Справа № 161/1860/22 Головуючий у 1 інстанції: Івасюта Л. В.
Провадження № 22-ц/802/641/23 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О. І.,

суддів - Бовчалюк З. А., Карпук А. К.,

секретар судового засідання Власюк О. С.,

з участю представника відповідача Мельник В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживача за апеляційною скаргою позивачки ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 квітня 2023 року,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що 12.07.2005 між нею та відповідачем було укладено кредитний договір № VOH0GF00000379, згідно умов якого банк надав їй кредит у розмірі 14500 доларів США на купівлю квартири та 3045 доларів США на сплату страхових платежів, зі сплатою 11,04% річних за користування кредитними коштами на термін до 12.07.2020.

Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 12.07.2005 між нею і банком було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Троц Ю. Б., відповідно до умов якого нею передано банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 36,8 кв.м.

Кредит вона сплачувала своєчасно та у повному обсязі до липня 2014 року. Однак, через фінансову економічну кризу у світі та різке зростання курсу долара США по відношенню до гривні вона не мала можливості сплачувати кредит на умовах, що передбачені у договорі, у зв`язку з чим у жовтні 2015 року банк звернувся до суду з позовом про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором у розмірі 9470,25 доларів США, у задоволені якого рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.01.2017 відмовлено.

13.04.2021 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», який надає позичальнику право на проведення реструктуризації кредитної заборгованості, що виникла за споживчим кредитом в іноземній валюті. З метою встановлення підстав для подання заяви про реструктуризацію, керуючись абзацом першим п.16 ч.7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до якого кредитодавець, наступні кредитори за договором зобов`язані надати поточному кредитору на його вимогу, а також позичальнику на його вимогу всю наявну інформацію про історію здійснення платежів, інформацію про дату здійснення кожного платежу, суму кожного здійсненого платежу, інформацію про призначення кожного здійсненого платежу, суму наявної простроченої заборгованості станом на 01.01.2014 за кожним видом наявного грошового зобов`язання за договором не пізніше 14 днів з дня отримання такої вимоги, 17.05.2021 нею було надіслано лист до відповідача про надання вищевказаної інформації. Листом від 26.05.2021 № 20.1.0.0/7-210524/4908 банк відмовив їй у наданні інформації, вважаючи це конфіденційною інформацією.

12.07.2021 вона звернулася до відповідача із заявою про реструктуризацію кредитної заборгованості.

Листом від 28.07.2021 № 20.1.0.0.0/7-210715/5394 відповідач повідомив її, що документи направлені на перерахунок, який буде здійснено у строки і відповідно з умовами, що встановлені законодавством.

Листом від 27.10.2021 № 20.1.0.0.0/7-211026/25776 відповідач надіслав їй «Інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації за кредитним договором № VOH0GF00000379 від 12.07.2005». Відповідно до цієї інформації сума заборгованості за кредитом становить 110187,61 грн, кінцевий термін повернення кредиту 18.10.2031, дата реструктуризації дата отримання банком заяви позичальника про проведення реструктуризації 14.07.2021, розмір змінюваної процентної ставки на перший період дії процентної ставки з дати реструктуризації, що розраховується за формулою, передбаченою п. п. 3.1.1. цієї інформації про зміну зобов`язань, із використанням розміру індексу UIRD12М (в гривні), визначеним станом на дату реструктуризації становить 8.23 % річних, сукупна сума заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, що вважається не погашеною за результатами проведення реструктуризації становить 0,00 гривень.

Вважає, що відповідач вводить її в оману, використовуючи нечесну підприємницьку практику, чим порушує її права як споживача фінансових послуг.

За результатами проведених нею розрахунків по її кредитному договору виникла переплата у розмірі 8952,20 доларів США, що в свою чергу підпадає під дію абз. 3 п. 11 ч. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування».

Вважає, що за результатами проведення реструктуризації відповідач повинен закрити її кредитний договір як такий, що виконаний повністю.

Ураховуючи наведене, просила встановити факт використання відповідачем нечесної підприємницької практики щодо неї шляхом обмеження права на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про умови реструктуризації за кредитним договором і направлення недостовірних відомостей та таких, що не відповідають вимогам Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» у інформації про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації.

Визнати зобов`язання за кредитним договором № VOH0GF00000379 від 12.07.2005 та договором іпотеки від 12.07.2005 припиненими.

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис (реєстраційний номер обтяження 2182199) від 13.07.2005 про державну реєстрацію приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Троц Ю. Б. обтяження: тип обтяження: заборона на нерухоме майно; об`єкт обтяження: квартира, однокімнатна, загальною площею 36,8 кв.м, адреса: АДРЕСА_2 , номер РПВН: 11068738, накладений на підставі Договору іпотеки від 12.07.2005, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Троц Ю. Б., зареєстрованого в реєстрі за № 2312.

Виключити з Державного реєстру іпотек запис (реєстраційний номер обтяження 2182239) від 26.03.2007 про державну реєстрацію приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Ізотовою В. А. обтяження: тип обтяження: іпотека; об`єкт обтяження: квартира, однокімнатна, загальною площею 36,8 кв.м, адреса: АДРЕСА_2 , номер РПВН: 11068738, накладений на підставі договору іпотеки від 12.07.2005, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Троц Ю. Б., зареєстрованого в реєстрі за № 2312.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 квітня 2023 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на безпідставність вимог апеляційної скарги та законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу заперечила та просить залишити її без задоволення.

Будучи належним чином повідомленою про день та годину розгляду справи, позивачка у судове засідання не з`явилася і її неявка відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Позивачка повідомлена на зазначену нею в апеляційній скарзі електронну адресу (для судової кореспонденції) на підставі ч. ч. 2, 6, 8 п. 2 ст. 128 ЦПК України.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін з таких підстав.

Згідно зі статями 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України).

Судом встановлено, що 12.07.2005 між позивачкою і відповідачем було укладено кредитний договір № VOH0GF00000379, згідно умов якого банк надав позивачці кредит у розмірі 14500 доларів США на купівлю квартири та 3045 доларів США на сплату страхових платежів, зі сплатою 11,04% річних за користування кредитними коштами на термін до 12.07.2020 (а.с.13, 15-16).

Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 12.07.2005 між позивачкою і банком було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки, відповідно до умов якого нею передано банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 36,8 кв.м (а.с.17-18).

Станом на 01.01.2014 кредит сплачувався своєчасно.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.01.2017 відмовлено банку у задоволенні позову про стягнення заборгованості за цим кредитним договором у зв`язку з тим, що на дату звернення з позовом право вимоги за кредитним договором було відступлено і банк не мав права від свого імені звертатися до суду з таким позовом.

Станом на дату звернення з позовом жовтень 2015 року, банком було визначено заборгованість за цим кредитним договором у розмірі 9470,25 доларів США.

17.05.2021 позивачка звернулася до банку із заявою про надання їй інформації по кредитному договору, на яку отримала відповідь про необхідність особистого звернення до відділення банку для отримання інформації або ж її отримання у системі Приват24 задля її безпеки та збереження конфіденційної інформації від сторонніх осіб (а.с.19, 20).

Зазначену відповідь банку суд не розцінює, як відмова у наданні інформації.

12.07.2021 ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про реструктуризацію кредитної заборгованості, яку було задоволено (а.с.21-22, 29, 30-32).

Листом від 28.07.2021 банк повідомив ОСОБА_1 , що документи направлені на перерахунок, який буде здійснено у строки і відповідно з умовами, що встановлені законодавством, а листом від 27.10.2021 банк надіслав позивачці «Інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації за кредитним договором № VOH0GF00000379 від 12.07.2005».

Відповідно до цієї інформації сума заборгованості за кредитом становить 110187,61 грн, кінцевий термін повернення кредиту 18.10.2031, дата реструктуризації дата отримання банком заяви позичальника про проведення реструктуризації 14.07.2021, розмір змінюваної процентної ставки на перший період дії процентної ставки з дати реструктуризації, що розраховується за формулою, передбаченою п. п. 3.1.1. цієї інформації про зміну зобов`язань, із використанням розміру індексу UIRD12М (в гривні), визначеним станом на дату реструктуризації становить 8.23 % річних, сукупна сума заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, що вважається не погашеною за результатами проведення реструктуризації становить 0,00 гривень (а.с.30-32).

Згідно з п. 14 ч. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика це будь-яка підприємницька діяльність або бездіяльність, що суперечить правилам, торговим та іншим чесним звичаям та впливає або може вплинути на економічну поведінку споживача щодо продукції;

Статтями 18-19 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено підстави для визнання договору недійсним: укладення його на умовах, що обмежують права споживача та вчинення правочину з використанням нечесної підприємницької практики.

Згідно з п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика може бути такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається в нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Судом встановлено, що Інформацією про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації визначено нову суму заборгованості, яку розраховано відповідно до Закону України «Про споживче кредитування». Отриману сукупну вартість кредиту розподілено на сплату кожного місяця в рівних частинах суми заборгованості за тілом кредиту, зазначено суми відсотків за користування кредитом, які розраховуються, виходячи із кількості днів користування кредитними коштами та залишку суми заборгованості по тілу кредиту.

Розрахунок суми заборгованості у розмірі 110187,61 грн повно наведено відповідачем у відзиві на позовну заяву (а.с.85-96) і позивачкою не спростовано.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом не звернуто увагу на визначений банком розмір заборгованості станом на 07.04.2015 відхиляються апеляційним судом, оскільки у наведеному банком розрахунку заборгованості, яка реструктуризується, не перевищено розмір заборгованості, визначений станом на 2015 рік (вимога про дострокове виконання зобов`язань за договором).

Наведений позивачкою самостійний розрахунок реструктуризації кредитної заборгованості (а.с.35-49) судом першої інстанції вірно відхилено, оскільки позивачкою взято на власний розсуд відсоткову ставку нового кредиту та проведено розрахунок з урахуванням взятого з Інтернет ресурсів зразка калькулятора реструктуризації валютного кредиту.

Призначена ухвалою суду від 13.07.2022 за клопотанням самої ж позивачки судово-економічна експертиза не проведена у зв`язку із несплатою позивачкою коштів за її проведення (а.с.46-47, 55).

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики є недійсними.

З наведеного вбачається, що у випадку підтвердження здійснення правочинів з використанням нечесної підприємницької практики такі правочини є недійними. При цьому, законодавством не передбачено можливості для споживача щодо звернення до суду з позовом про встановлення факту використання нечесної підприємницької практики.

Позивачка звернулася до суду з позовом про встановлення факту використання відповідачем нечесної підприємницької практики щодо неї, а не про визнання відповідного правочину недійним.

Разом із тим, цивільне законодавство, у тому числі ст. 16 ЦК України, не передбачає такого способу захисту прав та інтересів, як встановлення факту використання банківською установою нечесної підприємницької практики.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про використання відповідачем нечесної підприємницької практики щодо позивачки.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність заборгованості за кредитним договором та необхідність визнання припиненими зобов`язань за кредитним договором і договором іпотеки, а також виключення записів з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна та з Державного реєстру іпотек записів про обтяження іпотекою квартири відхиляються апеляційним судом, оскільки заборгованість за кредитним договором наявна і не погашена.

Звернення самої ж позивачки до банку про реструктуризацію кредитної заборгованості свідчить про її усвідомлення щодо наявності такої заборгованості.

Банком підтверджено факт відсутності у ОСОБА_1 простроченої заборгованості станом на 01.01.2014, у зв`язку із чим було проведено реструктуризацію з урахуванням положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» і Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування».

Судом першої інстанції повно та об`єктивно досліджено всі обставини справи і дано їм вірну правову оцінку, у зв`язку із чим суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення, ухваленого з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді