Провадження №2/522/685/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

28.03.2023 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Шестакової Я.В.

за участю секретаря Навроцької Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних за користування грошовими коштами, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Демчук Я.В. в листопаді 2022 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 у якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 4 000 дол.США процентів за користування грошовими коштами та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.04.2014 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/28960/13-ц позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задоволено. В рахунок погашення заборгованості за договором «Автопакет» № ОД14/03/2007/840-К/15 від 14.03.2007 року у загальному розмірі 44404 дол. США 80 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ на 17.10.2013 р. становить 354927 грн. 56 коп. (з яких : заборгованість за кредитом : 22797,80 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 182222,82 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 14571,02 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 116466,16 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту - 4273,78 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 34160,32 грн.; штраф за порушення виконання умов договору - 2762,20 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 22078,26 грн.) звернув стягнення на предмет застави за цим договором, а саме автомобіль марки Scoda, модель Octavia, рік випуску - 2007, колір сірий, заводський номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого МРЕВ-2 при УДАІ УМВС України в Одеській області 12.03.2007 року, шляхом продажу цього предмета застави публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» шляхом укладення договору купівлі-продажу з будь-якою іншою особою-покупцем, з наданням заставодаржателю публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Надра» повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям цього автомобіля з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням цьому банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України.

26.02.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Консалт Солюшенс» укладено договір про відступлення прав вимоги, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толочко Я.М. та зареєстрованим в реєстрі за №99. 10.06.2021 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/28960/13-ц замінено стягувача з ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ « Консалт Солюшенс».

В період з 25.04.2014 року по 04.11.2022 року відповідач безпідставно користується коштами у розмірі 44 404,80 дол. США, що належали до сплати ПАТ «КБ «НАДРА», а після укладення договору про відступлення права вимоги - позивачу. В силу наведеного, у ТОВ «Консалт Солюшенс», як у правонаступника ПАТ «КБ «НАДРА», виникло право вимагати від відповідачів сплати інфляційних втрат та 3 % річних за користування грошовими коштами у розмірі, наведеному у розрахунку заборгованості.

Невиконання відповідачами зобов`язань і зумовило звернення ТОВ «Консалт Солюшенс» до суду із відповідним позовом.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18.11.2022 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

У судове засідання, представник позивача не з`явився, надіслав на адресу суду заяву у якій просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судові засідання не з`явився повторно, про дату та час судових засідань був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, в матеріалах справи містяться повернуті поштові повідомлення, у яких зазначено щодо вручення повісток та матеріалів справи «адресат відсутній за вказаною адресою».

У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч.4 ст.223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15.04.2014 року у справі №522/28960/13-ц позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задоволено. В рахунок погашення заборгованості за договором «Автопакет» № ОД14/03/2007/840-К/15 від 14.03.2007 року у загальному розмірі 44404 дол. США 80 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ на 17.10.2013 р. становить 354927 грн. 56 коп. (з яких : заборгованість за кредитом : 22797,80 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 182222,82 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 14571,02 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 116466,16 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту - 4273,78 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 34160,32 грн.; штраф за порушення виконання умов договору - 2762,20 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 22078,26 грн.) звернув стягнення на предмет застави за цим договором, а саме автомобіль марки Scoda, модель Octavia, рік випуску - 2007, колір сірий, заводський номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого МРЕВ-2 при УДАІ УМВС України в Одеській області 12.03.2007 року, шляхом продажу цього предмета застави публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» шляхом укладення договору купівлі-продажу з будь-якою іншою особою-покупцем, з наданням заставодаржателю публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Надра» повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям цього автомобіля з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням цьому банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України

26.02.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Консалт Солюшенс» укладено договір № GL2N79746 про відступлення прав вимоги, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толочко Я.М. та зареєстрованим в реєстрі за №99.

Представник позивача зазначив, що ТОВ «Консалт Солюшенс» є фінансовою установою згідно Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 29 серпня 2019 року та здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг на підставі розпорядження Нацкомфінпослуг № 1239 від 29.08.2019 року.

За змістом пункту 3 Додатку № 1 до Договору № GL2N79746 про відступлення прав вимоги від 26.02.2020 року до Заявника ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги, серед іншого, до ОСОБА_1 за кредитним договором № ОД14/03/2007/840-К/15 від 14.03.2007.

10.06.2021 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/28960/13-ц замінено стягувача з ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Консалт Солюшенс» у виконавчому провадженні за виконавчими документами, виданими Приморським районним судом м. Одеси у справі №522/28960/13-ц за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави.

ТОВ «Консалт Солюшенс» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» у правовідносинах що були предметом розгляду у справі № 522/28960/13-ц.

Дані обставини і стали підставою для звернення позивача з відповідним позовом до суду.

Згідно із ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:

1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

2) правонаступництва;

3)виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);

4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

За змістом частини першої статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Між тим, в порушення зазначених правових норм відповідач рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.04.2014 року по цивільній справі №522/28960/13-ц, не виконали у повному обсязі, заборгованість перед ПАТ «КБ «НАДРА» своєчасно не погасив, своє грошове зобов`язання, встановлене та підтверджене рішенням суду, перед ПАТ «КБ «НАДРА» прострочив.

Відповідно до частини першої статі 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини другої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 кодексу.

Так, відповідно до частини п`ятої статті 11 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 44 404,80 дол. США., що була встановлена рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15.04.2014 року по цивільній справі №522/28960/13-ц - є зобов`язанням відповідно до норм цивільного права.

Відповідно до статті 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Як вбачається з тексту рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.04.2014 року по цивільній справі №522/28960/13-ц, зобов`язання відповідача виражено у дол. США. Таке зобов`язання зводиться до сплати грошей, відтак, є грошовим зобов`язанням.

За змістом частини першої статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, в період з 25.04.2014 по 04.11.2022 року відповідач безпідставно користується коштами у розмірі 44 404,80 дол. США, що належали до сплати ПАТ «КБ «НАДРА», а після укладення договору про відступлення права вимоги позивачу.

В силу наведеного, у позивача, як у правонаступника ПАТ «КБ «НАДРА», виникло право вимагати від відповідачів сплати інфляційних втрат та 3 % річних за користування грошовими коштами у розмірі, наведеному у розрахунку заборгованості.

Будь-яке зобов`язання, що зводиться до сплати грошей, є грошовим зобов`язанням, незалежно від правових підстав його виникнення і в випадку його порушення підлягає застосуванню ч. 2 ст. 625 ЦК України.

За змістом цієї норми закону (ст. 625 ЦК України) нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Аналогічна правова позиція наведена у рішенні Верховного Суду України по справі № 6-113цс14 від 1 жовтня 2014 року.

Разом з вищезазначеною судовою практикою, 16 травня 2018 року Верховним Судом була винесена Постанова по справі № 686/21962/15-ц.

В даному рішенні суду зазначається, що позивач в цій справі звернулась до суду з позовом про стягнення інфляційних втрат і 3% річних за несвоєчасне виконання рішення суду.

У правовідносинах, що склались між позивачем та відповідачами зобов`язання виникло саме на підставі рішення суду - з рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.04.2014 року по цивільній справі №522/28960/13-ц.

Великою Палатою Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 зроблено висновок щодо можливості застосування положень ст. 625 ЦК України до будь-яких грошових зобов`язань незалежно від підстав виникнення. Тобто приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачене договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Постановою ВС від 06 березня 2019 року у справі № 577/5360/15-ц зроблено висновок, що за змістом ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

На підставі судового рішення між сторонами виникло грошове зобов`язання у зв`язку зі стягненням грошових коштів, невиконання якого зумовлює застосування положень частини другої статті 625 ЦК України.

Зазначене відповідає правовому висновку, наведеному у постанові Верховного Суду України від 06 липня 2016 року у справі № 6-1946цс15, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18), у постановах Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 459/3560/15-ц, від 11 липня 2018 року у справі № 753/23612/15-ц, від 05 вересня 2018 року у справі № 461/479/16-ц, від 22 листопада 2018 року у справі № 761/43507/16-ц.

Також суд враховує правову позицію, яка викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 760/6938/16-ц відповідно до якої формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.

За змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, положення статті 625 ЦК України передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з деліктного зобов`язання та рішення суду.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за час прострочення.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Сума інфляції розраховується за формулою: сума боргу х процент інфляції - сума боргу. Сума трьох процентів річних розраховується за формулою: (сума боргу х 3 % х кількість прострочених днів) / 365 (кількість днів у році).

Згідно розрахунку наданого позивачем, перевіреного судом, загальний розмір збитків за прострочення виконання рішення суду від 15.04.2014 року у справі №522/28960/13-ц за період з 25.04.2014 року по 04.11.2022 року складає: 4000,08 дол. США.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору у розмірі 2481,00 гривень.

Керуючись ст.ст.509, 512, 514, 524,625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 12-13, 76-81, 131, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 268,280,281Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних за користування грошовими коштами - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» 3 % річних за невиконання рішення суду у розмірі 4 000 (чотири тисячі) дол. США 08 центів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» витрати, пов`язані з оплатою судового збору в розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним Кодексом не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним Кодексом України. Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду.

Найменування сторін:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», місцезнаходження: м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 326, оф. 308, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 28.03.2023 року.

Суддя Я.В. Шестакова