Справа № 303/6062/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 березня 2023 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Кондор Р.Ю., Мацунич М.В.,

з участю секретаря: Терпай С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою АТ КБ "Приватбанк" на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 23 грудня 2020 року у справі № 303/6062/20 (Головуючий: Монич В.О.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2020 року АТ КБ «Приват банк» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 19.01.2011 року.

Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», які розміщені на офіційному сайті позивача, «Тарифами Банку» складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, розмір якого у подальшому збільшився до 40000 грн. та надано у користування кредитну картку.

АТ КБ «Приватбанк свої зобов`язання да Договором виконав у повному обсязі.

У зв`язку із порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості станом на 17.09.2020 року у відповідач має заборгованість у сумі 62 411,79 грн., з яких: 43906,74 грн. - заборгованість за тілом кредита, в тому числі: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 43906,74 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита, 15486,78 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 2918,27 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625, 100,00 грн. - нарахована пеня.

На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг.

Посилаючись на вказані обставини, АТ КБ «Приватбанк» просило суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 62411,79 грн.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 23 грудня 2020 року позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.01.2011 року у розмірі 43 906 грн. 75 коп..

У решті заявлених вимог відмовлено.

Дане рішення у частині задоволених позовних вимог було оскаржене відповідачем ОСОБА_1 .

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 12 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Мукачівського сміськрайонного суду від 23 грудня 2020 року, без змін.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог щодо стягнення заборгованості за простроченими відсотками, АТ КБ «Приват Банк» подало апеляційну скаргу в якій ставиться питання про скасування рішення в цій частині як таке, що ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки сторонами було погоджено розмір відсотків за користування кредитом - 2,5 % на місяць, про що зазначено у Довідці про умови кредитування з використанням платіжної картки Кредитка Універсальна 55 днів пільгового періоду, яка підписана відповідачем.

Рішення суду у частині задоволених позовних вимог АТ КБ «Приват Банк» не оскаржує, і таке набрало законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника АТ КБ «Приватбанк» - Дурдинець Р.Ю., яка підтримала доводи викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

ОСОБА_1 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилася, про час та місце судового засідання була належним чином повідомлена шляхом розміщення на офіційному веб-сайті судової влади оголошення про виклик, а тому її неявка не перешкоджає розгляду справи у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Встановлено, що що 19.01.2011 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н згідно якого останній було надано кредит у розмірі 2 000, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Кредитний ліміт у подальшому було збільшено до 40 000 грн. 00 коп..

Для користування кредитними коштами, ОСОБА_1 отримала кредитну картку, яку неодноразово пере випускала і термін дії останньої картки 10/22.

Як вбачається з розрахунку доданого до позовної заяви, ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами та періодично погашала заборгованість.

Станом на 17.09.2020 року у відповідача виникла заборгованість у сумі 62411,79 яка складається з: 43906 грн. 74 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 15486 грн. 78 коп. - заборгованість за простроченими відсотками, 2918 грн. 27 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, 100 грн. - пеня.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 10561 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Суд першої інстанції відмовляючи у стягненні заборгованості за відсотками та пенею посилався на відсутність підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Проте з таким висновком суду, колегія суддів погодитися не може із наступних підстав.

У анкеті-заяві № б/н від 19.01.2011 року дійсно не зазначена процентна ставка, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Проте, разом із анкетою-заявою 19.01.2011 року ОСОБА_1 підписала довідку про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна» 55 днів пільгового періоду, і в цій довідці визначено основні умови договору, у тому числі базова відсоткова ставка в місяць, розмір щомісячних платежів (що включають плату за використання кредитних коштів у звітному періоді), термін внесення щомісячних платежів, вказано розмір комісії на залишок заборгованості, зазначені розмір пені та штрафу за порушення умов договору (а.с. 17).

Підписавши заяву та довідку, які є складовими частинами кредитного договору, позичальник відповідно до статей 3, 627 ЦК України добровільно погодилася на такі умови кредитного договору, взяла на себе відповідні зобов`язання.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції у частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками підлягає скасуванню у відповідності до п.п. 1, 3, 4 ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» задовольнити повністю, із вищенаведених підстав.

Судові витрати у відповідності до ст.ст. 133, 141 ЦПК України підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» у розмірі 3 153 грн. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» задовольнити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 23 грудня 2020 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення 15 486 грн. 78 коп. скасувати і в цій частині постановити нове рішення, яким позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» задовольнити

Стягнути із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» 15486 грн. 78 коп. заборгованості за простроченими відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» 3153 грн. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення

Повний текст постанови складено - 04 квітня 2023 року.

Головуючий

Судді: