ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/1893/19 Номер провадження 22-ц/814/3248/23Головуючий у 1-й інстанції Материнко М.О. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
У Х В А Л А

30 березня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.,

суддів: Гальонкіна С.А., Хіль Л.М.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Тарасенка Михайла Валерійовича про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Державного комунального Житлово-експлуатаційного підприємства «Будівельник» про визнання права власності на нерухоме майно, -

встановив:

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 12 липня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Не погодившись із вказаним рішенням місцевого суду його в апеляційному порядку 28.03.2023 оскаржив представник ОСОБА_1 адвокат Тарасенко Михайло Валерійович.

Окрім того, разом з апеляційною скрагою адвокат Тарасенко М.В. подав до суду апеляційної інстанції заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є добросовісним квартиронаймачем спірної квартири, в якій зареєстрований з 27.05.2016 року разом з своїми дітьми.

Вказав, що на початку березня до спірної квартири з`явилися представники АТ «Полтаваобленерго» та повідомили, що за заявою власниці квартири ОСОБА_2 буде припинено електропостачання у квартиру, тому є підстави вважати, що нею можливе відчуження спірного нерухомого майна, тим самим позбавивши ОСОБА_1 законного права на житло.

Враховуючи дані обставини вважає, що існує реальна загроза відчудження спірного майна, що ускладнить виконання рішення суду, або зробить його виконання неможливим.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, з огляду на наступне.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову в позові.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20)).

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» ЄСПЛ зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні ЄСПЛ, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12 липня 2019 року набрало законної сили та виконане, шляхом реєстрації права власності позивача ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 у Державному реєсті речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи вищевказані норми законодавства, можна прийти до висновку, що забезпечення позову застосовується для гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Разом з тим, ОСОБА_1 позов щодо відновлення його порушених прав не подавав, жодних позовних вимог ним не заявлено, а фактично оскаржується визнання за ОСОБА_2 право власності на нерухоме майно.

Проте, вимоги чинного законодавства не передбачають можливості застосування заходів забезпечення апеляційної скарги, якою оскаржується судове рішення.

Згідно з ч. 7 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Зважаючи на вказане, доводи заяви про забезпечення позову є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 149-153, 381 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Тарасенка Михайла Валерійовича про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Державного комунального Житлово-експлуатаційного підприємства «Будівельник» про визнання права власності на нерухоме відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О. Ю. Кузнєцова

Судді: С. А. Гальонкін

Л. М. Хіль