Справа № 237/900/23
Провадження № 2/237/583/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.23 року м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ліпчанського С.М.,

за участю секретаря Бахтіярової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Курахове Мар`їнського району Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визнання місця проживання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визнання місця проживання малолітньої дитини.

Позивач зазначає, що позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 , про що Черняхівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного управління юстиції у Житомирській області було зроблено актовий запис № 96, 14 жовтня 2006 року та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від цього шлюбу сторони мають дитину: - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 видане 06 березня 2007 року.

Спільне життя подружжя не склалося, через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. На підставі чого в сім`ї відбувалися сварки. Сім?я розпалася вже декілька років тому і існувала лише формально.

Після фактичного припинення шлюбних відносин дитина, залишились проживати із матір`ю. За домовленістю з відповідачем ОСОБА_1 постійно піклувався про свою дитину та брав участь у її вихованні. З моменту роз`їзду з відповідачкою вона мало приділяє уваги дитині, бо хоче налагодити своє особисте життя, більше приділяє увазі собі та своїм подругам, дитина постійно знаходяться разом зі ОСОБА_1 і часто не хоче повертатися до матері. Позивач проживає окремо в квартирі. Має стабільний заробіток.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановлений законодавством строк та порядок, надав до суду заяву, у якій росив справу розглядати без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановлений законодавством строк та порядок, надала до суду заяву, у якій росила справу розглядати без її участі, з позовними вимогами згодна.

У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення.

На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Позивач та відповідач однією сім`єю не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть.

Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони по справі є різними людьми. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ст.ст. 160, 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання.

Статтею 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Малолітня дитина не повинна, крім виняткових обставин, відокремлюватися від матері. Суспільство і органи влади повинні забезпечити необхідний догляд за дітьми, які залишилися без піклування сім`ї або без адекватних засобів підтримки.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визнання місця проживання малолітньої дитини - задовольнити у повному обсязі.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Дарницьким РУ ГУ УМВС України в місті Києві, 20.04.1999 р. РНОКПП: НОМЕР_4 та ОСОБА_2 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Черняхівським РВ УМВС України в Житомирській області 15.11.2006 року РНОКПП: НОМЕР_6 , про що Черняхівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного управління юстиції у Житомирській області було зроблено актовий запис № 96, 14 жовтня 2006 року та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 видане 06 березня 2007 року, залишивши її на повному утриманні та вихованні ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визнання місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі ч. 2 ст. 115 СК України, копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Донецький апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. М. Ліпчанський

Дата документу 21.02.23 року