233 № 233/763/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючої - судді Наумик О. О., за участі секретаря судового засідання Тєвосової Л. Р., розглянувши цивільну справу №233/763/22 за позовом ОСОБА_1 (представник адвокат Скрипченко Дмитро Віталійович) до ОСОБА_2 про визначення часток у праві спільної сумісної власності,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про визначення часток у праві спільної сумісної власності. У позові, уточненому заявою від 06.01.2023 (а.с.30-33), просить визначити частку за нею та частку за померлим ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 141200000:00:021:0232, - як 1/2 кожному в рівних частинах, пославшись на таке:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якого відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме, на частку земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 141200000:00:021:0232. Вказана земельна ділянка належить їй та ОСОБА_3 на праві приватної спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності за № НОМЕР_1 , виданого Реєстраційною службою Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області 21.05.2013.

Спадкоємиця після смерті ОСОБА_3 - донька спадкодавця ОСОБА_2 звернулася до Сьомої Київської державної нотаріальної контори Міністерства юстиції України із заявою про прийняття спадщини, однак постановою від 09.12.2021 нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що не виділена (не визначена) частка спадкодавця у спільному майні.

Зазначена відмова нотаріуса перешкоджає також і їй реалізувати свої право власності у позасудовому порядку. За життя спадкодавця між нею та ОСОБА_3 не було визначено частки у спільній сумісній власності, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09.01.2023 відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.27).

Позивачка, її представник, повідомлені про розгляд справи належним чином (а.с.34), надали суду заяву про розгляд справи у їхню відсутність з посиланням на підтримання позову (а.с.36).

Відповідачка, повідомлена про розгляд справи належним чином (а.с.35), надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність з посиланням на визнання позову (а.с.37).

З`ясувавши всі обставини справи та дослідивши докази у справі, суд приходить до такого:

Судом установлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 , виданого Реєстраційною службою Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області 21.05.2013, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка АДРЕСА_2 , кадастровий номер 141200000:00:021:0232, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, 0,0511 га (копія на а.с.10), відомості про що 21.05.2013 внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (копія Витягу, індексний номер 3706953 на а.с.11).

Частка у спільній сумісній власності кожного зі співвласників за цим Свідоцтвом не визначена.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер, що підтверджено копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 від 12.04.2021 (а.с.8).

Як визначено статтею 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (ч.2).

За положеннями статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на все його майно, у тому числі на частку земельної ділянки, належній спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 .

Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла відповідачка ОСОБА_2 шляхом звернення з відповідною заявою до нотаріуса.

Державним нотаріусом Сьомої Київської державної нотаріальної контори Міністерства юстиції України Гасс В. Ю. 09.12.2021 винесено постанову про відмову ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 141200000:00:021:0232, що належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Постанову мотивовано тим, що розмір частки померлого у земельній ділянці належним чином не визначений (копія постанови від 09.12.2021 за № 4186/02-31 на а.с.9).

Обставина не визначення часток у праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 і ОСОБА_1 стає також на заваді у реалізації права власності позивачки на частку спірної земельної ділянки.

Встановленим судом фактичним обставинам у справі відповідають правовідносини, визначені як нормами спадкового права, так і нормами ЦК України щодо спільної власності.

Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності.

Згідно зі ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ч.1). Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом (ч.2).

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Статтею 89 Земельного кодексу України передбачено, що співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або виділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом (ч.4). Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачене законом або не встановлено судом (ч.5).

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Судом не встановлено, що між співвласниками позивачкою ОСОБА_1 і померлим ОСОБА_3 існувала домовленість щодо розміру часток у праві спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку, тож ці частки є рівними.

Також судом врахована та обставина, що відповідачка ОСОБА_2 позов визнала.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2008 №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову (п.24).

Враховуючи встановлені судом обставини та відповідні ним підстави, а також обставину визнання позову відповідачкою, яке не суперечить діючому законодавству і не порушує права інших осіб, суд дістає висновку про необхідність задоволення позову та визначення права власності на спірну земельну ділянку кожного зі співвласників у рівних частках по 1/2 за кожним.

Керуючись ст.ст.259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (

АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) «про визначення часток у праві спільної сумісної власності» задовольнити.

Визначити частки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 141200000:00:021:0232, рівними - як 1/2 (одну другу) щодо кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя