Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 641/9768/21
Провадження № 2/553/1523/2023
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
07.02.2023 року м. Полтава
Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді - Парахіної Є.В.,
при секретарі - Сіомашко В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Харківської області БЛИЗНЮКОВ Юрій Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
Рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі № 240/4296/21 від 28.10.2021 року зупинено приватну нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Горай О.С. з 04.02.2021 року, а відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 18.02.2021 року № 1, наказу Міністерства юстиції України від 24.02.2021 року № 727/5 свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю анульовано. Таким чином, приватний нотаріус не мав повноважень вчиняти оскаржуваний виконавчий напис. Договір, на підставі якого вчинено напис, не був нотаріально посвідчений, а отже напис вчинений з порушенням закону.

Як вбачається з Додатку № 1 до Кредитного договору - Графік платежів, останнім днем сплати було 03.10.2016 року, всього сплаті підлягало 14355 грн. 13 коп., відповідно до виконавчого напису стягненню підлягає лише 8228 грн. 53 коп. Нею своєчасно та в повному обсязі сплачувались всі платежі згідно договору кредиту, однак сплачувались відповідно до вимог кредитного договору банку. Про існування відступлення права вимоги її ніхто не повідомляв, жодних вимог про погашення заборгованості не отримувала. Фактично було відступлено право вимоги неіснуючого боргу. Жодної претензії ані від банку, ані від відповідача не надходило протягом трьох років з моменту настання вимоги сплатити кошти.

Просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 26936, вчинений 24.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал".

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.12.2021 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.12.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Також, ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.12.2021 року за заявою ОСОБА_2 забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 26936 від 24.02.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. до вирішення справи по суті.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.01.2022 року за клопотанням позивача ОСОБА_2 витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. належним чином засвідчені копії матеріалів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 26936 від 24.02.2021 року.

Разом з тим, вказана ухвала фактично залишилась без виконання, витребувані докази суду надані не були.

Справа перебувала в провадженні судді Комінтернівського районного суду м. Харкова, призначалася до розгляду, проте по суті не розглянута.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан. Строк воєнного стану продовжувався згідно з Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 341/2022 від 17.05.2022 року, № 573/2022 від 12.08.2022 року та востаннє Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" з 05 год. 30 хв. 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 року "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова та Комінтернівського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2022 року справу передано на розгляд судді Парахіній Є.В.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 15.11.2022 року прийнято справу до свого провадження, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання.

Позивач та її представник адвокат Мамонтов Д.О. в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Представник відповідача ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", третя особа, будучи повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилися, відповідач відзив на позовну заяву у строки, визначені в ухвалі про відкриття провадження, та станом на час судового розгляду справи не подав, третя особа пояснення щодо позову не подала, у зв`язку з чим справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи викладене, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 26936, про звернення стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", якому Публічне акціонерне товариство "ПЛАТІНУМ БАНК" відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення права вимоги № 148К від 23.03.2018 року, заборгованості за Кредитним договором № 3165/1846DCLRKPT від 28.07.2014 року, укладеним між ПАТ "ПЛАТИНУМ БАНК" та ОСОБА_2 , за період з 23.03.2018 року по 11.02.2021 року у розмірі 8228 грн. 53 коп., що складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту 8228 грн. 53 коп., а також плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України "Про нотаріат", а всього кошти у розмірі 9528 грн. 53 коп.

Представник ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" 23.11.2021 року подав приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області Близнюкову Ю.В. заяву про примусове виконання виконавчого напису № 26936, вчиненого 24.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про звернення стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованості за кредитним договором.

Постановою приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. від 24.11.2021 року відкрито виконавче провадження ВП № 67645123 з примусового виконання виконавчого напису № 26936, виданого 24.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованості у загальному розмірі 9528 грн. 53 коп.

Згідно з постановою приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. від 24.11.2021 року про стягнення з боржника основної винагороди стягнуто з ОСОБА_2 основну винагороду в сумі 952 грн. 85 коп., а згідно з постановою приватного виконавця від 01.12.2021 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження визначено для боржника ОСОБА_2 розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 500 грн.

Постановою приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. від 24.11.2021 року про арешт майна боржника накладено арешт на все майно, окрім майна, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчим документами, що належать боржнику ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 10981 грн. 38 коп., а постановою про арешт коштів боржника - накладено арешт на грошові кошти, що міститься на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 10981 грн. 38 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач у позовній заяві посилається на те, що виконавчий напис вчинений з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусом.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно до ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Як передбачено в п. п. 3.1., 3.2. Глави 16 Розділу ІІ "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Відповідно до п. 2-2 "Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні" № 2 від 31 січня 1992 року, при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими затвердженим постановою Ради Міністрів України від 12 жовтня 1976 року N 483 Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів державних нотаріальних контор (з наступними змінами) і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк. При цьому, необхідно враховувати, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Таким чином, слід встановити, чи банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Таким чином, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, перевірці підлягає не лише додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону "Про нотаріат" у такому спорі перевірці підлягають також і доводи боржника в повному обсязі, установлення та зазначення чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду № 6-887цс-17 від 05.07.2017 року та № 201/11696/16-ц від 10 квітня 2019 року.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в тому числі в частині доповнення Переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями".

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін.

Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 24 листопада 2017 року № 92.

Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року відмовлено.

Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України "Про нотаріат". Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України "Про нотаріат" умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону.

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14.

Виконання судового рішення про присудження полягає у вчиненні певних дій або в утриманні від певних дій, передбачених судовим рішенням. Наприклад, за судовим рішення про стягнення коштів відповідач повинен сплатити позивачу відповідну суму; за рішенням про припинення дії, яка порушує право, відповідач повинен утриматись від відповідних дій тощо. Водночас інші судові рішення, зокрема рішення про визнання права, про зміну правовідношення, виконанню не підлягають, оскільки такі судові рішення безпосередньо створюють відповідний правовий ефект: призводять до усунення правової невизначеності, змінюють правовідношення.

Безпосередній правовий ефект створює і судове рішення про визнання незаконним та нечинним нормативно-правового акта: такий акт втрачає чинність з моменту набрання законної сили судовим рішенням. Указане судове рішення не потребує його виконання.

Резолютивна частина постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 в частині відображення результату вирішення позовних вимог містить висновки: 1) про визнання незаконною та нечинною постанови № 662 у наведеній частині; 2) про зобов`язання Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину цієї постанови про визнання незаконною та нечинною постанови № 662 у наведеній частині. Отже, ухвали Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року, якими було передбачено зупинення виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 до закінчення касаційного розгляду, стосувались лише зупинення виконання обов`язку Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду.

В п. 83 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17, визначено, що оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Таким чином, вчиняючи 10 червня 2021 року виконавчий напис, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21 березня 2017 року № 23, оскільки не доведено, що вона вчинила виконавчий напис про стягнення заборгованості, яка утворилась за кредитним договором, який є нотаріально посвідченим.

Подібний висновки викладені у постановах Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 та Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

Як вбачається зі змісту Кредитного договору з можливістю перенесення платежу (рахунок) № 3165/184DCLRKPT (Оптимальний з перенесенням платежу) від 28.07.2014 року, він укладений між ПАТ "Платенум Банк" та ОСОБА_2 , та не є таким, що посвідчений нотаріально.

Згідно з умовами вказаного Кредитного договору з можливістю перенесення платежу (рахунок) № 3165/184DCLRKPT (Оптимальний з перенесенням платежу) від 28.07.2014 року (п. 1.1 - 1.4), Банк надав позичальнику грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на поточні потреби, а Позичальник зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним кредитом розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним Договором в повному обсязі. За даним договором Банк надає Позичальнику грошові кошти (кредит) на наступних умовах: сума кредиту 10637 грн. 00 коп., строк кредитування 26 платіжних періодів, фіксована процентна ставка за користування кредитом - 0,0001% річних, комісія за надання кредиту 0,0 грн., комісія за обслуговування кредиту 149 грн. 00 коп., цільове призначення на поточні потреби, дата повернення кредиту 03.10.2016 року. Датою видачі кредиту вважається день списання коштів з позичкового рахунку. Банк формує Графік платежів (Додаток № 1) із зазначенням сум погашення основного боргу за Кредитом, сплати процентів за користування Кредитом, комісії за надання Кредиту, комісії за обслуговування Кредиту, вартість всіх супутніх послуг та ін. Платіжні періоди у кінці Графіку платежів, в яких не зазначена сума щомісячного платежу використовуються для перенесення платежу за звернення Позичальника у порядку, визначеному в розділі 3 цього Договору. Перенесений платіж за Кредитом сплачується в дату наступного платежу згідно з Графіком платежів, при цьому усі наступні платежі зміщуються на один платіжний період. При перенесені платежу за Кредитом проценти за користування кредитом у відповідному платіжному періоді нараховуються у розмірі 0,0001% річних та комісія за обслуговування кредиту становить 0 грн. 00 коп. Для видачі та погашення Кредиту Банк відкриває Позичальнику рахунок № НОМЕР_1 (далі-Рахунок), Позичальник доручає Банку самостійно утримати всі належні комісії, що мають сплачуватися йому при видачі Кредиту, перераховувати з Рахунку кредитні кошти на поточний рахунок (п. 2.1. Договору). Позичальник зобов`язується використовувати Кредит відповідно його цільового призначення.

Як вбачається зі змісту вищевказаного договору, дата повернення кредиту визначена сторонами 03.10.2016 року. При цьому, зі змісту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що предметом стягнення є заборгованість за кредитним договором за період з 23.03.2018 року по 11.02.20921 року, тобто явно нарахована за межами визначеного у договорі строку.

Відповідно, встановлені судом обставини та досліджені докази у своїй сукупності не дають підстави стверджувати про те, що заборгованість, яка стягнута з ОСОБА_2 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. від 24.02.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 26936, має характер безспірної, що є однією з основних умов для її стягнення в такому порядку.

Отже, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не враховано тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів, - вже не чинні.

Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості, ці обставини встановлюються відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

У ч. 1 ст. 88Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Учинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19).

У вказаній постанові також зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18).

Матеріали справи не містять відомостей про направлення відповідачем ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" на адресу позивача як боржника повідомлення про заборгованість за кредитним договором та, відповідно, даних про отримання позивачем відповідного повідомлення.

У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).

Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів:

- перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса;

- другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17 (провадження № 61-48504св18), від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18).

В ході судового розгляду відповідачем не подано відзив на позов, не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження безпідставності позовних вимог, в тому числі не надано доказів того, що ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" є правонаступником ПАТ "Платинум Банк", з яким позивачем по справі ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 3165/184DCLRKPT від 28.07.2014 року й заборгованість за яким була предметом стягнення на підставі виконавчого напису, доказів набуття права вимоги саме у обсязі сум, які є предметом виконавчого напису, що оскаржується у вказаному провадженні, направлення повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень боржнику, а також доказів надання приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Гораю О.С. усіх документів, передбачених чинним законодавством для видачі виконавчого напису, в тому числі таких документів, що об`єктивно підтверджують безспірність заборгованості позивача.

Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Враховуючи встановлені по справі обставини, аналізуючи наявні у справі докази та вищенаведені вимоги закону, суд вважає, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення у повному обсязі, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати щодо спати судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 454 грн. 00 коп., та судового збору за подання позовної заяви в сумі 908 грн. 00 коп.

Разом з позовною заявою позивачем подано попередній розрахунок суми судових витрат, до якого включено також витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн. АБ "Дениса Мамонтова".

З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача ОСОБА_2 здійснював адвокат Мамонтов Д.О., яким на підтвердження повноважень представника надано суду свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 587, ордер серії ВТ № 1030909, Договір про надання правової допомоги № 112 від 06.12.2021 року, укладений між Адвокатським бюро "Дениса Мамонтова" та ОСОБА_2 та Додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги № 112 від 06.12.2021 року.

Як встановлено в ч. 4 ст. 58 ЦК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Таким чином, повноваження адвоката Мамонтова Д.О. як представника позивача підтверджені в порядку, встановленому чинним цивільним процесуальним законодавством.

Наявні у справі документи безперечно свідчать про те, що ОСОБА_3 надавав правову допомогу позивачу ОСОБА_2 на підставі укладеного з ним Договору про надання правової допомоги № 112 від 06.12.2021 року.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом п.п. 1.1, 1.2 Договору про надання правової допомоги № 112 від 06.12.2021 року за цим Договором Бюро зобов`язується надати правову допомогу Клієнту, а саме: представництво та захист інтересів Клієнта у справі предметом якої є визнання таким, шо не підлягає виконанню виконавчого напису № 26936, вчиненого 24.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованості за кредитним договором №3165/1846 DCLRKPT від 28.07.2014 року в суді першої інстанції, - на підприємствах, установах, товариствах всіх форм власності та підпорядкування, перед фізичними та юридичними особами, органами державної влади та місцевого самоврядування, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання доручень Клієнта, на умовах і в порядку, визначених цим Договором. Бюро здійснює представництво та захист інтересів Клієнта в будь-якому процесуальному статусі.

Відповідно до п. 1, 2, 3 Додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги № 112 від 06.12.2021 року, укладеної від 06.12.2021 року, визначено, що сторони дійшли згоди про те, що в межах захисту представництва та захисту інтересів Клієнта у справі предметом якої є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 26936 вчиненого 24.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованості за кредитним договором №3165/1846 DCLRKPT від 28.07.2014 року в суді першої інстанції Бюро зобов`язується надати правову допомогу Клієнту, а саме: забезпечити підготовку та складання позовної заяви; забезпечити підготовку та складання клопотання про витребування доказів; забезпечити підготовку та складання клопотання про забезпечення позову; здійснити аналіз судової практики, в тому числі щодо визнання такими, що не підлягають виконанню виконавчих написів вчинених приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, а також на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал". Сторони дійшли згоди, що розмір гонорару за допомогу, зміст якої визначено в п. 1 даної додаткової угоди, з врахуванням можливого задоволення заяви про забезпечення позову та зупинення судом стягнення на підставі виконавчого напису № 26936 від 24.02.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., до вирішення спору по суті становить 5400 грн. 00 коп. Строк оплати гонорару - 10 календарних днів з моменту підписання акту виконаних робіт щодо допомоги, визначеної в пункті 1 даної угоди.

Як вбачається з акту виконаних робіт, складеного та підписаного сторонами 05.01.2022 року Бюро надало, а Клієнт отримав правничу допомогу щодо представництва та захисту інтересів Клієнта у проваджені № 2-3/641/244/2021 справі № 641/9768/21, що розглядається Комінтернівським районним судом м. Харкова (суддя Ященко С.О.), предметом якої є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 26936, вчиненого 24.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованості за кредитним договором № 3165/1846DCLRKPT від 28.07.2014 року. Зміст наданої допомоги: підготовка та складання позовної заяви; підготовка та складання клопотання про витребування доказів; підготовка та складання клопотання про забезпечення позову; аналіз судової практики, в тому числі щодо визнання такими, що не підлягають виконанню виконавчих написів вчинених приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, а також на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал". Сторони підтверджують, що згідно умов Додаткової угоди № 1 Бюро було складено та підготовлено заяву про забезпечення позову, яка ухвалою суду від 20.12.2021 року було задоволено. Розмір гонорару за допомогу, зазначену в п.п. 1, 2 цього акту складає 5400 грн. 00 коп., строк оплати гонорару 10 календарних днів з моменту підписання акту виконаних робіт сторонами

На підтвердження факту понесення позивачем витрат у вищевказаній сумі надано квитанцію до прибуткового касового ордера № 1 від 13.01.2022 року, відповідно до якої Адвокатським бюро "Дениса Мамонтова" прийнято від ОСОБА_2 на підставі договору про надання правової допомоги від 06.12.2021 року № 112 та рахунку фактури № СФ-000051 від 20.12.2021 року кошти в сумі 5400 грн. 00 коп.

За змістом ч.ч. 3, 4, 5 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В ч. 6 ст. 136 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи викладене, наявність підстав для висновку, що витрати на правову допомогу фактично понесені позивачем у сумі 5400 грн. та пов`язані саме з даною справою, беручи до уваги, що відповідач з клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката до суду не звернувся, суд приходить до висновку про необхідність покладення на відповідача ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" витрат на правову допомогу, понесених ОСОБА_2 , у повному обсязі в сумі 5400 грн. 00 коп., що підтверджується наданими суду документами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 76-83, 89, 263-265, 275-279, 280-284 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" (місцезнаходження м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корп. 28, код ЄДРПОУ - 35234236), третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Харківської області БЛИЗНЮКОВ Юрій Володимирович (місцезнаходження м. Харків, м-н Конституції, 21/2, кім. 3-а), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати виконавчий напис від 24.02.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., зареєстрований в реєстрі за № 26936, про звернення стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованості за Кредитним договором № 3165/1846DCLRKPT від 28.07.2014 року, який укладений між ПАТ "Платинум Банк" (правонаступник ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал") та ОСОБА_2 , за період з 23.03.2018 року по 11.02.2021 року у розмірі 8228 грн. 53 коп., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 8228 грн. 53 коп., а також плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 1300 грн. 00 коп., а всього 9528 грн. 53 коп., - таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1362 грн. 00 коп., витрати на правову допомогу в сумі 5400 грн., а всього 6762 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі до Полтавського апеляційного суду апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складений 08.02.2023 року.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиЄ. В. Парахіна