Справа № 459/1515/23
Провадження № 2/459/259/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2023 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі:

головуючого судді Грабовського В.В. ,

з участю секретаря судового засідання Маїк А.В.

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за житлово-комунальні послуги на утримання спільного майна,

в с т а н о в и в :

05.05.2023 позивач звернулася до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь 20424,05 грн сплачених нею за житлово-комунальні послуги та понесені витрати з утримання житлових кімнат АДРЕСА_1 за період з березня 2020 року по березень 2023 року. В обґрунтування позову зазначила, що після розірвання шлюбу з відповідачем залишилася проживати з дітьми у житлових кімнатах гуртожитку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на які набуте в порядку приватизації на чотирьох осіб: неї, відповідача та двох спільних дітей. Відповідач, який проживає за іншою адресою, однак зареєстрований у вказаних вище кімнатах гуртожитку, та є співвласником таких, не бере участі в утримання цього майна, зокрема, не здійснює оплати комунальних послуг у вигляду централізованого опалення, централізованого водопостачання, водовідведення, утримання прибудинкової території, вивезення побутових відходів, електропостачання, хоча ці комунальні послуги нараховуються з врахуванням його особи. Вказує, що у гуртожитку за вищевказаною адресою вона була зареєстрована у період з 05.10.2018 по 26.09.2022, а її дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з 07.11.2017 по 18.09.2020. Останні три роки самостійно оплачувала комунальні послуги по зазначеному житлу, які становлять 57166,5 грн.

Ухвалою суду від 08.05.2023 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

29.05.2023 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказав, що позовні вимоги є необгрунтованими та просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що проживає за адресою: АДРЕСА_3 з 2019 року, у цих кімнатах гуртожитку проживає позивач та діти. Оскільки за адресою: АДРЕСА_4 він не проживає, будь-якими послугами не користується, тому відсутні підстави для стягнення з нього оплати житлово-комунальні послуги.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, останній подав заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Крім того, зазначив, що з жовтня 2019 року він не проживає за адресою: АДРЕСА_5 .

Зясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на таке.

Установлено, що житлові приміщення № НОМЕР_1 у жилому блоці (секції) в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_5 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 в рівних частинах кожному, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_2 від 31.08.2017 ( а.с. 14).

Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 та копії будинкової книги ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 07.11.2017 ( а.с. 12, 17-20).

ОСОБА_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади № 2022/000650903 від 26.09.2022 (а.с. 11).

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 17.02.2020 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 розірвано ( а.с. 21).

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 14.09.2020 року, залишеним без змін постановою Львівською апеляційного суду від 08.11.2021 року, поділено спільне майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартиру по АДРЕСА_6 ; визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності по 1/2 ідеальної частки квартири по АДРЕСА_6 , залишивши дану квартиру у їх спільній частковій власності (а.с.12-22).Відтак сторони є співвласниками квартири АДРЕСА_6 ( а.с. 22-27).

Відповідно до рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 19.04.2023 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто 2096,07 компенсації сплачених ним коштів за житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_3 ( а.с. 71-73).

Згідно з довідкою відділу реєстрації Червоноградської міської ради станом на 08.12.2022 за адресою; АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Відповідно до рахунків та квитанцій на оплату комунальних послуг на адресою: АДРЕСА_7 проводилися нарахування за водопостачання, опалення, послуги з управління будинком та вивіз твердих побутових відходів ( а.с. 29-52).

ОСОБА_2 здійснювала оплату за житлово-комунальні послуги у період з березня 2020 року по березень 2023 року, що підтверджується копіями квитанцій та платіжних інструкцій (а.с. 81-205).

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 360 ЦК України передбачає зобов`язання співвласника, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном, тобто нести витрати, які є об`єктивно необхідними для підтримання спільного майна у належному стані. Якщо хтось із співвласників відмовиться брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Порядок оплати житлово-комунальних послуг визначений ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», згідно із якою споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (ч.4 ст. 544 ЦК України).

Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Виходячи зі змісту цих норм, у разі ухилення співвласника від участі у витратах на утримання спільної власності, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно й вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутися до суду з позовом про примусове стягнення зі співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна.

Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом від 19 серпня 2020 року у справі № 703/2200/15-ц.

Утримання будинків і прибудинкових територій полягає у забезпеченні експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством (ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Отже, витрати на утримання будинку та прибудинкової території, витрати, пов`язані із вивозом твердих побутових відходів та витрати на опалення житла є об`єктивно необхідними для належного функціонування спільного майна та збереження його експлуатаційних якостей, які відповідно до ст. 360 ЦК України визначаються як витрати на управління, утримання і збереження спільного майна та покладаються на співвласника відповідно до його частки у праві спільної часткової власності.

При цьому утримання та збереження спільного майна не охоплює собою житлово-комунальні послуги. Це зумовлено тим, що житлово-комунальні послуги надаються на підставі договору про надання таких послуг. Більше того, житлово-комунальні послуги надаються не квартирі, як об`єкту права власності, а певному суб`єкту - власнику (співвласнику, наймачу, суб`єкту сервітуту тощо) квартири, який проживає в ній. По своїй суті надання житлово-комунальних послуг направлене на задоволення потреб власника (співвласника, наймача, суб`єкта сервітуту тощо) квартири і споживаються саме відповідним суб`єктом, а не для управління, утримання та збереження квартири, що перебуває в спільній частковій власності.

Зазначений висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 725/3790/16-ц, від 15 квітня 2021 року у справі № 638/5001/17.

Отже, відповідач як співвласник житлових приміщень АДРЕСА_1 зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання зазначеного майна.

Сторонами визнано, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , однак за вказаною адресою у спірний період не проживав.

Позивачем доведено, що за період з березня 2020 року по березень 2023 року нею понесено витрати на оплату таких комунальних послуг: водопостачання, опалення, послуги з управління будинком та вивіз твердих побутових відходів, загальний розмір яких становить 57166,50 грн.

Вимога позивача про стягнення з відповідача понесених нею витрат на оплату житлово-комунальної послуги з водопостачання є безпідставною, оскільки відповідач у вищевказаному житлі у спірний період не проживав та фактично такою послугою не користувався з жовтня 2019 року, а тому у нього відсутній обов`язок з оплати цієї комунальної послуги.

Відповідно до рахунків та квитанцій, поданих відповідачем, на оплату комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_7 було нараховано: 13995,79 грн за опалення житла, 24033,77 грн за утримання будинку та прибудинкової території та 1746,05 грн витрат, пов`язаних із вивозом твердих побутових відходів.

Отже, із відповідача, як співвласника житла, підлягає стягненню витрат щодо утримання зазначеного майна, які складаються з: 3498,85 грн за опалення житла, 6008,44 грн за утримання будинку та прибудинкової території, 622,23 грн витрат, пов`язаних із вивозом твердих побутових відходів.

Крім того, ураховуючи, що співвласник житла ОСОБА_3 дочка сторін до 11.06.2021 року була неповнолітньою, а отже, відповідно до ст. 180 СК України обов`язок її утримувати до досягнення нею повноліття покладався на її батьків, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача частини понесених нею витрат на утримання частки у праві власності на вищевказані житлові кімнати ОСОБА_3 у період з березня 2020 року до досягнення нею повнолітня: 735,41 (5882,55/4/2) грн за опалення житла; 998,20 (7985,50/4/2) грн за утримання будинку та прибудинкової території; 92,93 (185,85/2) грн витрат, пов`язаних із вивозом твердих побутових відходів.

У сукупності з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 11956,06 грн витрат з оплати житлово-комунальних послуг, які складаються з: 4234,26 грн (3498,85+735,41) витрат за опалення, 7006,64 грн (6008,44+998,20) грн витрат за послуги з управління будинком, 715,16 (622,23+ 92,93) грн витрат за вивіз твердих побутових відходів.

Отже, позов задовольняється частково.

Враховуючи часткове задоволення позову, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 необхідно стягнути 58% понесених нею судових витрат, що становить 628,49 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 12,13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 11956,06 грн витрат з оплати житлово-комунальних послуг.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 628,49 грн понесених судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 ).

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_8 ).

Повний текст рішення складено 28.07.2023.

Суддя: В. В. Грабовський