КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №752/3410/20-ц Головуючий у суді І інстанції Вовк С.В.
провадження №22-ц/824/1984/2023 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Суханової Є.М., Сліпченка О.І.,

секретар судового засідання: Гайдаєнко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Укртранс», ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 03 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (правонаступника ОСОБА_5 ) до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Укртранс», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дульської Тетяни Володимирівни про визнання правочину недійсним та скасування записів про право власності,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ОСОБА_3 , ОСОБА_5 звернулися до Печерського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , ПАТ «АК «Укртранс», у якому просили:

- визнати недійсним договір № 162-інв12 про інвестування будівництва житла від 02 жовтня 2021 року, укладений між ПАТ «АК «Укртранс» та ОСОБА_1 ;

- скасувати запис про право власності: 34907802 (підстава внесення запису - Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 50509273 від 27 грудня 2019 року 12:03:15, приватний нотаріус Дульська Т.В., Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000);

- скасувати запис про право власності: 34906886 (підстава внесення запису - Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 505077683 від 27 грудня 2019 року 11:38:01, приватний нотаріус Дульська Т.В., Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000);

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу), індексний номер: 50509273 від 27 грудня 2019 року 12:03:15, приватний нотаріус Дульська Т.В., Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу), індексний номер: 505077683 від 27 грудня 2019 року 11:38:01, приватний нотаріус Дульська Т.В., Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 27 грудня 2005 року між ТОВ «Центрінвестбуд-2000», АКБ «Київ» та ОСОБА_3 укладено інвестиційний договір № 157.

27 грудня 2005 року між ТОВ «Центрінвестбуд-2000», АКБ «Київ» та ОСОБА_6 укладено інвестиційний договір № 143.

ОСОБА_3 та ОСОБА_6 є власниками майнових прав за інвестиційними договорами на будівництво квартир, повністю сплативши вартість об`єктів будівництва, тобто вчинивши дії, спрямовані на виникнення правових передумов, необхідних і достатніх для набуття права вимоги щодо переходу права власності на об`єкти будівництва та для набуття майнових прав на ці об`єкти. ОСОБА_5 є правонаступником щодо права вимоги за інвестиційним договором № 143.

Натомість, позивачі дізналися згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що на підставі запису про право власності їх квартири зареєстровано за ОСОБА_1 .

Позивачі виконали свої зобов`язання за Інвестиційними договорами та сплатили кошти, забудовник (ПАТ «Автомобільна компанія «Укртранс») відповідно втратив право розпоряджатись об`єктами інвестування - квартирами №№ 131 , 145 , а тому не міг бути укладений договір № 162-інв12 про інвестування будівництва житла від 02 жовтня 2012 року. Таким чином, оскільки договір № 162-інв12 про інвестування будівництва житла від 02 жовтня 2012 року укладений в порушення діючого законодавства, то він має бути визнаний судом недійсним. Позовні вимоги про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є похідними від первісної вимоги про визнання правочину недійсним.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 03 березня 2021 року задоволено частково позов ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ..

Визнано недійсним договір № 162-інв12 про інвестування будівництва житла від 02 жовтня 2012 року, укладений між ПрАТ «АК «Укртранс» та ОСОБА_1 ..

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 50509273 від 27 грудня 2019 року 12:03:15, приватний нотаріус Дульська Тетяна Володимирівна, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 505077683 від 27 грудня 2019 року 11:38:01, приватний нотаріус Дульська Тетяна Володимирівна, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ПрАТ «АК «Укртранс» на користь ОСОБА_3 по 840 грн 80 коп. судового збору з кожного.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ПрАТ «АК «Укртранс» на користь ОСОБА_5 по 840 грн 80 коп. судового збору з кожного.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва від 03 березня 2021 року в частині задоволених позовних вимог та ухвалити у цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ..

Доводи апеляційної скарги обгрунтовував зокрема тим, що в матеріалах справи відсутні докази того, що позивачі у повному обсязі виконали свої зобов`язання перед ТОВ "Центрінвестбуд-2000" за інвестиційними договорами.

У грудні 2022 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Боримської І.О. надійшла заява про відмову від апеляційної скарги в частині задоволенні вимог про визнання недійсним договору № 162-інв12 про інвестування будівництва житла від 02 жовтня 2012 року, який укладений між ПАТ "Автомобільна компанія "Укртранс" та ОСОБА_1 в частині квартири АДРЕСА_3 та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 505077683 від 27 грудня 2019 року 11:38:01, приватний нотаріус Дульська Тетяна Володимирівна, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 січня 2023 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Боримської І.О. про відмову від апеляційної скарги в певній частині задоволено - закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 03 березня 2021 року в частині задоволенні вимог про визнання недійсним договору № 162-інв12 про інвестування будівництва житла від 02 жовтня 2012 року, який укладений між ПАТ "Автомобільна компанія "Укртранс" та ОСОБА_1 в частині квартири АДРЕСА_3 та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 505077683 від 27 грудня 2019 року 11:38:01, приватний нотаріус Дульська Тетяна Володимирівна, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

ПрАТ «АК «Укртранс» також подало апеляційну скаргу, у якій просило скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва від 03 березня 2021 року в частині задоволених позовних вимог та ухвалити у цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .. Обгрунтовуючи тим, що висновок суду першої інстанції про те, що 19.11.2007 року ВАТ Автомобільна компанія "Укртранс" передало ТОВ "Центрінвестбуд-2000" майнові права на квартири № 131 та № 145 у відповідності до Акту є невірним, оскільки передача майнових прав на об`єкти інвестування відбувається виключно шляхом укладення між сторонами додаткової угоди про передачу майнових прав на об`єкт інвестування, яка з моменту її підписання є невід`ємною частиною Договору № 31 про інвестування будівництва житла від 15 грудня 2003 року. Крім того зазначає, що 24.11.2005 року між ВАТ Автомобільна компанія "Укртранс" та ТОВ "Центрінвестбуд-2000" укладено Додаткову угоду № 3/3, яким було розірвано Договір № 31 про інвестування будівництва житла від 15 грудня 2003 року.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 , особа яка не приймала участі у справі, подала апеляційну скаргу, у якій просила скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва від 03 березня 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсним договору № 162-інв12 про інвестування будівництва від 02 жовтня 2012 року, укладений між ПрАТ «АК «Укртранс» та ОСОБА_1 та скасуванні рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 50509273 від 27 грудня 2019 року 12:03:15, приватний нотаріус Дульська Т.В., Київський міський нотаріальний округ, місто Київ, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що оскаржуваним рішенням порушені її права та інтереси, оскільки квартира АДРЕСА_3 належить їй на праві власності, на підтвердження чого до апеляційної скарги долучено копію договору купівлі продажу від 02 червня 2020 року та Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02 червня 2020 року № 211077552. Однак, суд першої інстанції не перевірив, хто є власником цієї квартири на час розгляду справи та вирішив її без залучення до участі у справі апелянта, чим порушив її права. Крім того посилалась на те, що договір № 31 про інвестування будівництва житла від 15 грудня 2003 року був розірваний 24.11.2005 року відповідно укладеної Додаткової угоди № 3/3 від 24.11.2005 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 серпня 2022 року апеляційні скарги задоволено частково. Рішення Печерського районного суду міста Києва від 03 березня 2021 року скасовано. Закрито провадження у справі.

Постановою Верховного Суду від 30 листопада 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено, ухвалу Київського апеляційного суду від 31 серпня 2022 року скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

16 січня 2023 року на поштову адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_3 на апеляційні скарги, просив апеляційні скарги залишити без задоволення, рішення Печерського районного суду міста Києва від 03 березня 2021 року залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір і задовольняючи позовні вимоги про визнання недійсним договору та скасування рішень про державну реєстрацію, суд першої інстанції виходив з того, що зміст договору № 162-інв про інвестування будівництва житла від 02.10.2012 року суперечить ЦК України та Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», оскільки за одним об`єктом будівництва забудовник не має права укладати договори з різними управителями ФФБ, а позивачі є такими, що набули майнові права на квартири № 131 та № 145 у встановленому законом порядку і при укладенні оспорюваного правочину ВАТ «Автомобільна компанія «Укртранс» не мала для цього необхідного обсягу цивільних прав та обов`язків.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про скасування записів про право власності, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки приймаючи рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, приватний нотаріус КМНО Дульська Тетяна Володимирівна не стала учасником цивільних правовідносин, не порушила цивільні права позивачів, то позовні вимоги до неї задоволенню не підлягають.

Такі висновки судувідповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За правилом частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, відповідно до яких зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до положень статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Стаття 228 ЦК України визначає, що нікчемним є правочин, який порушує публічний порядок. Правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Згідно частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 388 Цивільного кодексу України визначено вичерпний перелік підстав, за наявності яких власник має право витребувати майно від добросовісного набувача.

Порядок оформлення права власності на об`єкт інвестування після прийняття такого об`єкта до експлуатації врегульовано Законом України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» та Законом України «Про інвестиційну діяльність».

Відповідно до частин першої та третьої статті 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» за рішенням інвестора права володіння, користування і розпорядження інвестиціями, а також результатами їх здійснення можуть бути передані іншим громадянам та юридичним особам у порядку, встановленому законом. Взаємовідносини при такій передачі прав регулюються ними самостійно на основі договорів. Інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України.

За приписами статті 9 Закону України «Про інвестиційну діяльність» основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб`єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода). Укладення договорів, вибір партнерів, визначення зобов`язань, будь-яких інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України, є виключною компетенцією суб`єктів інвестиційної діяльності. Інвестування та фінансування однієї квартири в об`єкті будівництва кількома інвесторами можливе виключно за умови укладення між ними договору в письмовій формі, в якому визначаються частка кожного інвестора та порядок внесення ним відповідної інвестиції.

За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину. Така позиція відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц (провадження № 14-90цс19).

Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочинами, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок, є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об`єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об`єктів цивільного права тощо. Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об`єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок. При кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо. Наслідки вчинення правочину, що порушує публічний порядок, визначаються загальними правилами (стаття 216 ЦК України).

Майнові права є неспоживною річчю і визнаються речовими правами.

Майновими визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги. Майнове право, яке можна визначити як право очікування, є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, необхідними й достатніми для засвідчення правомочності його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

Позивачі є власниками майнових прав за інвестиційними договорами на будівництво квартир, повністю сплативши вартість об`єктів будівництва, тобто вчинивши дії, спрямовані на виникнення правових передумов, необхідних і достатніх для набуття права вимоги щодо переходу права власності на об`єкт будівництва або для набуття майнових прав на цей об`єкт.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 28 лютого 2019 року у справі № 520/4355/17 (провадження № 61-5773 св 18).

Встановлено, що 15.12.2003 року між ВАТ Автомобільна компанія «Укртранс» та ТОВ «Центрінвестбуд-2000» укладено Договір № 31 про інвестування будівництва житла.

Відповідно до п. 1.1. Договору № 31 ТОВ «Центрінвестбуд-2000» зобов`язується здійснити інвестування будівництва житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземним гаражем (місцями паркування машин) на земельній ділянці, що розташована по АДРЕСА_4 (з урахуванням всіх Додаткових угод до Договору № 31) (надалі - Будинок), а ВАТ Автомобільна компанія «Укртранс» зобов`язується здійснити капітальне будівництво Будинку своїми або залученими силами за власні або залучені кошти і надати ТОВ «Центрінвестбуд-2000» всі необхідні документи для оформлення у власність Об`єкту інвестування, визначеного п. 1.2. даного Договору, за умови виконання Інвестором інвестиційних зобов`язань за даним Договором у повному обсязі.

Пунктом 1.2. Договору № 31 встановлено, що об`єктом інвестування за цим договором є квартири, зокрема, і квартира АДРЕСА_3 (з урахуванням всіх Додаткових угод до Договору № 31).

15.11.2005 року між ВАТ Автомобільна компанія «Укртранс» та ТОВ «Центрінвестбуд-2000» укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 31, відповідно до якої додано до Договору № 31 п. 3.3., викладено його в наступній редакції: «ТОВ «Центрінвестбуд 2000» має право здійснювати передачу своїх майнових прав і зобов`язань окремим договором третім особам відповідно до чинного законодавства».

27.12.2005 року між ТОВ «Центрінвестбуд-2000», Акціонерним комерційним банком «Київ» та ОСОБА_3 укладено Інвестиційний договір № 157.

Відповідно до п.п.1.1-1.4 інвестиційного договору № 157 ОСОБА_3 за рахунок власних та/або залучених грошових коштів здійснює інвестування будівництва квартири АДРЕСА_3 (з урахуванням всіх Додаткових угод до Інвестиційного договору № 157) з метою отримання права власності на квартиру після введення будинку в експлуатацію.

Свої зобов`язання перед ТОВ «Центрінвестбуд-2000» ОСОБА_3 виконав у повному обсязі, сплативши на користь ТОВ «Центрінвестбуд-2000» 2 114 987, 00 грн, що підтверджується первинними бухгалтерськими документами, довідкою про інвестування загальної площі квартири.

15.04.2013 року після остаточних перемірів БТІ квартиру № 145 передано ТОВ «Центрінвестбуд-2000» ОСОБА_3 згідно Акту прийому-передачі.

15.04.2013 року ТОВ «Центрінвестбуд-2000» після остаточних перемірів БТІ надано Довідку № 145 про виконання умов Інвестиційного договору.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.12.2019 року, відповідно до запису про право власності № 34907802 квартиру АДРЕСА_3 зареєстровано за ОСОБА_1 .

У державному реєстрі зазначено, що підставою виникнення права власності від 24.12.2019 року у ОСОБА_1 на квартиру № 145 став, зокрема, Договір № 162-інв12 про інвестування будівництва житла від 02.10.2012 p., укладений між ПАТ «Автомобільна компанія «Укртранс» та ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що пунктом 1.2. Договору № 31 встановлено, що об`єктом інвестування за цим договором є квартири, зокрема, і квартира АДРЕСА_5 (з урахуванням всіх Додаткових угод до Договору № 31).

15.11.2005 р. між ВАТ Автомобільна компанія «Укртранс» та ТОВ «Центрінвестбуд-2000» укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 31, відповідно до якої було додано до Договору № 31 п. 3.3., викладено його в наступній редакції: «ТОВ «Центрінвестбуд 2000» має право здійснювати передачу своїх майнових прав і зобов`язань окремим договором третім особам відповідно до чинного законодавства».

27.11.2005 р. між ТОВ «Центрінвестбуд-2000», Акціонерним комерційним банком «Київ» та ОСОБА_6 укладено Інвестиційний договір № 143.

У відповідності до п.п. 1.1.-1.4. Інвестиційного договору № 143 ОСОБА_6 за рахунок власних та/або залучених грошових коштів здійснює інвестування будівництва квартири АДРЕСА_5 (з урахуванням всіх Додаткових угод до Інвестиційного договору № 143) з метою отримання права власності на квартиру після введення будинку в експлуатацію.

Свої зобов`язання перед ТОВ «Центрінвестбуд-2000» ОСОБА_6 виконала у повному обсязі, сплативши на користь ТОВ «Центрінвестбуд-2000» 1 143 675, 00 грн, що підтверджується первинними бухгалтерськими документами, довідкою про інвестування загальної площі квартири.

19.11.2007 р. ВАТ Автомобільна компанія «Укртранс» передало ТОВ «Центрінвестбуд-2000» майнові права на квартиру № 131 у відповідності до Акту.

В подальшому ОСОБА_6 відступила ОСОБА_3 право вимоги за Інвестиційним договором № 143, уклавши Договір № 143-В/МП відступлення права вимоги від 09.09.2009 року.

Відповідно до п. 3.1. Договору № 143-В/МП право вимоги за Інвестиційним договором № 143 переходить в момент підписання Договору № 143-В/МП.

Отже, ОСОБА_3 набув майнові права на квартиру АДРЕСА_5 (з урахуванням всіх Додаткових угод до Інвестиційного договору № 143).

В подальшому ОСОБА_3 відступив ОСОБА_5 право вимоги за Інвестиційним договором № 143, уклавши Договір № 143-В/МП-1 відступлення права вимоги від 25.12.2009 року

Відповідно до п. 3.1. Договору № 143-В/МП-1 право вимоги за Інвестиційним договором № 143 переходить в момент підписання Договору № 143-В/МП-1.

Таким чином, ОСОБА_5 набув майнові права на квартиру АДРЕСА_5 (з урахуванням всіх Додаткових угод до Інвестиційного договору № 143).

04.04.2013 року після остаточних перемірів БТІ квартиру № 143 передано ТОВ «Центрінвестбуд-2000» ОСОБА_5 згідно Акту прийому-передачі.

04.04.2013 року ТОВ «Центрінвестбуд-2000» після остаточних перемірів БТІ надано Довідку № 131 про виконання умов Інвестиційного договору.

Отже, ОСОБА_5 набув майнові права на квартиру № 131 починаючи з 28.09.2006 року, сплативши 1 143 675, 00 грн.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.12.2019 року, відповідно до запису про право власності № 34906886 квартиру АДРЕСА_5 зареєстровано за ОСОБА_1 .

У державному реєстрі зазначено, що підставою виникнення права власності від 24.12.2019 року у ОСОБА_1 на квартиру № 131 став, зокрема, Договір № 162-інв12 про інвестування будівництва житла від 02.10.2012 p., укладений між ПАТ «Автомобільна компанія Укртранс» та ОСОБА_1 ..

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до п. 1.1. Договору № 162-інв12 про інвестування будівництва житла, інвестор зобов`язується здійснити інвестування будівництва житлового будинку з вбудовано-прибудинковими приміщеннями та підземним гаражем (місцем паркування машин) на земельній ділянці, що розташована на розі АДРЕСА_4 та прийняти у власність майнові права на об`єкт інвестування, а Виконавець зобов`язується здійснити капітальне будівництво будинку своїми силами або залученими силами за власні або залучені кошти, передати майнові права на Об`єкт інвестування, визначеного п. 1.2. даного Договору, за умови виконання інвестором інвестиційних зобов`язань за даним Договором у повному обсязі.

Відповідно до п. 1.2. Договору № 162-інв12 про інвестування будівництва житла, об`єктом інвестування за цим договором є квартири загальною площею 264,3 кв. м.

Відповідно до п. 2.1. Договору № 162-інв12 про інвестування будівництва житла, загальна вартість об`єкту інвестування складає 2 221 441, 50 грн.

05 червня 2018 року ТОВ «Автомобільна компанія «Укртранс» видано Довідку № 1885 в якій зазначено, що відповідно до умов Договору № 162-інв12 про інвестування будівництва житла від 02.10.2012 року (зі змінами і доповненнями), укладеного з ПАТ «Автомобільна компанія «Укртранс», ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) повністю виконав умови даного договору, сплатив вартість Об`єкту інвестування в сумі 2 221 441, 50 грн, в т.ч. ПДВ - 370 240, 25 грн, що відповідає повній вартості Об`єкту інвестування, а саме: квартири АДРЕСА_5 та квартири АДРЕСА_3 .

24 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дульською Тетяною Володимирівною зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_5 та квартируй АДРЕСА_3 за ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що майнові права позивачів були порушені відповідачами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами та висновками суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що позивачі в повному обсязі виконали свої зобов`язання перед ТОВ "Центрівестбуд-2000" за інвестиційними договорами, колегія суддів відхиляє, оскільки дане твердження спростовується наявними доказами які були подані позивачем до позовної заяви, а саме первинні бухгалтерські документи та довідка про інвестування загальної площі квартири.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно того, що не вірним є висновок суду першої інстанції про те, що позивачі набули майнових прав на квартиру № 131 та № 145 , оскільки позивачі не здійснили в повному обсязі оплату за об`єкти інвестування, колегія суддів відхиляє, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.04.2013 року після остаточних перемірів БТІ квартиру № 145 було передано ТОВ "Центрінвестбуд-2000" ОСОБА_3 згідно Акту прийому-передачі та надано Довідку № 145 про виконання умов Інвестиційного договору. Крім того в матеріалах справи наявні квитанції про оплату сум, у відповідності до строків визначених у договорі.

Що стосується квартири АДРЕСА_5 , колегія зазначає, що ОСОБА_3 набув майнові права на вказану квартиру з урахуванням всіх додаткових угод до Інвестиційного договору № 143.

В подальшому ОСОБА_3 відступив ОСОБА_5 право вимоги за Інвестиційним договором № 143, уклавши Договір № 143-В/МП-1 відступлення права вимоги від 25.12.2009 року (а.с. 54 том 1).

Відповідно до п. 3.1 Договору № 143-В/МП-1 право вимоги за Інвестиційним договором № 143 переходить в момент підписання вказаного Договору .

Отже, ОСОБА_5 набув майнові права на квартиру АДРЕСА_5 .

04 квітня 2013 року ТОВ "Центрінвестбуд-2000" після остаточних перемірів БТІ було надано Довідку № 131 про виконання умов Інвестиційного договору. Крім того в матеріалах справи наявні квитанції про оплату сум, у відповідності до строків визначених у договорі.

Враховуючи викладене, оскільки позивачі внесли у повній мірі грошові кошти за об`єкти інвестування, їм видано довідки про виконання договорів інвестування та підписано акти прийому-передачі, то ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (правонаступник ОСОБА_5 ) є власниками майнових прав за інвестиційним договором на будівництво квартири, повністю сплативши вартість об`єкта будівництва, тобто вчинивши дії, спрямовані на виникнення правових передумов, необхідних і достатніх для набуття права вимоги щодо переходу права власності на об`єкт будівництва та для набуття майнових прав на цей об`єкт.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що позивачами було пропущено строк позовної давності, оскільки договір № 162-інв12 про інвестування будівництва житла укладений 02.10.2012 року, а тому строк позовної давності закінчується 03.10.2015 року, колегія суддів відхиляє, оскільки позивачі дізналися про оспорюваний правочин 28 грудня 2019 року тільки після того, як було зареєстровано право власності на спірні квартири в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, позивачі не є стороною оспорюваного правочину, який укладений у простій письмовій формі та ніде не фігурував.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що під час укладення договору № 162-інв про інвестування будівництва житла від 02.10.2012 року у ПАТ «Автомобільна компанія «Укртранс» не було необхідного обсягу цивільних прав та обов`язків, оскільки позивачі у повному обсязі виконали свої зобов`язання перед ТОВ «Центрінвестбуд-2000» за інвестиційними договорами, укладеними раніше щодо цих самих об`єктів інвестиційної діяльності, та відповідно набули право власності на ці майнові права, тому доводи апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс" не заслуговують на увагу.

Також колегія суддів зазначає, що 17.11.2007 року ВАТ Автомобільна компанія "Укртранс" передало ТОВ "Центрінвестбуд-2000" майнові права зокрема на квартири № 131 та № 145 у відповідно до Акту (а.с. 24 том 1). Зазначений акт у судовому порядку оскаржений не був, та є дійсний на час розгляду справи. А тому посилання ОСОБА_2 на додаткову угоду від 24 листопада 2005 року, яким було розірвано договір № 31 про інвестування будівництва житла від 15 грудня 2003 року, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки вбачає в діях ВАТ "Автомобільна компанія "Укртранс" суперечливу поведінку.

Доводи апеляційної скарги ПрАТ "Автомобільна компанія "Укртранс" щодо долучення нових доказів до матеріалів справи, суд апеляційної інстанції вважає необхідним відмовити у прийнятті нових доказів (копії додаткової угоди № 3/1 від 21 листопада 2005 року до Договору № 31 про інвестування будівництва житла від 15 грудня 2003 року та копії додаткової угоди № 3/3 від 24.11.2005 року про розірвання договору № 31 про інвестування будівництва житла від 15 грудня 2003 року), оскільки вони подані з порушенням норм ЦПК України, а саме не подані до суду першої інстанції. А в суді апеляційної інстанції клопотання про поновлення строку з зазначенням поважних причин пропуску не подавалось.

Враховуючи те, що позивачі виконали обов`язки за Інвестиційними договорами та сплатили кошти, договір від 15.12.2003 року між ВАТ Автомобільна компанія "Укртранс" та ТОВ "Центрінвестбуд-2000" на момент підписання інвестиційних договорів № 143 та № 157 діяв. ВАТ Автомобільна компанія "Укртранс" своїми діями зазначену обставину підтвердив, підписавши акт від 17.11.2007 року про передачу майнових прав. Отже, ВАТ Автомобільна компанія "Укртранс" не мала право розпоряджатись об`єктами інвестування - квартири № 131 , № 145 , тому Договір № 162-інв12 про інвестування будівництва житла від 02.10.2012 року щодо квартир №№ 131 , 145 не міг бути укладений, оскільки у ВАТ Автомобільної компанії "Укртранс" були відсутні права на спірне майно.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції не перевірив хто є власником нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_3 (на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 02.06.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харченко А.Б. та зареєстрований в реєстрі за № 1053 (а.с. 67-70 том 3)), колегія суддів відхиляє, оскільки дане твердження не спростовує правильності висновків суду першої інстанції та тих обставин, що позивачі виконали свої зобов`язання за Інвестиційними договорами. А ОСОБА_2 , знаючі про наявний спір не позбавлена була можливості вступити у справу в якості третьої особи.

З огляду на вказані обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову в частині визнання недійсним договір № 162-інв12 про інвестування будівництва житла від 02 жовтня 2012 року, та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексні номери: 50509273 та 505077683 від 27 грудня 2019 року, доводи, наведені в апеляційних скаргах, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою, а тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим в судових засіданнях доказам та обґрунтовано дійшов вірного висновку про задоволення позову в частині позовних вимог про визнання недійсним договору № 162-інв12 про інвестування будівництва житла від 02 жовтня 2012 року та скасування рішень про державну реєстрацію індексні номери: 50509273 та 505077683 від 27 грудня 2019 року.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг, а рішення суду підлягає залишенню без змін.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Укртранс» залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 03 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «07» лютого 2023 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді О.І. Сліпченко

Є.М. Суханова