Справа № 727/3373/23
Провадження № 2-з/727/21/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2023 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі:

головуючого судді Терещенко О.Є.

при секретарі Аниськовій К.В.

розглянувшиу відкритому судовому засіданні заяву особи, яка може набути ста-тусу позивача ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Якобишена Тетяна Дмитрівна, особи, які можуть набути статусу відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про забезпечення позову до подачі позовної заяви, -

встановив:

Представник ОСОБА_1 , адвокат Якобишена Т.Д., 06.04.2023 року звер-нулась до суду із заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

У поданій заяві посилалась на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належала квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого Першою чернівецькою державною нотаріальною контрою 03 травня 2001 року за реєстровим № 3-610.

08 вересня 2008 року між ним, ОСОБА_1 , його колишньою дружиною ОСОБА_3 та падчеркою ОСОБА_4 ук-ладено договір дарування квартири АДРЕСА_1 , який посвідчено приватним но-таріусом ОСОБА_5 на бланку ВКР № 662260, зареєстровано в реєстрі за № 9740.

13 вересня 2022 року йому стало відомо, що влітку 2022 року ОСОБА_4 звернулася до Шевченківського районного суду міста Чернівці до нього із позовною заявою про усунення перешкод у користуванні квартирою та просила суд усунути пе-решкоди в користуванні квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 шляхом виселення. Заявник вказує, що під час розгляду даної справи в суді представник ОСОБА_4 , адвокат Поляк М. В., заявила, що вони прода-дуть квартиру та нові власники все одно виселять його з квартири.

Разом з тим зазначає, що на даний час він готує позовну заяву про визнання до-говору дарування недійсним, однак побоюється, що відповідачки можуть продати квар-тиру та залишити його без житла.

У зв`язку з вищевикладеним, просив забезпечити позов шляхом накладення ареш-ту на квартиру АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд виходить із наступного.

Так, за змістом ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпе-чення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ви-конання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюва-них прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір зверну-тися до суду.

Отже, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню від-новлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постанов-леного рішення, що повністю відповідає зазначеним вище вимогам Європейського су-ду.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунто-ваності доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового про-цесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або не-виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`яз-ку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учас-никами даного судового процесу.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається су-дом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених час-тиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується шляхом на-кладення арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходяться у нього; заборони вчиняти певні дії. Заборона відповідачеві вчиняти певні дії є видом забезпечення позо-ву, яка спрямована проти активних учинків відповідача, що можуть ускладнити вико-нання рішення суду.

Згідно роз`яснень, що надані в п.4 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуаль-ного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на під-твердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема, в тому, що між сторонами дійсно ви-ник спір та реально існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рі-шення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем ви-могами.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визна-чається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інте-ресу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладан-ня арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Таким чином, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпе-чення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також ін-ших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпе-чення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забез-печити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; за-побігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних зако-ном інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Виходячи із того, що предметом можливого позову є нерухоме майно, правовий статус якого може змінитись у разі задоволення позовних вимог, крім того, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до вчинення нової реєстраційної дії щодо спірної нерухомості, яка може стати предметом позову, що, у свою чергу, унеможли-вить виконання рішення суду і захист прав та інтересів у разі задоволення позовних ви-мог, суд вважає доцільним задовольнити вимоги заяви адвоката Якобишеної Т.Д. та за-довольнити заяву про забезпечення позову до подачі позовної заяви накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Отже, застосування таких заходів забезпечення позову не порушить прав та охо-ронюваних законом інтересів відповідачів у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, а лише запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 149- 153 ЦПК України, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Якоби-шена Тетяна Дмитрівна, особи, які можуть набути статусу відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , про забезпечення позову до подачі позов-ної заяви -задовольнити.

Вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Роз`яснити заявнику положення ч.13 ст.158 ЦПК України, відповідно до яких за-ходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами части-ни третьої статті 152 цього Кодексу, повернення позовної заяви; відмови у відкритті провадження у справі.

Копію ухвали направити Відділу з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради, Центру надання ад-міністративних послуг в м. Чернівцях - для виконання, а учасникам справи - для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.Є.Терещенко