Справа 643/1227/22
провадження № 2-о/752/184/23
УХВАЛА

13.01.2023 року суддя Голосіївського районного суду м.Києва Чередніченко Н.П.вивчивши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гібадулова Лариса Августинівна про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

в с т а н о в и в:

в січні 2022 року заявник ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернулась в порядку окремого провадження до Московського районного суду м. Харкова із заявою, в якій просила суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з указаною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заявник, в т.ч. посилається на неможливість підтвердити нотаріусу факт свого проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також неможливість оформити свої спадкові права на нерухоме майно.

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 03.02.2022 року, заяву було передано за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва.

Дослідивши матеріали заяви, вважаю, що у відкритті провадження у справі слід відмовити за наступних підстав.

У судовому порядку підлягають встановленню юридичні факти, які мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Факти, що підлягають встановленню судом, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи матиме він правові наслідки.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 320/948/18 від 10 квітня 2019 року.

Згідно із частиною четвертою статті 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду.

За змістом наведеної норми, якщо встановлення юридичного факту пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, цивільно-процесуальним законодавством передбачено розгляд вимоги про встановлення факту у порядку позовного, а не окремого провадження одночасно з вирішенням спору про право, оскільки не встановивши факт, особа позбавлена можливості довести наявність у неї права, за захистом якого вона звернулась до суду.

Таким чином, в порядку позовного провадження можуть встановлюватися юридичні факти лише за умови, що від встановлення їх наявності або відсутності у подальшому залежить можливість вирішення спору про суб`єктивне право. У випадку, якщо встановлення наявності чи відсутності юридичного факту ніяким чином не впливає на захист права, яке визначено як об`єкт захисту, суд не має права встановлювати юридичний факт у порядку позовного провадження.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у порядку статей 315-319 ЦПК України, сторона заявника вказує, що встановлення зазначеного у заяві факту має за собою наслідок вирішення спору про право, зокрема, для належного оформлення права на спадщину, оскільки, за відсутності встановленого факту проживання заявника із спадкодавцем, яка померла, на час відкриття спадщини, заявник не має можливості оформити в установленому законом порядку право на спадщину.

Зі змісту заяви та доданих до неї документів вбачається, що встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем необхідно заявнику для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, тобто існує спір про право на спадщину, який підлягає вирішенню виключно у позовному провадженні.

Враховуючи викладене, а також з огляду на те, що зі змісту заяви вбачається спір про право, а тому у відкритті провадження у справі слід відмовити.

При цьому, заявник не позбавлена права звернутися до суду із позовом про захист своїх прав, які вважає порушеними, не визнаними чи оспореними із належним дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства та у порядку, який визначено ЦПК України.

На підставі наведеного, та керуючись статтями 258-261, 315, 353, 354 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

У відкритті провадження в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гібадулова Лариса Августинівна про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що вона має право подати позов на загальних підставах, оскільки, відмова у відкритті провадження по справі в порядку окремого провадження не перешкоджає звернутися до суду з відповідним позовом про захист порушеного, невизнаного або оспорюваного права.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (частина перша статті 355 ЦПК України) або через суд першої інстанції (п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.П. Чередніченко