Справа №:755/674/23
Провадження №: 2/755/1326/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М., перевіривши виконання вимог ст. ст. 27, 28 ЦПК України за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей.

Частиною 1 статті 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Позивачем у позовній заяві адресу свого зареєстрованого місця проживання та місцем зареєстрованого проживання відповідача зазначено: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Дніпровського району м. Києва.

Адресою свого фактичного місця проживання позивач зазначає: АДРЕСА_2 .

Адресою фактичного місця проживання відповідача зазначено: АДРЕСА_3 .

З доданих до позовної заяви документів убачається, що сторони по справі є громадянами України та на час звернення до суду позивач та відповідач проживають поза межами території України.

Відповідно до вимог ст. 29 ЦПК України, підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ як джерело права.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (ст. 125 Конституції України).

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Згідно з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Беручи до уваги те, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів подана до Дніпровського районного суду м. Києва за зареєстрованим місцем проживання сторін, при цьому позивач та відповідач проживають за межами України, справа підлягає передачі до Верховного Суду для визначення підсудності.

За викладених обставин, керуючись ст. ст. 19, 29, 260, 353 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Цивільну справу № 755/674/23 (провадження № 2/755/1326/23) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів передати до Верховного Суду для визначення підсудності.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 20.01.2023.

Суддя