 20.05.2022 року Про рух кадрів: «Про попередження про звільнення у зв`язку зі скороченням штату працівників поліклінічного відділення», видав наказ за №84-К «Про рух кадрів: 84.1 «Про попередження працівників щодо зміни істотних умов праці», згідно якого вирішено:

1.Попередити про зміну істотних умов праці від 22.07.2022 року відповідно до п.6 ст.36 КЗпП України сестру медичну ОСОБА_1 ..

2. Прийняти від працівника заяву про згоду щодо зміни істотних умов праці до 25.07.2022 року.

3. У разі незгоди підготувати проект наказу про звільнення працівника, який не погоджується на зміни істотних умов праці на підставі п.6 ст.36 КЗпП України із виплатою вихідної допомоги в розмірі середнього місячного заробітку. Строк до 25.07.2022 року.

Із вказаним вище наказом ОСОБА_1 була ознайомлена 22.07.2022 року, що підтверджується її підписом у вищевказаному наказі, де остання також зазначила «незгідна» (Т.1 а.с.48).

22 липня 2022 року сестрі медичній УЗД кабінету ОСОБА_1 було вручено повідомлення директора лікарні про зміну істотних умов праці №1 від 22.07.2022 року, в якому зазначено, що у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників КНП «Гусятинська КЛ» Гусятинської селищної ради (наказ №56-К 56.14 від 20.05.2022 року) її попереджають про зміну істотних умов праці на підставі п.6 ст.36 КЗпП України, яке відбудеться 25 липня 2022 року, з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку і буде проведено розрахунок згідно чинного законодавства. Із вказаним повідомленням ОСОБА_1 ознайомлена 22.07.2022 року, що підтверджується її підписом у ньому (Т.1 а.с.49).

Як вбачається із акту, складеного комісією в складі трьох посадових осіб лікарні від 25.07.2022 року, у ньому зазначено, що медсестра УЗД кабінету ОСОБА_1 не погодилася на запропоновану їй посаду - 0,5 ставки медсестри УЗД кабінету. Вказаний акт не складався у присутності ОСОБА_1 (Т.1 а.с.50).

Наказом директора КНП «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради» №85-К від 25 липня 2022 року «Про рух кадрів: «Про звільнення ОСОБА_1 » остання була звільнена із посади медсестри кабінету ультразвукової діагностики поліклінічного відділення лікарні за п.6 ст.36 КЗпП України через відмову від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці. Із зазначеним наказом ОСОБА_1 була ознайомлена 25.07.2022 року, що підтверджується її підписом у вищевказаному наказі, де остання також зазначила «незгідна» (Т.1 а.с.10,51).

Відповідно до запису за №8 у трудовій книжці ОСОБА_1 (Т.1 а.с.8) позивчці 27.02.2019 року підтверджено вищу категорію зі спеціальності «сестринська справа».

Позивачка ОСОБА_1 як сестра медична за сумлінну працю тричі нагороджувалась подяками та один раз грамотою, що підтверджується відомостями з трудової книжки ОСОБА_1 , серії НОМЕР_1 , заповненої 05 серпня 1991 року (Т.1 а.с.7- 9).

Як вбачається із довідки про доходи №1008, виданої ОСОБА_1 02 листопада 2022 року КНП «Гусятинська КЛ» Гусятинської селищної ради, за травень 2022 року ОСОБА_1 нараховано заробітну плату в сумі 13500 грн., за червень 2022 року - 13500 грн.. Всього 27000 гривень. ЇЇ середньоденна заробітна плата складає 325 грн. 63 коп.. (Т.1 а.с.96).

Згідно наданого представником позивачки розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу від 18.09.2023 року та 01.12.2023 року позивачка у травні та в червні 2022 року відпрацювала по 22 робочих дні. Тобто, разом 44 робочих днів ( Т.2 а.с.35,87).

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч.5 ст.55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Стаття 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В силу вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В силу вимог статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

У відповідності з ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Положеннями ст.43 Конституції України закріплено право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до положення ст.5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, і правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Право громадян України на працю забезпечується державою (ст.2 КЗпП України).

Стаття 36 КЗпП України визначає підстави припинення трудового договору, кожна з яких є самостійною.

Відповідно до ст. 36 п. 6 КЗпП України підставами припинення трудового договору є, зокрема і відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці.

Відповідно до частин 3,4 ст.32 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. У період дії воєнного стану норми частини третьої статті 32 щодо повідомлення працівника про зміну істотних умов праці не застосовуються згідно із Законом № 2136-IX від 15.03.2022\

Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

Припинення трудового договору за пунктом 6 частини першої статті 36 КЗпП України при відмові працівника від продовження роботи зі зміненими істотними умовами праці може бути визнане обґрунтованим, якщо зміна істотних умов праці при провадженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою викликана змінами в організації виробництва і праці (пункт 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року № 9).

У п.31 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що згідно з ч.3 ст.32 КЗпП України в межах спеціальності, кваліфікації і посади, обумовленої трудовим договором, зміна істотних умов праці: систем і розмірів оплати, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміна розрядів і найменування посад та інших - допускається за умови, що це викликано змінами в організації виробництва і праці, та що про ці зміни працівник був повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо при розгляді трудового спору буде

встановлено, що зміна істотних умов трудового договору проведена

не у зв`язку зі зміною в організації виробництва і праці на

підприємстві, в установі, організації, то така зміна з урахуванням

конкретних обставин може бути визнана судом неправомірною з

покладенням на власника або уповноважений ним орган обов`язку

поновити працівникові попередні умови праці.

Пунктом 1 ст.40 КЗпП України встановлено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках, зокрема, і: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Скорочення чисельності працівників являє собою зменшення кількості працівників, скорочення штатів - зменшення кількості посад, які передбачені штатним розкладом.

Статтею 49-2 КЗпП України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

До закінчення двомісячного строку з дня попередження звільнення працівника з власної ініціативи роботодавця без його згоди не допускається.

Отже, звільнення за п.1 ст.40 КЗпП України та п.6 ст. 36 КЗпП України може бути у зв`язку зі зміною організації виробництва і праці. Відмінностями зазначених підстав звільнення є наявність заходів щодо скорочення штату та чисельності працівників у зв`язку зі зміною організації виробництва і праці при звільненні за п.1 ст.40 КЗпП, та наявність відмови від працівника від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці за пунктом 6 статті 36 КзпП України.

При цьому, при звільненні у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників, на відміну від звільнення на підставі п.6 ст. 36 КзПП України, передбачені ряд гарантій, зокрема, обов`язок власника або уповноваженого органу запропонувати вакантні посади, надавати перевагу при звільненні більш кваліфікованим працівникам (ст. 42 кодексу), тощо.

Верховний Суд України у постанові від 23.03.2016 року по справі № 6-2748цс15 та Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2018 року справа № 465/8060/15-ц дійшли правового висновку, що зміна істотних умов праці може бути визнана законною тільки в тому випадку, якщо буде доведена наявність змін в організації виробництва і праці. Зміна істотних умов праці, передбачена частиною третьою статті 32 КЗпП України, за своїм змістом не тотожна звільненню у зв`язку із зміною організації виробництва і праці, скороченням чисельності або штату працівників на підставі пункту 1 частини першої статті 40 цього Кодексу, оскільки передбачає продовження роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою, але за новими умовами праці. Під час звільнення працівника на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації праці, в тому числі скорочення штату працівників, необхідно дотримуватись гарантій, передбачених статтею 49-2 КЗпП України. Зміною істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою, викликаною змінами в організації виробництва і праці, визнається раціоналізація робочих місць, введення нових форм організації праці, у тому числі перехід на бригадну форму організації праці, і впровадження передових методів.

Судом встановлено, що до початку процедури скорочення штату та штатної

чисельності у поліклінічному відділі лікарні Лікарні було передбачено 2 штатних

одиниці посади сестри медичної УЗД кабінету.

05 січня 2022 року Гусятинська селищна рада, взявши до уваги лист директора Лікарні щодо проведення реорганізації структурних підрозділів лікарні, прийняла рішення №1256 «Про затвердження структури комунального некомерційного підприємства «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради», яким затвердила нову структуру Лікарні, згідно якої у поліклінічному відділенні під номером 44 передбачено лише одну штатну одиницю сестри медичної УЗД кабінету.

20 квітня 2022 року директор Лікарні видав наказ №44-од «Про скорочення штатної чисельності», в якому, посилаючись на вищезазначене рішення Гусятинської селищної ради №1256 від 05.01.2022 року та наказ №14-од від 01.02.2022 року «Про затвердження заходів щодо проведення скорочення структурних підрозділів та штатної чисельності КНП «Гусятинська КЛ» Гусятинської селищної ради», вирішив:

- Скоротити з 20 липня 2022 року у структурному підрозділі поліклінічному відділенні, крім інших ставок медсестер, також 1,0 ставку сестри медичної УЗД кабінету.

- Внести відповідні зміни до штатного розпису.

- Вручити працівникам, посади яких підлягають скороченню, повідомлення про наступне звільнення згідно з ст.49-2 КЗпП України, тобто не пізніше 20.05.2022 року.

- Запропонувати працівникам, посади яких підлягають скороченню, роботу на інших вакантних посадах (за наявності).

На підставі наказу директора Лікарні №44-од від 20.04.2022 року, директором Лікарні 20.05.2022 року було видано наказ №56-К Про рух кадрів: 56.14 «Про попередження про звільнення у зв`язку зі скороченням штату працівників поліклінічного відділення», згідно якого вирішено попередити про звільнення з 20 липня 2022 року у відповідності до п.1 ст.40 КЗпП України, крім інших сестер медичних, також і двох сестер медичних УЗД кабінету ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .. Факт попередження сестри медичної УЗД кабінету ОСОБА_1 20.05.2022 року про звільнення з 20.07.2022 року підтверджується підписом останньої у доданому до зазначеного наказу списку працівників поліклінічного відділення лікарні.

Таким чином, ОСОБА_1 була попереджена про наступне вивільнення у відповідності до п.1 ст.40 КЗпП України.

Судом встановлено, що 25 липня 2022 року ОСОБА_1 була звільнена з посади сестри медичної УЗД кабінету поліклінічного відділення Лікарні у зв`язку з відмовою працівника від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці на підставі п.6 ст.36 КЗпП України (наказ № 85-к від 25 липня 2022 року).

Однак, як вбачається із зазначеного вище наказу та наказу директора Лікарні від 22.07.2022 року №84-К «Про попередження працівників щодо зміни істотних умов праці» від 22.07.2022 року, згідно якого сестру медичну ОСОБА_1 попереджено про зміну істотних умов праці відповідно до п.6 ст.36 КЗпП України, підстави для зміни істотних умов праці позивачки, яка б слугувала підставою для звільнення її з роботи за п.6 ст.36 КЗпП України у наказах не зазначено. Тобто, зі змісту вказаних розпорядчих документів, не вбачається, що роботодавцем були позивачці ОСОБА_1 запропоновані зміни умов (нові умови) її праці на підставі вищенаведених вимог закону.

У письмовому повідомленні директора Лікарні від 22.07.2022 року №1 сестрі медичній УЗД кабінету поліклінічного відділення ОСОБА_1 не вказано в чому полягають зміни істотних умов її праці (посада, посадовий оклад, режим робочого часу), а зазначено, що «У зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників КНП «Гусятинська КЛ» Гусятинської селищної ради попереджаємо про зміну істотних умов праці сестри медичної на підставі п.6 ст.36 КЗпП України, яке відбудеться 25.07.2022 року, з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку і буде проведено розрахунок згідно чинного законодавства».

Тому суд вважає, що вказані відповідачем підстави для припинення трудового договору у вищезазначених: повідомленні від 22.07.2022 року № 1 та в наказі директора Лікарні від 22.07.2022 року №84-К «Про попередження працівників щодо зміни істотних умов праці» є різними, а тому створили у позивачки стан правової невизначеності, у тому числі, ускладнюючи вибір належного способу захисту свого порушеного права.

Отже, суд прийшов до висновку, що в даному випадку мали місце, обумовлені оптимізацією структури у зв`язку з недостатнім фінансуванням лікарні, зміни в організації праці у структурних підрозділів лікарні в тому числі і в поліклінічному відділенні, які потягли зміни до штатного розпису Лікарні та скорочення штату та штатної чисельності, в тому числі й однієї ставки сестри медичної УЗД кабінету поліклінічного відділення Лікарні, яку займала позивачка.

Факт скорочення однієї штатної одиниці посади сестри медичної УЗД кабінету поліклінічного відділення Лікарні сам по собі виключає звільнення за п.6 ч. першої статті 36 КЗпП України, оскільки відсутні передбачені ч.3 статті 32 КЗпП України обставини. Про визначену частиною третьою статті 32 КЗпП України зміну істотних умов праці та, відповідно, припинення трудового договору за пунктом 6 частини першої статті 36 КЗпП України можливо говорити тоді, коли штатна одиниця посади працівника не скорочується, а лише змінюються істотні умови праці за цією посадою.

Таким чином, правові підстави для припинення з ОСОБА_1 трудового договору за пунктом 6 частини першої статті 36 КЗпП України були відсутні.

Твердження представника відповідача про те, що позивачка із запропонованими зміненими умовами праці не погодилася, а саме не погодилася працювати на 0,5 ставки сестри медичної УЗД кабінету поліклінічного відділення лікарні з іншою медсестрою і доказом цього є письмовий комісійний акт від 25.07.20222 року, суд не приймає до уваги, оскільки стороною позивача заперечено факт спілкування будь-кого із членів вказаної вище комісії з позивачкою з приводу змін істотних умов її праці, та пропозиції ними ОСОБА_1 працювати на посаді медсестри УЗД кабінету поліклінічного відділення на 0,5 ставки. З врахуванням наведеного, наданий стороною відповідача вищевказаний комісійний акт (Т.1 а.с.50) як доказ на підтвердження відмови медсестри ОСОБА_1 від запропонованої її 0,5 ставки посади медсестри УЗД кабінету поліклінічного відділення лікарні, суд також не приймає до уваги. Інших належних доказів на спростування доводів позивачки стосовно її відмови працювати на 0,5 ставки зазначеної вище посади стороною відповідача суду не надано та в судовому засіданні не здобуто. Крім того, стороною відповідача не заявлялося клопотання про допит посадових осіб, які зазначенні у вищевказаному акті в якості свідків для спростування доводів, наведених стороною позивача.

Твердження представника відповідача про те, що позивачку було усно повідомлено про зміни умов праці, суд вважає безпідставними, оскільки доказів про те, що ОСОБА_1 було повідомлено про нові умови праці, її заробіток, графік робочого дня суду стороною відповідача не надано та в судовому засіданні не здобуто.

Суд не приймає до уваги письмове повідомлення-попередження директора Лікарні про попередження ОСОБА_1 про зміну істотних умов праці від 22.07.2022 року №1 як належний доказ належного повідомлення позивачки по зміну істотних умов праці, оскільки воно за змістом не відповідає нормам КЗпП України.

При цьому, суд вважає, що як вбачається із вищезазначеного повідомлення ОСОБА_1 , 22.07.2022 року фактично попереджено не про зміну істотних умов праці, а про звільнення її з посади з 25.07.2022 р. на підставі п.6 ст.36 КЗпП України, оскільки зазначено, що «попереджають про зміну істотних умов праці на підставі ч.6 ст.36 КЗпП України, яке відбудеться 25.07.2022 року з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку і проведення розрахунку згідно чинного законодавства».

Посилання представника відповідача на те що, наказ директора Лікарні «Про скорочення штатної чисельності» від 20.04.2022 року № 44-од то і є наказом про зміну істотних умов праці працівників Лікарні, і окремого наказу про зміну істотних умов праці в лікарні її директором не видавався, суд вважає безпідставним та таким, що не заслуговує на увагу, оскільки не містить правового обґрунтування.

Відповідно до ч.1ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Частина 8 статті 235 КЗпП України передбачає, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, прийняте органом, який розглядав трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що при звільненні ОСОБА_1 з роботи на підставі п.6 ст.36 КЗпП України відповідачем було порушено право позивачки на залишення на роботі, а тому її слід поновити на роботі.

За правилами частини другої статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Судом встановлено, що наказом директора Лікарні № 85-к від 25 липня 2022 року ОСОБА_1 звільнено з посади сестри медичної УЗД кабінету поліклінічного відділення Лікарні 25 липня 2022 року.

А тому, суд зазначає про право позивачки на оплату часу вимушеного прогулу з вини відповідача з 25 липня 2022 року по 01 грудня 2023 року (день поновлення на роботі).

При визначенні розміру втраченого заробітку суд зазначає наступне.

У п. 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 р. №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» постановлено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням він визначається за загальними правами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два календарні місяці роботи при цьому суд керується постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 р. № 100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати».

Вирішуючи питання про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, суд керується Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 з відповідними змінами та ст. 44 КЗпП України.

Відповідно до п.2 вказаного вище Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 р. № 100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата, а якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплати за попередні два місяці роботи.

При цьому, згідно ч.6 ст.6 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» № 2136-IX від 15 березня 2022 року у період дії воєнного стану не застосовуються норми статті 53(тривалість роботи напередодні святкових, неробочих і вихідних днів), частини першої статті 65, частин третьої - п`ятої статті 67 та статей 71-73 (святкові і неробочі дні) Кодексу законів про працю України.

Згідно п.8 вищезазначеного Порядку нарахування виплат, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводиться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів.

Із наданої 02 листопада 2022 року відповідачем довідки №1008 про доходи, ОСОБА_1 за травень 2022 року нараховано заробітну плату в сумі 13500 грн., за червень 2022 року - 13500 грн.. Всього 27000 гривень. ЇЇ середньоденна заробітна плата складає 325 грн. 63 коп.

Відповідно до норм тривалості робочого часу в травні 2022 року було 22 робочих днів, у червні 2022 року також 22 робочих днів, тобто, разом 44 робочих днів.

Встановлено та не заперечено стороною відповідача, що позивачка в травні та червні 2022 року відпрацювала по 22 робочих дні.

Відтак, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 за цей період становила 613,64 гривень (13500+13500=27000:44= 613,64).

Час вимушеного прогулу ОСОБА_1 за період з 25 липня 2022 року по 01 грудня 2023 року (день поновлення на роботі) в робочих днях становить 353 робочих днів.

Отже, розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить 216 614,92 гривень (613,64 гривень х 353 днів).

Суд не приймає до уваги посилання сторони відповідача у довідці про доходи ОСОБА_1 від 02.11.2022 року на те, що середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 325 грн. 63 коп., оскільки вони спростовуються вищенаведеними нормами Закону та дослідженими доказами по справі.

Стороною позивача суду не подано доказів про те, що після звільнення позивачки з роботи у вищевказаний період вона була працевлаштована, отримувала доходи за час вимушеного прогулу за період з 25 липня 2022 року по 01 грудня 2023 року.

Доказів на спростування зазначених обставин відповідачем під час розгляду справи не надано, а судом не здобуто.

З цих підстав до стягнення з відповідача в користь позивачки підлягає 216 614,92 гривень середнього заробітку за час вимушеного прогулу, без утримання податків та інших обов`язкових платежів, оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян та інших обов`язкових платежів є відповідно обов`язком роботодавця та працівника.

На підставі наведеного, ст.32 частин 3,4, ст.36 п.6, ст.40 п.1, ст.ст.49-2, 232, 233, 235 КЗпП України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів», постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітноїплати», керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263- 265, 268, 272, 273, 354, 355, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов представника позивача - адвоката Башуцького Ігоря Ярославовича (46003, м. Тернопіль, вул. За Рудкою, 33, оф.608) в інтересах позивача ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_1 ) до комунального некомерційного підприємства «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради (адреса: селище Гусятин, вул. Б. Лепкого, 1, Чортківського району, Тернопільської області, ) про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ комунального некомерційного підприємства «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради від 25 липня 2022 року № 85-К «Про звільнення ОСОБА_1 », в частині звільнення ОСОБА_1 з посади медсестри кабінету ультразвукової діагностики поліклінічного відділення комунального некомерційного підприємства «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради.

Поновити ОСОБА_1 на посаді медсестри кабінету ультразвукової діагностики поліклінічного відділення комунального некомерційного підприємства «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради з 25 липня 2022 року.

Стягнути з комунального некомерційного підприємства «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25 липня 2022 року по 01 грудня 2023 року в сумі 216 614 (двісті шістнадцять тисяч шістсот чотирнадцять) гривень 92 копійки за вирахуванням відповідних податків і зборів.

Стягнути з комунального некомерційного підприємства «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради на користь Держави 992 (дев`ятсот дев`яносто два) гривні 40 копійок судового збору.

Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць за вирахуванням відповідних податків та зборів допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Гусятинський районний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 29 січня 2024 року.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Тетяна ЦВИНТАРНА