УХВАЛА

про направлення справи за підсудністю

03 січня 2023 року суддя Приморського районного суду міста Одеси Чернявська Л.М., розглянувши матеріли цивільної справи за позовом Обслуговуючого кооперативу «Жемчужина Квартал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, інфляційних нарахувань та 3 % річних,

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов Обслуговуючого кооперативу «Жемчужина Квартал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, інфляційних нарахувань та 3 % річних.

За результатами автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді Чернявській Л.М..

Судом направлено запит щодо місця реєстрації Відповідача по справі.

28 грудня 2022 року судом отримано відомості, з яких вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Звертаючись до суду, Позивач щодо правил підсудності посилався на ст. 30 ЦПК України, у відповідності до якої позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

У зв`язку з чим, Позивач вважав, що оскільки предметом даного позову є зобов`язання, які випливають з надання житлово-комунальних послуг, а відтак позовна заява має пред`являтись за місцем знаходження цього майна.

У відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року по справі 911/2390/18 зазначено, що за визначенням, що дає Академічний тлумачний словник української мови, словосполука «з приводу» означає «у зв`язку з чим-небудь», тому словосполучення «з приводу нерухомого майна» треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майно або певними діями, пов`язаними з цим майном. Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору. Отже, слід дійти висновку, що за правилами чинного ГПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. Відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини третьої статті 30 ГПК України.

Разом з цим, приймаючи до уваги обставини справи, на переконання суду в зазначеній категорії справ необхідно застосовувати ч. 1 ст. 27 ЦПК України, а не виключну підсудність, оскільки Позивач не перебуває у договірних відносинах з Відповідачем, а відтак між сторонами не виникало договірних відносин що давало б змогу застосовувати виключну підсудність.

Згідно ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Суддя встановивши, що відповідач не зареєстрований на території Приморського району міста Одеси, тому за територіальною юрисдикцією (підсудністю) справу необхідно передати до Іванівського районного суду Одеської області за місцем реєстрації відповідача.

На підставі викладеного і керуючись ст. 27, ст. 31 ЦПК України, суддя,

постановив:

Цивільну справу за позовом Обслуговуючого кооперативу «Жемчужина Квартал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, інфляційних нарахувань та 3 % річних надіслати за підсудністю до Іванівського районного суду Одеської області (67200, Одеська область, Іванівський район, смт. Іванівка, вулиця Центральна, будинок 81-А).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя Л.М. Чернявська