Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/369/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.02.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., секретар судового засідання Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина на час навчання,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина на час навчання.

Позовні вимоги мотивує тим, що 20.09.2003 року між сторонами був укладений шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за №42 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від цього шлюбу у сторін народилася троє синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Виноградівського районного суду від 01.07.2020 у справі № 299/1583/20 шлюб розірвано.

Рішенням Виноградівського районного суду від 01.07.2020 у справі № 299/1588/20 вирішено Стягувати з Відповідача на користь Позивачки аліменти на утримання синів в розмірі по 1/6 частині з усіх видів його заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.06.2020 року і до досягнення дітьми повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_4 старшому сину ОСОБА_6 виповнилося 18 років, а тому аліменти на утримання дитини припинились.

Проте, ОСОБА_6 продовжує навчатись. Відповідно до довідки №4 від 05.01.2023 ОСОБА_6 навчається на 3 курсі у вищому професійному училищі №34 м. Виноградів, третього атестаційного рівня у групі ЕЛ-31 денного відділення. Термін навчання по ЗО червня 2023 року. Проте, син і надалі планує продовжувати навчання у ВУЗІ.

Відповідач ОСОБА_2 без рішення суду про стягнення аліментів систематично про дітей матеріально не турбується, оскільки місяцями він може надавати допомогу на свій розсуд, а в подальшому може взагалі нічого не сплачувати.

У добровільному порядку матеріально піклуватися про дітей відповідач не хоче, на жодні письмові та офіційні домовленості щодо виплати аліментів не погоджується, хоча має постійний дохід, будучи електриком в ТОВ «Джентерм» із заробітною платою близько 32000 грн.

Самостійно забезпечувати всіх дітей матеріально позивачка не має змоги. На даний час вона безробітна, шукає нову роботу, хоча раніше працювала у Виноградівській ЗОШ І-ІІІ ступенів №8 вчителем початкових класів, проте з 01.07.2022 звільнена з роботи. Матеріальної допомоги від Держави не отримую.

На даний час, сину ОСОБА_6 потрібні кошти на придбання навчальної літератури, на одяг, на кишенькові витрати, на придбання поточних речей та техніки, на придбання електричних інструментів, отримання водійського посвідчення тощо.

У зв`язку з цим просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_7 (код ІПН НОМЕР_2 ) аліменти на утримання сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , щомісячно в розмірі по 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), до закінчення сином навчання, але не пізніше досягнення нею 23 річного віку.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Нечаєв В.В. подав заяву, в якій позов підтримав, просить розглянути справу без їх з позивачкою участі.

Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив розгляд справи прововдити без його участі, позовні вимоги визнає.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Рішенням Виноградівського районного суду від 01.07.2020 у справі № 299/1583/20 шлюб розірвано.

Рішенням Виноградівського районного суду від 01.07.2020 у справі № 299/1588/20 вирішено Стягувати з Відповідача на користь Позивачки аліменти на утримання синів в розмірі по 1/6 частині з усіх видів його заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.06.2020 року і до досягнення дітьми повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_4 старшому сину ОСОБА_6 виповнилося 18 років, а тому аліменти на утримання дитини припинились.

Проте, ОСОБА_6 продовжує навчатись. Відповідно до довідки №4 від 05.01.2023 ОСОБА_6 навчається на 3 курсі у вищому професійному училищі №34 м. Виноградів, третього атестаційного рівня у групі ЕЛ-31 денного відділення. Термін навчання по ЗО червня 2023 року. Проте, син і надалі планує продовжувати навчання у ВУЗІ.

Згідно з ч.2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі -СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу .

Зазначена правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 225/1447/16-ц та від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження.

Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17.

Відтак з системного аналізу вказаних норм слідує, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Враховуючи надані сторонами матеріали та докази, а також встановлені обставини та факти, суд дійшов висновку, що відповідач здатний надавати матеріальну допомогу синові, який продовжує навчання.

При визначенні суми, яку потребує син відповідача на період навчання суд враховує обставини, визначені в ст. 182 СК України, а саме стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, те, розмір прожиткового мінімуму, який існує в державі для працездатних осіб на час винесення судом рішення.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує розмір ймовірної вартості витрат на навчання, оплату переїзду до місця навчання та у зворотному напрямку; на засоби індивідуальної гігієни, на харчування та на одяг дитини, та приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня звернення до суду з позовом, тобто з 20.01.2023 і до закінчення сином навчання, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп. які підлягають покладенню на відповідача, відповідно до ч.6 ст. 141ЦПК України, - слід стягнути з ОСОБА_2 на користь держави, оскільки позивачка звільнена від їх оплати. При цьому розмір судового збору визначений судом на підставі Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 182, 195, 199, 200 СК України, ст.ст. 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273,ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп НОМЕР_3 , мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , рнокпп НОМЕР_2 , мешканки АДРЕСА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який продовжує навчання в розмірі по 1/6 частині з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом, тобто з 20.01.2023 рок і до закінчення навчання - 30.06.2023 року, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп НОМЕР_3 , мешканця АДРЕСА_1 в дохід держави 1073,60 гривень судового збору

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийВ. В. Леньо