Справа № 185/2278/23
Провадження № 2/185/1418/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі : головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря Мінарської О.А., розглянувши у судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» про захист прав споживачів, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ЮК «Дія-Актив» в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь : інфляційні втрати за період з 23.11.2021 року по 09.02.2023 року 873, 58 грн.; 3% річних за період з 23.11.2021 року по 09.02.2023 рік 116, 51 грн.; моральну шкоду 2000 грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що на підставі виконавчого напису нотаріуса в рамках виконавчого провадження з нього було стягнуто в примусовому порядку 3 192,59 грн., з яких: 400 грн. - витрати виконавчого провадження; 253, 87 грн. основна винагорода; 2 538, 72 грн. боргу. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.05.2022 року визнано виконавчий напис за реєстровим № 26693 від 15.09.2021 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості за кредитним договором від 10.02.2020 року таким, що не підлягає виконанню. Отже вважає, що відповідач безпідставно набув його грошові кошти в розмірі 2538,72 грн. З метою повернення безпідставно набутих відповідачем коштів, позивач звернувся до суду з позовом. На даний час вважає, що з часу коли його кошти були безпідставно стягнуті відповідачем він зазнав інфляційних втрат та моральної шкоди. Отже за період з дати винесення постанови про звернення стягнення по 09.02.2023 року відповідач повинен йому сплатити 3% річних в сумі 116, 51 грн.; інфляційні втрати 873, 58 грн. та моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

Ухвалою від 07.03.2023 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом/повідомленням сторін.

Відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого заперечує проти задоволення позову посилаючись на те, що позивачем не доведено виникнення у відповідача обов`язку по поверненню грошових коштів позивачу. Крім того вважає, що розрахунки інфляційних втрат, 3% річних розраховані невірно. Позивач розраховує період з дати винесення постанови про звернення стягнення, однак це не відповідає дійсності, оскільки рішенням суду від 05.05.2022 року було визнано виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, рішення набрало законної сили 06.06.2022 року. Отже якщо навіть і припустити що у відповідача виник обов`язок по поверненню грошових коштів період необхідно брати або з дати набрання чинності зазначеного рішення суду або зх. Дати набрання чинності рішення суду від 14.02.2023 року яким позивачу були повернуті безпідставно отримані кошти. У такому випадку якщо брати до уваги останнє рішення то обов`язок у відповідача взагалі відсутній. Оскільки з позовом позивач звернувся 09.02.2023 року. Вважає, що вимога про стягнення моральної шкоди не підлягає задоволенню оскільки відсутній причинно-наслідковий зв`язок між якимись незаконними діями відповідача та спричиненою позивачу моральною шкодою. Просив відмовити у задоволенні позову.

В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов не визнає з підстав викладених у відзиві.

Суд вважає за можливе на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами.

Суд дослідив матеріали справи та оцінив наявні докази у їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 05.05.2022 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 26693 від 15.09.2021 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. яким з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЮК «Дія-Актив» стягнуто заборгованість за кредитним договором від 10.02.2020 року. (а.с.12,13)

14.02.2023 року рішенням Павлоградського міськрайонного суду позов ОСОБА_1 до ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. про захист прав споживачів задоволений частково. Стягнуто з ТОВ «ЮК «Дія-Актив» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 2 538,72 грн. В задоволенні інших вимог відмовлено.

Даним рішенням встановлено, що за виконавчим написом, який рішенням суду визнано таким, що не підлягає виконанню, в рамках виконавчого провадження з ОСОБА_1 було безпідставно стягнуто 2 538,72 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивач звертаючись до суду з даним позовом посилається на те, що з часу коли його кошти були безпідставно стягнуті відповідачем він зазнав інфляційних втрат та моральної шкоди.

Частиною другою статті 1214 ЦК України встановлено, що у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, як інакше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Якщо без достатньої правової підстави набуваються або зберігаються гроші, на них нараховуються відсотки згідно зі статтею 536 ЦК України з того часу, коли набувач дізнався або повинен був дізнатися про безпідставність набуття або збереження грошових коштів.

У постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 у справі №910/22034/15 зроблений висновок, що стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань. Тому, у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних від простроченої суми відповідно до частини другої статті 625 ЦК. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/10156/17.

Оскільки відповідачем порушене позадоговірне грошове зобов`язання, що виникло на підставі статті 1212 ЦК України, то до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи частини другої статті 625 ЦК України.

Обов`язок відповідача повернути безпідставно отримані кошти виник після набрання рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.05.2022 року законної сили, тобто з 06.06.2022 року.

Тобто, є правомірними вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми нарахованих 3% річних та інфляційних втрат на підставі положень частини другої статті 625 ЦК України за період з 06.06.2022 по 09.02.2023 року.

Отже суд погоджується з розрахунком наведеним відповідачем у відзиві на позов за період з 06.06.2022 року по 09.02.2023 року:

- з 06.06.2022 по 31.12.2022 (209 днів) сума 3% річних становить 43,61 грн. ( 2538,72 х 3 х 209 / 365 / 100)

- з 01.01.2023 по 09.02.2023 (40 днів) сума 3% річних становить 8,35 грн. (2538,72 х 3 х 40 / 365 /100)

всього 43, 61 грн. + 8.35 грн. = 51, 96 грн.

Інфляційне нарахування з 06.06.2022 року по 09.02.2023 року складає:

103,1% х 100,7% х 101,1% х 101,9 % х 102,5% х 100,7% х 100,7% х 100,8 % = 1,1206160

2538,72 грн. х 1,1206160 2 538,72 грн. = 306,21 грн.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог у цій частині, та відповідно про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у сумі 51, 96 грн., інфляційних втрат у сумі 306, 21 грн.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди необхідно зазначити наступне.

Положенням статей 23, 1167 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, крім іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно з пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 (з наступним змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може проявлятися, зокрема: в моральних переживаннях в зв`язку з порушенням права власності.

Як зазначено у пункті 9 вказаної Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Між тим, до істотних обставин, що підлягають з`ясуванню судом та доведенню сторонами у такому спорі, є наявність всіх сукупних елементів складу цивільного правопорушення; при цьому позивач зобов`язаний довести протиправність поведінки відповідача, розмір заподіяної шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Між тим, всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України, позивачем на виконання вказаних вимог законодавства не було надано суду належних доказів того, що йому було заподіяну моральну шкоду, яку позивач оцінив у розмірі 2000,00 грн., не доведено причинно-наслідковий зв`язок між завданою позивачу шкодою та діями з боку відповідача, що унеможливлює задоволення позову у цій частині.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в сумі 127, 88 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 11-13, 81, 95, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» про захист прав споживачів задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» на користь ОСОБА_1 3% річних у сумі 51 (п`ятдесят одна) гривня 96 копійок, інфляційні втрати у сумі 306 (триста шість) гривень 21 копійку, а всього 358 (триста п`ятдесят вісім) гривень 17 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» на користь держави судові витрати в розмірі 127 (сто двадцять сім) гривень 88 копійок.

В іншій частині відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив», , місцезнаходження: 03035, м. Київ, вул. Сурикова, 3.

Суддя С. Г. Юдіна