145/1697/22
2/145/424/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2023 смт. Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вальчука В.В.

при секретарі Крикливій М.С.,

за участі відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в смт. Тиврів цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Вінницяобленерго в особі Структурної одиниці Вінницькі центральні електричні мережі до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії,-

встановив :

АТ Вінницяобленерго в особі Структурної одиниці Вінницькі центральні електричні мережі звернулося до Тиврівського районного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії .

Ухвалою судді від 05.01.2023 року вказана позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 13.07.2023 року було задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про визнання явки представника позивача обов`язковою у відповідності до вимог п.5 ч.2 ст.223 ЦПК України.

В судові засідання призначені на 15.06.2023 року, 13.07.2023 року та 01.08.2023 року представник позивача нез`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином , що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Про причини неявки представник позивача суд не повідомив, заяв та клопотань на вказані дати до суду не надходило.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заявив клопотання про залишення позову без розгляду, так як позивач неодноразово не з`являється до суду. Вважає, що представник позивача зловживає своїми процесуальними правами та проявляє неповагу до суду.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав думку свого представника.

Суд вислухавши клопотання та думку строни відповідача приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання правами не допускається.

За змістом ч.ч.5, 6 ст.128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повіска-повідомлення завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно ч.9 ст.128 ЦПК України суд викликає або повідомляє свідка, експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

У відповідності до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Встановлено, що про призначені судові засідання позивач повідомлявся заздалегідь належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які повертались на адресу суду з особистим врученням представнику позивача.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (див. наприклад рішення Європейського суду прав людини у справі Каракуця проти України).

А тому, суд дійшов висновку, що представник позивача втратив інтерес до справи, більш того, нехтуючи своїми правами та обов`язками, передбаченими ст.ст.43, 44 ЦПК України, повторно ігноруючи вимоги ухвали від 13.07.2023 року не з`являється до суду з неповажних причин, що дає можливість залишити позов без розгляду.

Відповідно до ч.2 ст. 210 ЦПК України, суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» № 11 від 17.10.2014 року, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, розумність строків розгляду справи судом (п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

З матеріалів справи встановлено, що з дня початку розгляду справи по суті минуло вже більше ніж шістдесят днів.

Крім того, з трьох проведених судових засідань, які відбувались 15.06.2023 року (де представник відповідача просив також визнати явку представника позивача обов`язковою про що зафіксовано в протоколі судового засідання від вказаної дати), 13.07.2023 року та 01.08.2023 року, представник позивача не був присутнім на жодному, та не з`явився в них будучи належним чином повідомленим та обізнаним про перебування їх позову в провадженні суду.

Частиною 5 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його не з`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Неявка представника позивача в судові засідання без поважних причин унеможливлює розгляд справи у розумні строки розгляду справи, з врахування дати звернення до суду. Крім того, таку процесуальну поведінку представника позивача суд розцінює як неповага до суду та затягування без поважних причин розгляду даної справи, враховуючи його клопотання про проведення розгляду справи з повідомленням викликом сторін (а.с.45).

Вказана позиція узгоджується з позицією ВС/КЦС у справі № 310/12817/13 від 22.05.2019 р.

Зокрема, Верховний Суд зазначив, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці висловлював правову позицію про те, що обмеження доступу до суду з метою запобігання зловживанню процесуальними засобами також загалом може визнаватися таким, що має легітимну мету (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Моннелл і Морріс проти Сполученого королівства.)

Частиною 4 ст.12 ЦПК встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд враховує, що повідомлення про день, час та місце розгляду справи були направлені представнику позивача завчасно, з дотримання розумних строків розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, однак в судове засідання представник позивача не з`явився повторно, не повідомивши суд про причину неявки. Наразі будь-яких доказів наявності поважних причин неявки до суду як в попередні так і в теперішнє судові засідання представник позивача не надав.

Відтак, процесуальна бездіяльність представника позивача не можете ставити під сумнів здійснення судом судочинства, а вирішення спору в такому випадку було б порушенням принципу диспозитивності.

Частиною 4 статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Невиконання покладених на позивача обов`язків мають визначені чинним цивільним процесуальним законодавством наслідки, зокрема щодо залишення позову без розгляду.

За вищевикладених обставин, у зв`язку з відсутністю в представника позивача бажання бути представленим у судовому засіданні для надання суду належних пояснень та доказів на підтвердження предмету і підстав позову, та враховуючи вимогу чинного законодавства щодо збереження необхідного балансу прав сторін і дотриманням права відповідача отримати судове рішення, що ухвалене на підставі належних доказів, суд вважає, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства позов підлягає залишенню без розгляду у зв`язку з повторною неявкою представника позивача в судове засідання.

Згідно ч.2 ст.257 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Отже, враховуючи, що позовна заява залишена без розгляду, у зв`язку з повторним неприбуттям представника позивача в судове засідання без поважних причин, судові витрати не підлягають поверненню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12,1 3,128,131,210,223,257,260,261,263,275,353 ЦПК України, ст.7 ЗУ №про судовий збір", суд, -

ухвалив :

Позовну заяву Акціонерного товариства Вінницяобленерго в особі Структурної одиниці Вінницькі центральні електричні мережі до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Вальчук В. В.