КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/800/19
Провадження № 2/534/10/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2023 рокум. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді Куц Т.О., з участю секретаря судового засідання Хвіст Т.В.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні справу за цивільним позовом Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області до Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області, ОСОБА_1 треті особи відділ з питань державної реєстрації виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору оренди землі та скасування його державної реєстрації,

в с т а н о в и в:

Кременчуцька місцева прокуратура Полтавської області звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому прохають визнати незаконним та скасувати: рішення 18 сесії 7 скликання Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області від 22.12.2016, яким затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення фермерського господарства та передано їх в оренду ОСОБА_2 ; визнати недійсним договір оренди земельних ділянок загальною площею 146,7583 га, укладений 17.03.2017 між Горішньоплавнівською міською радою та ОСОБА_1 ; скасувати записи про Державну реєстрацію права оренди земельних ділянок під номерами 19534355,19534295,19534631,19533367,19533848,19533909 та стягнути з відповідачів понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 04.07.2019 за вказаною позовною заявою відкрито провадження у справі із призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін у підготовче судове засідання.

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 06.10.2021 провадження у справі за позовом було зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 922/1830/19 та ухвалою суду від 13.03.2023 провадження у справі було поновлено.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, сторони у підготовче судове засідання не з`явилися.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернулася на адресу суду з клопотанням про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Прокурор Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури Хомлюк О.В. заперечувала проти вказаного клопотання.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, при вирішенні даного клопотання керується наступним.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із частиною першою статті 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а за частиною першою статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

За змістом частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

Разом з тим відповідно до частин першої, другої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 20 ГПК України встановлені особливості предметної та суб`єктної юрисдикції господарських судів, якими уточнено коло спорів, що розглядаються господарськими судами, та встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (в тому числі землю), крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем. Спори щодо користування землями фермерського господарства, у тому числі з центральним органом виконавчої влади, який реалізує політику у сфері земельних відносин, з іншими юридичними особами розглядаються господарськими судами.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

За змістом статті 31 Земельного кодексу України, статті 12 Закону України «Про фермерське господарство» землі фермерського господарства можуть складатися із: а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; б) земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

Таким чином земельна ділянка, що надається для ведення фермерського господарства, є основною та необхідною умовою для здійснення фермерським господарством господарської діяльності у сфері товарного сільськогосподарського виробництва.

Як убачається із матеріалів справи, рішенням 18 сесї 7 скликання Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області від 22.12.2016 затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення фермерського господарства та передачі їх в оренду ОСОБА_1 на території м. Горішні Плавні.

На підстав вказаного рішення між ОСОБА_1 та Горішньоплавнівською міською радою Полтавської області укладено договори оренди земельних ділянок.

Таким чином, на момент отримання спірних земельних ділянок для ведення фермерського господарства ОСОБА_1 вже був керівником (засновником) Фермерського господарства «Відродження-Агро» та спірні договори оренди земельних ділянок укладав як голова цього фермерського господарства.

Відповідно до частини 4 статті 263 Цивільного процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 30 січня 2019 року у справі №755/10947/17-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що суди під час вирішення аналогічних спорів мають враховувати саме останній висновок Великої Палати Верховного Суду.

Так, з метою забезпечення єдності та сталості судової практики Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 жовтня 2022 року у справі №922/1830/19 зазначила, що спори щодо користування землями фермерського господарства, у тому числі з центральним органом виконавчої влади, який реалізує політику у сфері земельних відносин, з іншими юридичними особами, мають розглядатися господарськими судами незалежно від того, чи отримувала фізична особа раніше земельну ділянку для створення фермерського господарства і того, чи створила вона це фермерське господарство.

Ураховуючи, що у цій справі спір виник щодо користування землями фермерського господарства між державою, в інтересах якої з позовом звернувся прокурор з однієї сторони, та фізичною особою ОСОБА_1 з другої сторони, цей спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, ураховуючи висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі №922/1830/19, суд дійшов висновку про задоволення заяви представника відповідача та закриття провадження у справі.

Відповідно до частини 1 статті 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу про можливе подальше його звернення з позовом в порядку господарського судочинства.

Керуючись статтями 10, 255, 256, 258, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кириченко Г.В. про закриття провадження у справі №534/800/19 - задовольнити.

Закрити провадження у цивільній справі №534/800/19 за позовом Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області до Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області, ОСОБА_1 , треті особи відділ з питань державної реєстрації виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору оренди землі та скасування його державної реєстрації, на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 Цивільного процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Т.О.Куц