Справа № 177/676/23
Провадження № 2-н/177/62/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2023 м. Кривий Ріг

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Суботіна С. А. розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду 04.04.2023 із указаною заявою, відповідно до якої просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

На виконання вимог ч. ч. 5, 7 ст. 165 ЦПК України, судом отримано відомості з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідно до яких місце проживання ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Загальні правила підсудності визначені у ч. 1 ст. 27 ЦПК України, відповідно до якої, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Порядок дій суду, пов`язаних із визначенням підсудності заяви про видачу судового наказу регламентові у ч. ч. 4 9 ст. 165 ЦПК України. При цьому, вказаними нормами визначається порядок дій, коли боржником є фізична особа (ч. ч. 5, 6, 7, 9 ст. 165 ЦПК України).

У свою чергу, відповідно до ч. 8 ст. 165 ЦПК України, якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місце знаходження боржника - юридичної особи або фізичної особи-підприємця буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

Отже, положеннями ст. 165 ЦПК України, не передбачено можливості направлення заяви до іншого суду, де боржником є фізична особа.

Відтак, можливість направлення заяви про видачу судового наказу за підсудністю до іншого суду стосується лише випадку, якщо боржником за такою заявою є юридична особа або фізична особа-підприємець.

Наслідки порушення правил підсудності при поданні заяви про видачу судового наказу передбачені п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу, суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Враховуючи наведене, вважаю, що у видачі судового наказу ОСОБА_1 за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини, необхідно відмовити, що не позбавляє права на звернення до суду з заявою про видачу судового наказу за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання боржника.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 160-166, 353, 354 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцять) днів з дня її складення та підписання суддею.

Суддя: