Ухвала

23 січня 2023 року

м. Київ

справа № 695/3105/21

провадження № 61-744ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 жовтня 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 13 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Золотоніської міської ради, третя особа - Головне управління Держгеокадастру в Черкаській області, про визнання права на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Золотоніської міської ради, третя особа - Головне управління Держгеокадастру в Черкаській області, в якому просив визнати за ним право на земельну частку (пай) в КСГП ім. Чапаєва в розмірі 2,50 га в умовних кадастрових одиницях.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 жовтня 2022 року, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 13 грудня 2022 року, відмовлено у задоволенні позову, з підстав пропуску позовної давності для звернення до суду з відповідним позовом.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у січні 2023 року засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 жовтня 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 13 грудня 2022 року.

Вивчивши зміст касаційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 жовтня 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 13 грудня 2022 року, Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У поданій касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, зазначає підставою касаційного оскарження пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема просить відступити від висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 17 червня 2020 року у справі № 600/528/16, від 19 грудня 2019 року у справі № 629/4423/17, від 09 вересня 2020 року у справі № 637/53/18, від 21 жовтня 2020 року у справі № 401/971/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 403/402/19, від 21 липня 2021 року у справі № 933/670/20, від 27 липня 2021 року у справі № 686/6892/20, які застосував суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

Суд звертає увагу заявника, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 2 частини другої статті 389 ЦПК України є зазначення норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; постанови Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; вмотивоване обґрунтування необхідності такого відступу.

Водночас скаржник не наводить обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, натомість висловлює свою незгоду із висновками судів попередніх інстанцій.

У силу вимог статті 400 ЦПК України Верховний Суд зобов`язаний перевіряти наявність підстав для відкриття касаційного провадження, зазначених у касаційній скарзі, оскільки перевіряє правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Таким чином, Верховний Суд констатує, що подана заявником касаційна скарга не містить належного викладу підстав для оскарження судових рішень в касаційному порядку, тому касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 жовтня 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 13 грудня 2022 року підлягає поверненню.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 жовтня 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 13 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Золотоніської міської ради, третя особа - Головне управління Держгеокадастру в Черкаській області, про визнання права на земельну частку (пай) вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков