Ухвала

Іменем України

01 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 295/17331/21

провадження № 61-10201ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В.,

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю

«О-Транс Україна» на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 24 травня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, яка подана до подання позовної заяви, заінтересована особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Альфа-Трансгруп», особа, яка не брала участі у справі, але оскаржила рішення суду першої інстанції

в апеляційному порядку - товариство з обмеженою відповідальністю «О-Транс Україна»,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року, до подання позовної заяви, ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, у змісті якої просила накласти арешт на рухоме майно, що належить товариству з обмеженою відповідальністю «Альфа-Трансгруп» (далі - ТзОВ «Альфа-Трансгруп»).

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 29 грудня 2021 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Накладено арешт на рухоме майно, що належить ТзОВ «Альфа-Трансгруп»,

а саме: транспортний засіб - напівпричіп Fruehauf TX 34C, 2004 року випуску, синього кольору.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, товариство

з обмеженою відповідальністю «О-Транс Україна» (далі - ТзОВ «О-Транс Україна»), як особа, яка не брала участі у справі, проте суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки оскаржила ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 29 грудня 2021 року

в апеляційному порядку.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ТзОВ «О-Транс Україна».

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 24 травня 2023 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТзОВ «О-Транс Україна» на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 29 грудня 2021 року

з підстав, визначених пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що сам по собі договір купівлі-продажу напівпричепу від 30 листопада 2020 року №30/11, вчинений

у простій письмовій формі, без реального зняття з реєстрації, перереєстрації транспортного засобу у вищевказаному порядку не породжує правових наслідків у вигляді переходу права власності від продавця до покупця. Напівпричіп Fruehauf TX 34C, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , у власність ТзОВ «О-Транс Україна» не перейшов, оскільки така передача не була оформлена у встановленому законом порядку.

06 липня 2023 року ТзОВ «О-Транс Україна» із застосуванням засобів поштового зв`язку, звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 24 травня 2023 року, у якій просить оскаржуване судове рішення скасувати. Справу направити до Житомирського апеляційного суду для продовження розгляду.

1. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 18 липня 2023 року касаційну скаргу ТзОВ «О-Транс Україна» залишено без руху. Запропоновано заявникові звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій навести підстави для його поновлення та надати докази на їх підтвердження.

Копію ухвали направлено заявникові на зазначену у касаційній скарзі адресу.

У наданий судом строк ТзОВ «О-Транс Україна» надіслало матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

2. Касаційна скарга подана до Верховного Суду із пропуском строку на касаційне оскарження, проте у клопотанні, наданому на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 18 липня 2023 року, заявник просить цей строк поновити, посилаючись на те, що останній пропущено з поважних причин, оскільки копія повного тексту оскаржуваної ухвали апеляційного суду надійшла на адресу заявника лише 06 липня 2023 року, на підтвердження чого надає докази.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Ураховуючи наведені заявником обставини, надані на їх підтвердження докази, Верховний Суд вважає, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, а тому його слід поновити.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

3. Відповідно до вимог абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Перевіривши доводи касаційної скарги та дослідивши зміст оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваного судового рішення.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільних процесуальних правовідносин та їх гарантії.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Частиною першою статті 352 ЦПК України передбачено, що учасники справи,

а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити

в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

У постанові від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження

№ 61-2417сво19) Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду зазначив, що аналіз частини першої статті 352 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що ця норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2021 року у справі № 351/592/18 (провадження № 61-2990св20) вказано, що на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок

і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

При цьому судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо

в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 29 грудня 2021 року накладений арешт на рухоме майно, що належить ТзОВ «Альфа-Трансгруп», а саме: транспортний засіб - напівпричіп Fruehauf TX 34C, 2004 року випуску, синього кольору.

30 листопада 2020 року між ТзОВ «Альфа-Трансгруп» (продавець) та

ТзОВ «О-Транс Україна» (покупець) укладено договір купівлі-продажу №30/11.

За умовами договору продавець зобов`язується передати у власність покупця транспортний засіб загальний напівпричіп бортовий тентований марки Fruehauf TX 34C, д.н.з. НОМЕР_1 , 2004 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 . На підставі п.2.2.2 договору покупець зобов`язується поставити напівпричіп на облік в органах державної автоінспекції відповідно до вимог діючого законодавства. Відповідно до п.3.5 договору право власності на напівпричіп переходить від продавця до покупця після передачі автомобіля покупцю. Вартість автомобіля, що є предметом цього договору складає 41 666,67 грн та податок на додану вартість складає 8 333,33 грн,

а всього 50 000,00 грн. Оплата переданого за цим договором напівпричіпу здійснюється покупцем до 29 січня 2021 року.

Видатковою накладною від 30 листопада 2020 року №1 ТзОВ «Альфа-Трансгруп» передало ТзОВ «О-Транс Україна» напівпричіп бортовий тентований Fruehauf TX 34C НОМЕР_2, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.48).

Платіжним дорученням від 15 січня 2021 року ТзОВ «О-Транс Україна» перерахувало на розрахунковий рахунок ТзОВ «Альфа-Трансгруп»

50 000,00 грн, як оплату за напівпричіп бортовий згідно рахунку

від 30 листопада 2020 року №282, у т.ч. ПДВ 20% - 8 333,33 грн. Проте, був вставлений на оплату рахунок від 30 листопада 2022 року №282.

Відповідно до фінансової звітності станом на 31 грудня 2021 року, оборотно-сальдових відомостей за 2021 рік та відомості по амортизації ОЗ за 2021 рік напівпричіп Fruehauf TX 34C, 2004 року випуску, введений до основних засобів ТзОВ «О-Транс Україна.

Житомирським апеляційним судом встановлено, що звертаючись із апеляційною скаргою, ТзОВ «О-Транс Україна» посилалося на те, що відповідно до приписів статті 334 ЦК України, змісту пункту 3.5 договору купівлі-продажу напівпричепа від 30 листопада 2020 року №30/11 та видаткової накладної від 30 листопада 2020 року №1 ТзОВ «О-Транс Україна» 30 листопада 2020 року набуло право власності на напівпричіп Fruehauf TX 34C, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно, ТзОВ «О-Транс Україна» вважало, що судом першої інстанції

в оскаржуваній ухвалі вирішено питання щодо його прав як нового власника майна.

Водночас, напівпричіп Fruehauf TX 34C, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 ,

у власність ТзОВ «О-Транс Україна» не перейшов, оскільки така передача не була оформлена у встановленому законом порядку.

Отже, оскаржуваною ухвалою Богунського районного суду м. Житомира

від 29 грудня 2021 року не було вирішено питання про права та обов`язки

ТзОВ «О-Транс Україна», як особи, яка не брала участі у справі, а доводи щодо її незалучення у справі ґрунтуються на власному тлумаченні заявником норм права.

Закриваючи апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою

ТзОВ «О-Транс Україна» на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 29 грудня 2021 року, Житомирський апеляційний суд правильно вказав, що згідно пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Верховний Суд погоджується із висновками Житомирського апеляційного суду, стосовно того, що оскаржуваною ухвалою не вирішувалися питання про права, свободи, інтереси (або) обов`язки ТзОВ «О-Транс Україна», оскільки арешт не накладений на рухоме майно цього товариства, а тому ТзОВ «О-Транс Україна» не має права на апеляційне оскарження ухвали Богунського районного суду міста Житомира від 29 грудня 2021 року.

Крім того не заслуговують на увагу посилання заявника на неврахування апеляційним судом правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року в справі №911/1278/20 (провадження № 12-33гс22) з огляду на неподібність обставин та правового регулювання із справою № 295/17331/21, в якій подано касаційну скаргу.

Відтак, у справі №911/1278/20 (провадження № 12-33гс22) йдеться про екскаватор гусеничний, який не призначений для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, є технологічним транспортним засобом та його відомча реєстрація і облік регулюється Порядком відомчої реалізації та ведення обліку великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, затвердженим постановою КМУ від 06 січня 2010 року №8.

Напівпричіп Fruehauf TX 34C, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , в свою чергу, не належить до технологічного транспортного засобу, а є транспортним засобом, що підлягає експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, відповідно зазначений транспортний засіб підлягав реєстрації протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів (пункт 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших, прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388 (далі - порідок)).

Аналогічного висновку дійшов і апеляційний суд у змісті оскаржуваної ухвали від 24 травня 2023 року.

Пунктом 8 Порядку (станом на день укладення договору купівлі-продажу), визначено, що документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлення в установленому порядку, зокрема: договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою, - у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу.

Житомирський апеляційний суд, у змісті оскаржуваної ухвали від 24 травня 2023 року дійшов висновку, що законодавець визначив спеціальний порядок відчуження та набуття права власності на транспортні засоби, який невід`ємно пов`язаний з обов`язковою реєстрацією власником придбаного автомобіля

у відповідних органах. Продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

З таким висновком погоджується і Верховний Суд.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою, а тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтею 390, частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «О-Транс Україна» про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити товариству з обмеженою відповідальністю «О-Транс Україна» строк на касаційне оскарження ухвали Житомирського апеляційного суду

від 24 травня 2023 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «О-Транс Україна» на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 24 травня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, яка подана до подання позовної заяви, заінтересована особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Альфа-Трансгруп», особа, яка не брала участі у справі, але оскаржила рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку - товариство з обмеженою відповідальністю «О-Транс Україна», відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць