Справа № 175/2620/21
Провадження № 2/175/809/21
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2023 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бойко О.М.,

при секретареві судового засідання Бабко-Малій В.В.,

за участі представника відповідача адвоката Донченка К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясна фабрика «Фаворит плюс», треті особи: ОСОБА_2 , Державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Петрова Кристина Валеріївна про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

09 липня 2021 року позивач звернулась до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясна фабрика «Фаворит плюс», треті особи: ОСОБА_2 , Державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Петрова Кристина Валеріївна про стягнення заборгованості, де згідно позовних вимог просила суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "М`ясна фабрика "Фаворит плюс" на її користь заборгованість за відрахованої з боржника ОСОБА_2 суми аліментів у розмірі 168565,88 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "М`ясна фабрика "Фаворит плюс" на її користь у якості відшкодування завданої моральної шкоди 50000,00 грн., та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що на виконання судового наказу №201/13471/17, виданого 26 вересня 2017 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська, у соборному відділі державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 05 жовтня 2017 року відкрито виконавче провадження № 54837517 про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно. На даний час це виконавче провадження перебуває у провадженні державного виконавця цього відділу ДВС Петрової Кристини Валеріївни.

У зв`язку з тим, що вже тривалий час позивач майже не отримує аліменти на утримання дитини, які відраховуються з боржника за місцем його роботи, 15 червня 2021 року за дорученням позивача адвокат направив поштою до Соборного ВДВС у м. Дніпрі ПСМУ МЮ (м. Дніпро) заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження і видачу копії постанови про відкриття виконавчого провадження та заяву про надання довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів. В свою чергу, державним виконавцем Петровою К.В. представнику позивача було роз`яснено право на звернення до організації, де працює боржник, з позовом в порядку ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", згідно із ч. 7 якою якщо відраховані з боржника суми аліментів не були перераховані стягувачу, виконавець письмово повідомляє стягувачу про розмір заборгованості, що утворилася, та роз`яснює йому права на звернення з позовом до підприємства, установи, організації, фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи, якщо така заборгованість утворилася з їхньої вини.

Таким чином, позивач пред`являє до підприємства, в якому працює боржник - Товариства з обмеженою відповідальністю "М`ясна фабрика "Фаворит плюс" () цей позов, тому як заборгованість утворилась з вини відповідача, а тому ця заборгованість за відрахування з боржника суми аліментів і завдана моральна шкода мають бути стягнуті з відповідача.

Позивач згідно матеріалів справи позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача адвокат Донченко К.П. в судовому засіданні заперечував щодо позовних вимог, також надав суду письмовий відзив та згідно якого просив відмовити у задоволенні позову (т.1 а.с. 80-82).

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, до матеріалів справи надав письмові пояснення (т1 а.с.63-69).

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позови, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню із наступних підстав.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що відповідачем по справі своєчасно сплачувались аліменти на користь позивача (у тому числі на користь дитини) про що свідчить витяг з особистого рахунку третьої особи 1, а також підтверджується копіями платіжних доручень (копія витягу з особистого рахунку та копії платіжних доручень).

Згідно витягу з особистого рахунку вбачається, що відповідачем сплачено на користь позивача (в тому числі на дитину) суму у розмірі 416 876,96 грн., також за період відрахувань відповідач переплатив суму аліментів у розмірі 1 293, 41 грн.

Також необхідно зазначити та врахувати при вирішенні спору пояснення третьої особи 1 по справі № 175/2620/21, які викладені на сторінках 10 та 11 на яких їде мова про два різних виконавчих провадження по двом різним справам, суть яких полягає у тому, що не може бути подвійного стягнення аліментів як на користь позивача (лише за відповідні періоди) так і на користь дитини, оскільки аліменти є лише власністю спільної дитини згідно з рішення суду по справі № 201/4905/20.

Відшкодування моральної шкоди необхідно зазначити, що відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Як зазначено у ч. 3 ст. 12 ЦПК України «кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень».

Згідно п. 5 абз. 2 Постанови Пленуму ВС України № 4 від 31.03.1995 у відповідності з загальними підставами цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спорів по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди підлягає: наявність такої шкоди; неправомірність дій особи, що завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між шкодою та неправомірними діями особи, що завдала шкоди, і вини останнього в її завданні.

Зокрема, з`ясуванню підлягає підтвердження факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого вона при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Таким чином, позивач не обґрунтував свої вимоги щодо компенсації моральної шкоди у заявленому розмірі та не надав до суду достатніх доказів, відповідних розрахунків, котрі б свідчили про спричинення такої шкоди саме діями відповідача.

3 огляду на вищевикладене, що вказана позивачем, начебто, спричинена йому моральна шкода, є лише інструментом для досягнення позивачем єдиної мети - отримання максимальних виплат (або засобом отримання додаткового доходу).

Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

В ході судового розгляду позивач не надала належних доказів в обґрунтування позовних вимог, а тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у зв`язку із недоведеністю.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 81, 141, 258 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясна фабрика «Фаворит плюс», треті особи: ОСОБА_2 , Державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Петрова Кристина Валеріївна про стягнення заборгованості відмовити у повному обсязі.

Судові витрати залишити за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Бойко