РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/8/23

Провадження № 2/293/149/2023

28 лютого 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Проценко Л.Й.

за участю секретаря судового засідання Тишкевич К.Б.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ :

06.01.2023 до Черняхівського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якій ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частки від всіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь судові витрати у виді витрат на професійну правову допомогу у розмірі 14700 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що 15.10.2016 вона уклала шлюб з ОСОБА_2 . Під час перебування в шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У травні 2022 відповідач призваний на військову службу до ЗСУ. 19.12.2022 відповідач подав до суду позов про розірвання шлюбу. На момент подачі позову до суду сторони проживають окремо, син проживає разом з позивачкою. Відповідач кошти на утримання дитини надає нерегулярно. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Її єдиним доходом є державна допомога в розмірі 860 грн, яких абсолютно не достатньо на покриття всіх витрат. Згідно чинного законодавства батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою від 09.01.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання суд призначив на 11:00 год. 30.01.2023 (а.с.17).

30.01.2023 сторони в судове засідання не з`явились. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує. Відповідач причини неявки до суду не повідомив. Суд не мав даних про належне повідомлення відповідача про день та час розгляду справи в суді. Суд, ухвалою занесеною до протоколу судового засідання відклав розгляд справи на 10:00 год. 28.02.2023 (а.с.22).

22.02.2023 направлені на адресу місця проживання відповідача позовні матеріали повернулись до суду без вручення адресату з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.24-40).

28.02.2023 сторони в судове засідання не з`явились. Від відповідача на адресу суду надійшла телефонограма, в якій просить справу за позовом ОСОБА_1 до нього про стягнення аліментів розглядати у його відсутності. Позов визнає в частині стягнення аліментів на утримання сина. В частині стягнення судових витрат позов визнає частково. Вважає їх завищеними. Просить суд їх зменшити. Копію рішення просить направити на його адресу вказану у позові (а.с.41).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За вимогами ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрували шлюб 15.10.2016. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 15.10.2016 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , батьками якого записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 27.10.2020 (а.с.9).

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН "Про права дитини" 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до частини першої статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною 1 ст.183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З огляду на вище викладене, беручи до уваги необхідність захисту інтересів дитини, враховуючи, що відповідач визнав позов в частині стягнення аліментів на утримання сина, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову 06.01.2023 і до повноліття дитини.

Щодо розподілу судових витрат судом зазначається наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" у справах про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору.

Згідно до вимог ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли та якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Таким чином, у порядку ст.141 ЦПК України, судові витрати покладаються на відповідача, тому суд стягує з нього в дохід держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

В частині витрат на правничу допомогу, то слід вказати наступне.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

На підставі п.8 ст.141 ЦПК України встановлено розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад, копіювання документів).

Вказаний розрахунок подається з урахуванням часу витраченого адвокатом на представлення інтересів позивача пов`язаного з вивченням матеріалів, збиранням необхідного обсягу документів, написанням позовної заяви до суду та відповіді на відзив.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано до матеріалів позовної заяви копію договору про надання юридичних послуг №В-493 від 26.12.2022, акт надання юридичних послуг та квитанції про їх оплату в розмірі 14700 грн (а.с.13-14).

Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 року № 13-рп/2000, від 30.09.2009 року № 23-рп/2009.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), сформував позицію у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону N 5076-VI).

Суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц).

Суд, визначаючи розмір витрат на оплату послуг адвоката, керуючись вимогами ч.4 ст. 137 ЦПК України, зважає на умови договору про надання правової допомоги, враховує складність справи та обсяг виконаних робіт, пов`язаних зі збором доказів та витратою часу на надання правової допомоги, підготовку процесуальних документів, дійшов переконання, що в даній конкретній справі стягнення суми коштів у заявленому позивачем розмірі за надану правничу допомогу є частково обґрунтованим.

Отже, враховуючи принцип співмірності заявлених вимог щодо суми витрат, зважаючи на критерій реальності адвокатських витрат та обсяг виконаних робіт адвоката по справі, яка відноситься до категорії малозначних, суд вважає обґрунтованим, розумним, пропорційним та справедливим до предмета спору задовольнити частково розмір витрат на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн, оскільки така сума буде відповідати принципу співмірності та розумності та буде узгоджуватися із позицією Великої Палати ВС справа № 904/4507/18 щодо визначення критеріїв розміру гонорару.

Керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 2, 12, 13, 18, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

ПозовОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 ,який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову 06.01.2023 і до повноліття дитини.

Допустити до негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути зОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 ,який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 (п`яти тисяч) гривень.

Стягнути зОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 ,який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повний текст рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Головуюча суддя Людмила ПРОЦЕНКО