18.07.2023 Справа № 756/7571/22
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_______________________________________________________________________
Унікальний №756/7571/22
Провадження №2/756/1153/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Диби О.В.,

за участю секретаря Колесник А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори, третя особа: Головне управління Пенсійного фону України в Запорізькій області про визнання заповіту дійсним та визнання права власності на майно, -

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати дійсним заповіт складений 31.01.2001 ОСОБА_2 , посвідчений у м. Новоазовськ Донецької області державним нотаріусом Новоазовської державної нотаріальної контори Матвєєвою В.О., зареєстрований у реєстрі за №91, а також визнати за позивачем право власності на недоотриману пенсію у розмірі 106819,24 грн. у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка ОСОБА_2 , після її смерті позивач звернувся до нотаріальних органів з метою прийняття спадщини, оскільки померла за життя, а саме 31.01.2001 склала заповіт, відповідно до якого заповіла позивачу все належне їй майно.

На підставі заяви позивача нотаріальною конторою була заведена спадкова справа щодо майна померлої ОСОБА_2 , проте постановою державного нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на відсутність інформації щодо наявності заповіту у спадковому реєстрі, а дата та код витрачання бланку заповіту в Єдиному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів не зазначені.

На підставі викладеного позивач просить визнати дійсним заповіт складений 31.01.2001 ОСОБА_2 , посвідчений у м. Новоазовськ Донецької області державним нотаріусом Новоазовської державної нотаріальної контори Матвєєвою В.О., зареєстрований у реєстрі за №91, а також визнати за позивачем право власності на недоотриману пенсію у розмірі 106819,24 грн. у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 09.09.2022 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 25.05.2023, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, відзиву на позов не надав.

Третя особа Головне управління Пенсійного фону України в Запорізькій області участь свого представника в судовому засіданні не забезпечила, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. В матеріалах справи містяться пояснення третьої особи на позов, в яких вони заперечували проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно заповіту посвідченого 31.01.2001 державним нотаріусом Новоазовської державної нотаріальної контори Матвєєвою В.О. та зареєстрованого в реєстрі за №91, ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_1 все належне їй майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що буде належати їй на день його смерті і на що вона матиме право за законом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла у віці 82 років у с. Козацьке Новоазовського району Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 04.05.2022 Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20.04.2022 задоволено заяву ОСОБА_1 , встановлено факт смерті його тітки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: с. Івчинки Новоазовського району Донецької області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 82 роки, місце смерті: с. Козацьке Новоазовського району Донецької області.

Як встановлено судом, 17.05.2022 Двадцять першою київською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №231/2022 щодо майна померлої ОСОБА_2 на підставі заяви позивача від 17.05.2022 про прийняття спадщини за заповітом від 31.01.2001.

Постановою державного нотаріуса Двадцять першої київської державної нотаріальної контори Литвин І.В. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на відсутність інформації щодо наявності заповіту у спадковому реєстрі, а дата та код витрачання бланку заповіту в Єдиному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів не зазначені.

Статтею 1247 ЦК України визначено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем.

Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу.

Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2.1 Глави 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що заповіт має бути складений так, щоб розпорядження заповідача не викликало незрозумілостей чи суперечок після відкриття спадщини.

Статтею 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом та бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Згідно із ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Відповідно до норм ЦК України заповіт є особистим розпорядженням і складається від імені однієї фізичної особи.

Стаття 1257 ЦК України передбачає перелік підстав для визнання заповіту недійсним, в якій передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини.

Отже, заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо).

Згідно з постановою державного нотаріуса Двадцять першої київської державної нотаріальної контори Литвин І.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.08.2022, у спадковому реєстрі відсутня інформація щодо наявності спірного заповіту, а дата та код витрачання бланку вказаного заповіту в Єдиному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів не зазначені.

Разом з тим, як встановлено судом, в оспорюваному заповіті міститься підпис заповідача та напис про те, що заповіт прочитано заповідачу вголос та підписано ним власноручно у присутності нотаріуса, а у тексті заповіту зазначені місце, дата складання заповіту, число, місяць, рік народження заповідача, особу заповідача встановлено, дієздатність його перевірено. Крім того, заповідачу роз`яснено зміст положень чинного законодавства.

Посилання нотаріуса на те, що оспорюваний заповіт не внесено до спадкового реєстру, а у Єдиному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів дата та код витрачання бланку вказаного заповіту відсутні, у зв`язку з чим заповіт не може бути прийнятий нотаріусом, є безпідставними, оскільки виявлені порушення не свідчать про те, що волевиявлення заповідача під час посвідчення заповіту не було вільним та не відповідало його волі, а також є недостатньою підставою для встановлення факту порушення вимог щодо форми і посвідчення оспорюваного заповіту та як наслідок його нікчемності, оскільки, як встановлено судом, форма оспорюваного заповіту та його посвідчення відповідає вимогам чинного законодавства.

Окрім цього, судом встановлено, що ОСОБА_2 недієздатною у встановленому законом порядку не визнавалася.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання дійсним заповіту складеного 31.01.2001 ОСОБА_2 та посвідченого у м. Новоазовськ Донецької області державним нотаріусом Новоазовської державної нотаріальної контори Матвєєвою В.О., зареєстрованого у реєстрі за №91.

Відповідно до ст.1227 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ч.3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно листа відділу обслуговування громадян №12 Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 20.06.2022, на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилась недоотримана пенсія у розмірі 106819,24 грн.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи зібрані по справі докази в сукупності, суд вважає, що позивачем в ході розгляду справи було доведено належними та допустимими доказами його право на отримання суми пенсії, яка залишилася недоотриманою у зв`язку зі смертю його тітки ОСОБА_2 , у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 82, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори (, м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 11), третя особа: Головне управління Пенсійного фону України в Запорізькій області (, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Істоміна, 6), про визнання заповіту дійсним та визнання права власності на майно - задовольнити;

Визнати дійсним заповіт складений 31.01.2001 ОСОБА_2 , посвідчений у м. Новоазовськ Донецької області державним нотаріусом Новоазовської державної нотаріальної контори Матвєєвою В.О., зареєстрований у реєстрі за №91;

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) право власності на недоотриману пенсію у розмірі 106819,24 грн. у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: Олексій ДИБА