Справа № 541/3289/22
Провадження №2-о/525/6/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2023 Великобагачанський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Прасол Я.В.,

секретаря судового засідання Хоменка М.М.,

з участю заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Акрітова П.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка в порядку окремого позовного провадження матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа Гоголівська селищна рада Миргородського району Полтавської області,

в с т а н о в и в:

12.01.2023 до Великобагачанського районного суду Полтавської області з Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, згідно ухвали судді від 23.12.2022, надійшли матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , представник заявника адвокат Акрітов Павло Костянтинович, про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа Гоголівська селищна рада Миргородського району Полтавської області.

В обґрунтування вимог заявник посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

На момент смерті спадкодавця він був зареєстрований в с. Мар`янське за іншою адресою, але фактично проживав разом зі своєю матір`ю, оскільки остання за станом здоров`я не могла проживати сама, потребувала постійного стороннього догляду.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник ОСОБА_1 , як син померлої ОСОБА_2 , є спадкоємцем першої черги після смерті останньої.

Заявник з метою оформлення спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Ряжко О.В., яка відмовила у відкритті спадкової справи, у зв`язку з пропуском останнім строку на прийняття спадщини, оскільки зареєстрований заявник був за іншою адресою ніж спадкодавець.

Посилаючись на вищевикладені обставини заявник звернувся до суду та просив встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.

Ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 13.01.2023 відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 , справу призначено до судового розгляду на 01.02.2023, у подальшому розгляд справи відкладено на 20.02.2023, з поважних причин.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Акрітов П.К. заяву підтримали у повному обсязі, просили її задовольнити з підстав зазначених у ній. Заявник повідомив суду, що він зареєстрований у будинковолодінні, яке є суміжним з будинковолодінням покійної матері ОСОБА_2 . Через хворобу мати не могла самостійно пересуватися, у зв`язку з чим він переїхав до неї та постійно проживав разом з нею до її смерті, здійснював догляд за матір`ю.

Інші учасники судового розгляду у судове засідання не з`явилися про місце, дату та час судового розгляду були повідомлені належним чином.

Від заінтересованої особи Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області 25.01.2023 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі її представника (а.с. 29).

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 суду пояснили, що дійсно заявник ОСОБА_1 проживав разом зі своєю матір`ю на момент її смерті в с. Мар`янське, здійснював догляд за нею, оскільки вона не могла самостійно себе обслуговувати.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд, заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1 , його представника адвоката Акрітова П.К., свідків, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 21.11.2017, виданого Виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Мар`янське, Великобагачанського району, Полтавської області, актовий запис №14 (а.с. 8).

Відповідно до довідки про причину смерті №48 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , причиною смерті є хронічна судинно мозкова недостатність ( а.с. 14, 34).

Згідно договору купівлі-продажу від 27.05.1997 ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_6 житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 13).

Відповідно до довідки виданої Виконавчим комітетом Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області №882 від 27.10.2022, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на момент смерті своєї матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , здійснюючи догляд за нею ( а.с. 11).

Згідно постанови приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Ряжко О.В. від 21.11.2022 ОСОБА_1 відмовлено у заведенні спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , оскільки він не був зареєстрований із спадкодавцем за однією адресою та не подав у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини (а.с. 10).

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до абзацу першого пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Із матеріалів справи не встановлено наявності спору про право.

Відповідно до п. 23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до положень частини третьої ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявляв про відмову від неї. Тобто, якщо протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не заявив про відмову від спадщини, після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини він може одержати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, подавши відповідну заяву.

Оскільки заявник не може надати документи, які підтверджують його фактичне проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини, ІНФОРМАЦІЯ_1 , він не може реалізувати своє право на оформлення спадщини.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Факт проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини 21.11.2017 підтверджений матеріалами справи та показами свідків, що узгоджуються з доводами заявника.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Частинами другою та шостою статті 29 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно з пунктами 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, у редакції на момент відкриття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Зі змісту наведених норм закону вбачається, що під постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою.

За таких встановлених обставинах, суд приходить до переконання, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 4, 11, 12, 13, 76-80, 81, 83, 128, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 315, 316, 319 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін:

заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

представник заявника адвокат Акрітов Павло Костянтинович, адреса: вул. Незалежності, 15а, оф.9, м. Миргород, Полтавської області, свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2157 від 18.04.2018;

заінтересована особа: Гоголівська селищна рада Миргородського району Полтавської області, , юридична адреса: вул. С.Гор`єва, 27, селище Гоголеве, Миргородського району, Полтавської області.

Повний текст рішення суду складено 27.02.2023.

Суддя Я.В. Прасол