Справа № 278/4064/22
У Х В А Л А

07 квітня 2023 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О. М., розглянувши заяву представника позивача адвоката Евіна Андрія Костянтиновича про відвід судді по цивільній справі № 278/4064/22 за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Евін Андрій Костянтинович, до Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області про відшкодування про відшкодування збитків, пов`язаних з неналежним виконанням договору купівлі-продажу,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває зазначена цивільна справа.

Ухвалою суду від 17.02.2023 року було зупинене провадження у даній справі до набрання законної сили судового рішення у цивільній справі №278/4471/22 за позовом заступника керівника Житомирської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу об`єкту незавершеного будівництва та повернення коштів (а.с. 55-56).

Листом №7994/23 від 28.02.2023 року вказана цивільна справа №278/4064/22 витребувана судом апеляційної інстанції (а.с. 59).

01.03.2023 року Житомирським районним судом Житомирської області матеріали цивільної справи №278/4064/22 було скеровано до Житомирського апеляційного суду (а.с. 01.03.2023 року (а.с. 62).

27.03.2023 року представником позивача адвокатом Евіним А. К. через систему «Електронний суд» подано заяву про відвід судді. В мотивування заявленого відводу представник позивача посилається на те, що у позивача ОСОБА_1 сформувався обґрунтований сумнів у безсторонності судді Дубовік О.М., а також те, що він не погоджується із ухваленими процесуальними рішеннями.

Листом № 278/4064/22/4644/2023 від 27.03.2023 року повідомлено сторону заявника про те, що суд позбавлений можливості розглянути заяву про відвід судді з огляду на вище вказані обставини (а.с. 103).

04.04.2023 року справа № 278/4064/22 повернулась до суду після апеляційного перегляду (а.с. 104).

Ухвалою суду від 05.04.2023 року провадження було поновлено для вирішення питання відводу судді, про що було повідомлено учасників процесу.

Статтею 40 ЦПК України передбачений порядок розгляду заяв про відвід. Так, з першої по четверту її частини унормовано наступне.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно.

Згідно до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Суддя, ознайомившись із заявою про відвід судді, дійшов до наступного.

Згідно ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з положеннями пунктів 1-5 частини першої статті 36 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, а також якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд. Проте право на відвід не є абсолютним. В іншому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Європейський суд з прав людини у рішеннях зазначає, що найголовнішою є існування довіри, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 46).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Відповідно до ст. ст. 126, 129, 129-1 Конституції України, ст. ст. 6, 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України; здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення Європейського суду «Веттштайн проти Швейцарії»).

Відповідно до п. 5 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо, зокрема, є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя вважає, що факти, на які посилається позивач як на підставу для відводу, є необґрунтованими. В обґрунтування заяви про відвід позивач посилається, зокрема та не виключно, на незгоду з процесуальним рішенням судді у справах №278/1089/20, №278/3192/22, №278/4471/22 щодо: відмови у задоволенні його клопотання про закриття провадження у справі та об`єднання інших цивільних справ в одне провадження, незастосування строку позовної давності, що розцінюється ним як упередженість та необ`єктивність судді.

Отже, аналіз заяви про відвід свідчить, що позивач фактично не згоден із процесуальними діями та рішеннями судді Дубовік О.М., ухваленими по інших справах, оскільки у даній справі відбулось лише два судових засідання (16.01.2023 р. та 17.02.2023 р.), на одному з яких вирішувалось лише одне клопотання - щодо зупинення розгляду справи, рішення щодо якого було залишено в силі судом апеляційної інстанції (а.с. 93-94). Всі ж інші підстави, зазначені у заяві про відвід, стосуються розгляду інших справ.

Незгода позивача з процесуальними діями судді чи процесуальними рішеннями у справі в силу вимог ч. 4 ст. 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу судді, оскільки не свідчить про упередженість та необ`єктивність судді щодо обставин справи.

Європейський суд у справі «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland, заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII) зазначив, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Суд вважає, що відсутні будь-які підстави та обставини, піддати сумніву об`єктивність та неупередженість суду, якому заявлено відвід.

Згідно ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Розглянувши заяву про відвід, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, а тому заяву про відвід слід передати для вирішення іншому судді, відповідно до порядку встановленого ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст. 40 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати заяву представника позивача адвоката Евіна А. К. про відвід судді Дубовік О. М. необґрунтованою.

Заяву позивача представника позивача адвоката Евіна А. К. про відвід судді Дубовік О. М. передати до канцелярії суду для визначення судді в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Дубовік