ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/4011/21
Провадження № 2/362/301/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.01.23 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,
за участі секретаря Берковської Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування технічними засобами в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Васильківська міська територіальна громада Київської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою в якій просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Вказуючи на те, що їй на праві користування належить квартира АДРЕСА_1 на підставі рішення Виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області про зміну умов договору найму житлового приміщення №919 від 24.12.2003 року та ордеру Васильківської міської ради депутатів трудящих на право зайняття житлоплощі №300 від 14.08.1944 року.
На даний час у вказаній квартирі, крім Позивача також реєстрацію місця проживання мають син Позивача - ОСОБА_2 .
Фактично в даній квартирі Відповідач не проживає більше двох років без поважних причин, що підтверджується Актами обстеження житлових умов від 08.07.2020 року, 14.02.2021 року, 14.07.2021 року.
Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має і взагалі квартирою не цікавиться. Позивачу постійно доводиться сплачувати комунальні платежі у підвищеному розмірі за всіх осіб, зареєстрованих у квартирі (в тому числі і за Відповідача, який в ній не проживає). Його реєстрація в квартирі значно обмежує законні права Позивача.
Позивач та інші члени сім`ї не чинили перешкод у користуванні Відповідачем житловим приміщенням. Зі слів Відповідача, він фактично проживає в м. Українка Обухівського району Київської області.
З моменту добровільної зміни Відповідачем свого місця проживання він не погоджується на добровільне звернення із заявою про зняття з реєстрації місця проживання, а тому вона вимушена звертатися до суду.
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04.08.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з наданням позивачу строку протягом десяти днів з дня її отримання для усунення недоліків позову (а.с. 14).
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11.08.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження (а.с. 20А-21).
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.09.2022 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду (а.с.49).
Позивачка в судове засідання не з`явилася, направила до суду клопотання про слухання справи у її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити (а.с. 47).
ОСОБА_2 , якій належним чином повідомлявся про відкриття провадження по справі в порядку загального позовного провадження за останнім відомим місцем проживання, отримав матеріали позовної заяви (а.с.36, 45), та за допомогою смс повідомлення (а.с. 42, 46, 56) не скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву, та в судове засідання не з`явився, тому, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Представник третьої особи, в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 27).
На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності відзиву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області про зміну умов договору найму житлового приміщення №919 від 24.12.2003 року, ОСОБА_1 є квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 у зв`язку із смертю основного квартиронаймача мати позивача ОСОБА_3 (а.с. 6).
Як вбачається із ордеру Васильківської міської ради депутатів трудящих на право зайняття житлоплощі №300 від 14.08.1944 року ОСОБА_3 зі складом сім`ї 4 осіб видано ордер на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.7).
Згідно довідки про склад зареєстрованих осіб від 16.07.2021 року №5311 виданою Відділом з питань реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 8).
Згідно до Актів виданих депутатом Васильківської міської ради Брукви М.Д. від 08.07.2020 року, від 14.02.2021 року та від 14.07.2021 року, вбачається, що ОСОБА_1 , 1949 року народження зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом з нею прописаний, але не проживає, участі в утриманні житла не приймає, комунальні платежі не сплачує її син, ОСОБА_2 , 1974 року народження, який проживає в м. Українка, Київська область, вулиця та номер будинку не відомий (а.с. 9-11).
Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно із частиною четвертою статті 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Стаття 71 ЖК Української РСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку, з урахуванням фактичних обставин справи та правил статті 89 ЦПК України щодо оцінки доказів.
Отже, збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім`ї є одним із способів захисту житлових прав фізичних осіб.
Відповідно до статті 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Аналіз статей 71, 72 ЖК Української РСР дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: непроживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин.
Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК Української РСР строки у жилому приміщенні без поважних причин, що позивач на думку суду довів наданими актами.
Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності.
Указане відповідає роз`ясненням, наданим судам у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», відповідно до якого у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК Української РСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Окрім того, суд бере до уваги, що втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла (рішення Європейського суду з прав людини у справі «МакКенн проти Сполученого Королівства» від 13 травня 2008 року пункт 50, «Кривіцька та Кривіцький проти України» від 02 грудня 2010 року).
Втручання держави є порушенням статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не переслідує законну мету, одну чи декілька, що перелічені у пункті 2 статті 8, не здійснюється «згідно із законом» та не може розглядатись як «необхідне в демократичному суспільстві» (рішення у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року).
Факт не проживання ОСОБА_2 у спірній квартирі підтверджується трьома актами виданих депутатом Васильківської міської ради Брукви М.Д, де вказано, що ОСОБА_2 не проживає більше двох років, участі в утриманні житла не приймає, комунальні платежі не сплачує.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 понад встановлений законом термін - понад рік без поважних причин не проживає в спірній квартирі, із заявами до уповноважених органів про причини своєї відсутності не звертався, обов`язок по сплаті комунальних послуг не несе, перешкод в користуванні йому ніхто не чинив, із заявами про усунення перешкод у користуванні житлом до уповноважених осіб відповідач також не звертався, в спростування вказаного відповідачем суду докази надано не було, відтак останній втратив право користуватися цим житлом, що дає підстави суду визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь Держави в сумі 992 грн. 40 коп.
Керуючись статтями 6, 9, 71, 72, 150, 156 ЖК України, статтями 4, 11, 12, 19, 42, 80, 81, 89, 141, 200, 206, 247, 263, 265, 280 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Васильківська міська територіальна громада Київської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням по АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте Васильківським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Текст рішення виготовлено 09.02.2023 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко