ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

19 січня 2032 року

м. Валки

справа № 630/919/21

провадження № 22-ц/818/174/23

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Тичкової О.Ю., Маміної О.В.,

за участю секретаря судового засідання : Сізовоної О.О.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі її представника ОСОБА_3 , на заочне рішення Люботинського міського суду Харківської області від 23 лютого 2022 року, ухвалене суддею Зінченко О.В., -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

В обгрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 .. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка серед іншого складається із квартири АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_4 склав заповіт від 03 вересня 2010 року, яким заповів їй все своє майно, де б таке не було та з чого б воно не складалось. 31 березня 2011 року ОСОБА_5 , як донька померлого, подала заяву про прийняття обов`язкової частки спадкового майна, яку надіслала до нотаріальної контори. 14 листопада 2011 року нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину на 3/4 частини спадкового майна на ім`я ОСОБА_1 . На 1/4 частку спадкового майна свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на 1/4 частки спадкового майна, яка досі є відкритою через неприйняття обов`язкової частини спадщини за законом ОСОБА_5 , вона отримала постанову про відмову у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом. Разом із тим, вона дізналась, що ОСОБА_5 так і не оформила спадщину на 1/4 частину майна за життя та ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Після її смерті спадщину прийняла її донька відповідач ОСОБА_2 24 квітня 2019 року відповідач звернулась до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 на 1/4 частку вищевказаної квартири, що належить ОСОБА_4 , спадкоємцем якої була ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій державного нотаріуса Гайсинської державної нотаріальної контори Вінницької області було відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину на вище вказане майно з підстав ненадання доказів на підтвердження наявності родинного зв`язку ОСОБА_5 з ОСОБА_6 . Зазначає, що через не оформлення 1/4 частки квартири вона не може розпоряджатися вільно своєю часткою, що порушує її право.

Просить суд визнати за нею право власності на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , яка складається з однієї кімнати має житлову площу 14.10 кв.м., загальною площею 38,80 кв.м., закріплено комору площею 4,50 кв.м., сарай площею 7,7 кв.м. в порядку спадкування за заповітом.

Заочним рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 23 лютого 2022 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в особі свого представника ОСОБА_3 , просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_5 не можна вважати особою яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , оскільки хоч і ОСОБА_5 подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , у встановлений законом шестимісячний строк, проте остання не надала належних доказів нотаріусу наявності родинного зв`язку зі спадкодавцем.

С цих підстав постановою державного нотаріуса Гайсинської ДНК від 24 квітня 2019 року ОСОБА_2 , відповідачу по справі, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане вище майно. Вказана постанова останньою не оскаржена.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на те, що сам по собі факт прийняття спадщини позивачем за заповітом, при наявності права на обов`язкову частку у спадщині іншого спадкоємця, не є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що не звернення спадкоємця до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину та таким чином її оформлення не має наслідком позбавлення його права на спадкування, оскільки таке право ним було реалізовано та, відповідно, спадщина належить йому з моменту її відкриття.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 25 січня 2011 року Другою ДНК Харківського району Харківської області за реєстровим №1-32, на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 03 лютого 2011 року.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася, в тому числі із вищевказаної квартири.

За життя 03 вересня 2010 року ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Гонтаренко С.Л., за реєстровим №2206, яким заповів належне йому майно ОСОБА_1 , позивачу по справі, що підтверджується інформацією з Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області.

14 жовтня 2011 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , на 3/4 квартири АДРЕСА_1 .

Згідно витягу про державну реєстрацію прав № 31873764 від 01 листопада 2011 року ОСОБА_1 є власницею 3/4 частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Також, матеріали справи свідчать, що із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , звернулась ОСОБА_5 .

Так, згідно інформації Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області від 17 грудня 2021 року за №1261/01-16/П, 22 червня 2011 року до Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області надійшла заява від 31 березня 2011 року від дочки померлого ОСОБА_4 ОСОБА_5 про прийняття належної їй обов`язкової частки спадкового майна згідно ст. 1241 ЦК України, як непрацездатної та пенсіонера за віком. В цій же заяві ОСОБА_5 повідомляє державну нотаріальну контору про те, що в ОСОБА_4 , окрім неї, є ще одна спадкоємиця, дочка померлого ОСОБА_7 , 1959 року народження, що проживає за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 11 вересня 2012 року.

Після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняла її донька ОСОБА_2 , відповідач по справі, що підтверджується інформацією з Гайсинської державної нотаріальної контори Вінницької області № 1754/02-14 від 23 грудня 2021 року з якої вбачається, що на підставі заяви від 21 січня 2013 року про прийняття спадщини від ОСОБА_2 , 05 лютого 2013 року нотаріальною конторою заведено спадкову справу №54/2013 до майна померлої ОСОБА_9 (а.с.58).

09 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/4 частину спадкового майна, у зв`язку з тим, що в матеріалах спадкової справи відсутні докази того, що ОСОБА_5 є спадкоємицею ОСОБА_4 , а також те, що свідоцтва на право на спадщину за законом на 1/4 частки спадкового майна не видано.

Постановою державного нотаріуса Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 14 лютого 2015 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , у зв`язку з тим, що на день відкриття спадщини було двоє спадкоємців за законом, це діти останнього ОСОБА_5 та ОСОБА_7

1/4 частка спадкового майна залишена неоформленою за спадкоємцем згідно закону ОСОБА_5 . В спадковій справі № 49/2011 після смерті ОСОБА_4 зберігається заява ОСОБА_5 про прийняття останньою обов`язкової частки у спадщини та нотаріально засвідчені копії документів, що підтверджують родинні стосунки між нею та спадкодавцем. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком необмежена.

Постановою державного нотаріуса Гайсинської державної нотаріальної контори Вінницької області Петух Н.П. від 24 квітня 2019 року вих.№591/02-31 відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну квартиру, оскільки останньою не надано доказів родинних зв`язків ОСОБА_5 з ОСОБА_4 .

У позовній заяві ОСОБА_1 посилається на те, що оскільки ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вище вказане майно з підстав не надання доказів родинного зв`язку ОСОБА_5 з ОСОБА_4 , вважає, що вона має право визнати за собою право власності на вказану частку майна за заповітом, оскільки вона отримала таке свідоцтво на 3/4 частки спірного майна, але через не оформлення 1/4 частки квартири не може розпоряджатись вільно своєю часткою, що порушує її права.

Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч.ч.1, 3, 5 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка) (ч.1 ст.1241 ЦК України).

За частинами 1, 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Матеріали справи свідчать, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_1 (позивач по справі спадкоємець за заповітом) та дочки ОСОБА_4 - ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (спадкоємці за законом).

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є такими, що прийняли спадщину, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .

14 жовтня 2011 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , на 3/4 квартири АДРЕСА_1 .

1/4 частина спадкового майна (спірної квартири) залишена неоформленою за спадкоємцем згідно закону ОСОБА_5 . Свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом на цю частину не видавалось.

Відповідно до положень статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Натомість, як передбачено частиною 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, не оформлення спадщини (бездіяльність спадкоємця у вчиненні дій направлених на отримання свідоцтва про право на спадщину) не має наслідком позбавлення останнього права на спадкування, оскільки таке право ним було реалізовано, та, відповідно до положень ч.5 ст.1268 ЦК України спадщина йому належить з часу її відкриття.

За таких обставин, посилання позивача на те, що не отримання ОСОБА_5 свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_4 є підставою для визнання за нею права власності на частки спірної квартири є безпідставними.

Крім того, як вбачається з постанови державного нотаріуса Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 14 лютого 2015 року в матеріалах спадкової справі №49/2011 після смерті ОСОБА_4 містяться нотаріально засвідчені копії документів, що підтверджують родинні стосунки між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а тому ОСОБА_2 (відповідач по справі), як спадкоємець ОСОБА_5 не позбавлена буде можливості звернутися до нотаріальної контори у встановленому законом порядку для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 на спірну частку вказаної вище квартири, надавши при цьому нотаріусу зазначені документи.

З урахування викладеного суд не вбачає підстав для скасування рішення яке ухвалено з дотримання вимог закону.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі її представника ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Заочне рішення Люботинського міського суду Харківської області від 23 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 січня 2023 року.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова