Справа № 177/586/13-ц
Провадження № 6/177/11/23
У Х В А Л А

Іменем України

27.02.2023 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Лященко В.В.,

за участю: секретаря Кантилович К.А.,

представника заявника Юрченко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Кривому Розі Дніпропетровської області заяву акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», боржник ОСОБА_1 , заінтересована особа Криворізький відділ державної виконавчої служби у Криворізькому районі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа,

встановив:

У лютому 2023 року заявник звернувся до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа №177/586, виданого 17.05.2013 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 боргу у розмірі 208 717, 14 гривень. Виконавчий лист перебував на примусовому виконанні у Криворізькому відділі ДВС (ВП 51523191). 18.01.2023 року банком на адресу Криворізький відділ державної виконавчої служби у Криворізькому районі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) направлено запит про надання інформації щодо стану виконавчого провадження. Згідно відповіді державного виконавця 20.05.2017 року було винесено постанову по повернення виконавчого документа стягувачу. Зазначаючи, що станом на 15.02.2023 на адресу банку постанова про повернення виконавчого документу стягувачу за виконавчим листом №177/586, виданого 17.05.2013 року не надходила, строк пред`явлення виконавчого документу закінчився з поважних причин, а саме внаслідок недотримання державною виконавчою службою ЗУ «Про виконавче провадження», заявник просив суд визнати поважними причини пропуску банком строку для пред`явлення виконавчого листа та поновити його.

Представник заявника в судовому засіданні на задоволенні заяви наполягала. Зазначила, що через ковідні обмеження та введення в Україні військового стану банк був позбавлений можливості отримати інформацію про хід виконавчого провадження.

Боржник та представник відділу ДВС в судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення повідомлялися належним чином. Їх неявка в порядку ч.3 ст.433 ЦПК України не є перешкодою для розгляду даного питання.

Вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17.05.2013 року позов публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 216 452, 73 гривні та витрати по справі в розмірі 2 164, 53 гривні.

З листа Криворізького відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) від 25.01.2023 року вих.№3337 вбачається, що виконавче провадження №51523191 відкрите за виконавчим листом №177/586 від 17.05.2013 року раніше перебувало на виконанні у відділі, але 20.05.2017 року було завершено на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ разом із постановою про повернення виконавчого документу стягувачу було направлено на адресу стягувача в м. Дніпро, пр. Гагаріна, 115. Надати детальну інформацію та копію постанови пор повернення виконавчого документа стягувачу не можливо, оскільки зазначене виконавче провадження, яке перебувало на виконанні у відділі та завершене у 2017 році було знищено відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, відповідно Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2018 року № 2274/5.

Згідно з частиною першою статті 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів. Зокрема, поважними можна визнати ті причини, які не залежали від волі стягувача.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Судом встановлено, що 20.05.2017 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу з примусового виконання виконавчого листа № 177/586 виданого 17.05.2013 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» боргу у розмірі 208 717, 14 гривень на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», однак ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з вказаною заявою лише в січні 2023 року, тобто після спливу майже шести років з моменту повернення виконавчого листа.

Єдиною підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання є поважність причин пропуску строку та наявність необхідних доказів щодо підтвердження факту втрати виконавчих документів. Водночас заявник повинен подати докази, а суд має обов`язково перевірити, чи не були виконані втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватись у кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому, поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії та підтверджені належними доказами.

Положеннями статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Представник заявника посилається на те, що публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» постанову про повернення виконавчого документу стягувачу не отримував.

Однак, заявником в порушенням приписів статей 76-81 ЦПК України не наведено належних та допустимих доказів вчинення будь-яких активних дій на реалізацію своїх прав, як сторони виконавчого провадження.

Заявник не зазначає жодних об`єктивних поважних причин, які б унеможливлювали чи створювали перешкоду заявнику звернутися до виконавчої служби з запитом щодо відкриття та стану виконавчого провадження, звернутися до суду для отримання дублікату виконавчого листа і пред`явити його до виконання у встановлений законом строк.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 зі справи "Пономарьов проти України" роз`яснив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Також, Європейського суду з прав людини у вказаному рішенні зазначив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю обставин, які б перешкоджали стягувачу дізнатись про стан відомого йому виконавчого провадження, а відтак і вжити відповідних заходів у встановлений законом строк, ураховуючи, що про відкриття виконавчого провадження стягувач був обізнаний з 2016 року, а про стан цього провадження він поцікавився тільки у січні 2023 року, відсутні й правові підстави для поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа.

З аналізу судової практики вбачається, що поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

В заяві Банк посилається на те, що не було відомо про хід виконавчого провадження, зокрема про повернення виконавчого листа.

Вказані доводи суд вважає безпідставними, оскільки заявник як учасник виконавчого провадження, будучи достовірно обізнаним про відкриття виконавчого провадження, при відсутності надходжень на погашення стягнутої заборгованості, мав можливість дізнатися про рух виконавчого провадження, в т.ч. з Автоматизованої системи виконавчого провадження шляхом застосування ідентифікатору доступу, мав право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця.

Доказів того, що представники Банку скористались цими правами, належним чином контролювати виконання рішення суду, ухваленого на його користь, матеріали справи не містять.

Жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення Банком, як стягувачем, майже протягом шести років процесуальних дій, зокрема, повторно пред`явити виконавчий документ до примусового стягнення у визначений законом строк, з об`єктивно непереборних, незалежних від волевиявлення стягувача причин, не було надано до суду.

Фактичні обставини справи свідчать про те, що впродовж тривалого періоду часу Банк байдуже ставився до своїх процесуальних прав і обов`язків як сторони виконавчого провадження, не сумлінно користувався усіма наданими йому правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Виходячи з викладеного, та враховуючи, що строк встановлений для пред`явлення виконавчого документа до виконання, закінчився, причину поважності пропуску строку заявлену представником заявника в судовому засіданні суд вважає неповажною, так як банк не надав доказів того, що ним вжито заходи щодо з`ясування стану виконавчого провадження, не зрозуміла причина такої тривалої бездіяльності заявника до моменту подачі заяви, тому суд вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст.12, 13, 258-260, 433 ч.1 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 28.02.2023 року.

Суддя В.В.Лященко