Справа № 696/553/23
№ 2/696/173/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Шкреби В.В.,

за участі секретаря Степанової Н.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка Черкаської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (, вул. Здолбунівська, б. 7д м. Київ) до ОСОБА_1 (проживає по АДРЕСА_1 ) про відшкодування шкоди в порядку регресу,

встановив:

Позивач ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24.01.2020 між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» та ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс АО 6892231, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля ЗАЗ 110307 42, д.р.н. НОМЕР_1 .

19.10.2020 року сталася дорожньо-транспортна за участю забезпеченого транспортного засобу ЗАЗ 110307 42, д.р.н. НОМЕР_1 ., під управлінням водія ОСОБА_1 та автомобіля «BYD F-3», д.р.з. НОМЕР_2 , під управлінням ОСОБА_3 .

Постановою Кам`янського районного суду Черкаської області від 03.11.2020 водія транспортного засобу ЗАЗ 110307 42, д.р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 було визнано особою винною у настанні вищевказаної ДТП, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 та ст. 124 КУпАП.

24.02.2021 до страховика надійшла заява про страхове відшкодування від ОСОБА_4 , який на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди був власником автомобіля «BYD F-3», д.р.з. НОМЕР_2 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Відповідно до дослідження, страхового акту та розрахунку страхового відшкодування, сума страхового відшкодування становила 19 795 гривень 63 копійки.

Дану суму страхового відшкодування страховою компанією було сплачено потерпілому ОСОБА_4 .

Та оскільки ОСОБА_1 вчинив дорожньо-транспортну пригоду в стані алкогольного сп`яніння, то саме з вказаних підстав в силу п.а ст.38 ЗУ « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспртних засобів» позивач звернувся до суду, та просить суд стягнути з ОСОБА_1 в порядку регресу заподіяну шкоду.

12.06.2023 року ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання, надано строк на відзив.

19.07.2023 року ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, також заначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що розмір шкоди, який страхова компанія просить з нього стягнути є великим, та що вказаних коштів у нього не має.

Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Судом встановлено, що 19.10.2020 року на а/д Київ_Знам`янка 240 км., трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ЗАЗ 110307 42», д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_1 та автомобіля «BYD F-3», д.р.з. НОМЕР_2 , під управлінням ОСОБА_3 .

Постановою Кам`янського районного суду Черкаської області від 03.11.2020 водія транспортного засобу ЗАЗ 110307 42, д.р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 було визнано особою винною у настанні вищевказаної ДТП, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 та ст. 124 КУпАП (а.с.17-18).

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 19.10.2020 за участю автомобілів «ЗАЗ 110307 42», д.р.н. НОМЕР_1 , та «BYD F-3», д.р.з. НОМЕР_2 , є відповідач ОСОБА_1 ..

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , власником транспортного засобу «BYD F-3», д.р.з. НОМЕР_2 на час скоєння ДТП , був ОСОБА_4 .

Внаслідок зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль «BYD F-3», д.р.з. НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження. Вартість відновлювального ремонту становила 19 795 гривень 63 копійки, що підтверджується Дослідженням № НОМЕР_2 -2 страховим актом № ОЦВ-21-04-46557/1, розрахунком суми страхового відшкодування до нього від 17.03.2021 (а.с 9-15).

За положеннями ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пунктом 1 ч. 1 ст.1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана однієї особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

За приписами ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

З матеріалів справи вбачається, що 24.01.2020 між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» та ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс АО 6892231, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля ЗАЗ 110307 42, д.р.н. НОМЕР_1 .

Згідно з п. 22.1, п. 22.2 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим, які є юридичними особами, страховиком відшкодовується виключно шкода, заподіяна майну.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2% від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

З наведеного вбачається, що обов`язок сплатити потерпілому страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика (за вирахуванням франшизи) покладається на ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА».

Платіжним дорученням № 14615 від 19.03.2021 року підтверджено сплату страхового відшкодування ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» потерпілому-власнику транспортного засобу «BYD F-3», д.р.з. НОМЕР_2 на час скоєння ДТП , ОСОБА_4 (а.с.16).

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

У відповідності зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика (Позивач), який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (Відповідач).

Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом використання, збереження а бо утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до абз. «ґ» п.п. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове дання цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. - керування транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або передача управління транспортним засобом такій особі, що є підставою для регресної вимоги, може бути підтверджено вироком суду, постановою про накладення адміністративного стягнення або іншими доказами, які з достовірністю встановлюють таку обставину, а при передачі транспортного засобу особі у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, про такий стан має бути відомо особі, яка передає транспортний засіб.

Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов`язок страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він

керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідачем порушено передбачений договором порядок, то позов підлягає задоволенню в межах заявлених позивачем вимог.

Відповідач непогоджуючись із розміром шкоди, будь-яких доказів суду не надав, про експертизу не клопотав.

Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, з відповідача, відповідно до ст. 141 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягненню 2684 грн. у відшкодування витрат з оплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 979-983, 988, 989 ЦК України, ст. ст. 6, 12, 22, 33, 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", керуючись ст. ст. 2-5, 10-13, 19, 81-82, 89, 141, 206, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ухвалив

Позов Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (, вул. Здолбунівська, б. 7д м. Київ) до ОСОБА_1 (проживає по АДРЕСА_1 ) про відшкодування шкоди в порядку регресу-задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (прож. по АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_4 , виданий 06.08.1996 року Кам`янським РВ УМВС України в Черкаській області) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» в особі Черкаської обласної дирекції ПАТ «НАСК «ОРАНТА» в порядку регресу заподіяну шкоду в сумі 19 795 (дев`ятнадцять тисяч сімсот дев`яносто п`ять) грн. 63 коп. та витрати на оплату судового збору в сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири ) грн., а всього 22479 (двадцять дві тисячі чотириста сімдесят дев`ять) грн. 63 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Суддя: В.В. Шкреба