РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2023 року

м. Рівне

Справа № 569/21057/21

Провадження № 22-ц/4815/46/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючий суддя : Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА", Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" про відшкодування шкоди, завданої в ДТП,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА", Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" про відшкодування шкоди, завданої в ДТП.

Позовна заява мотивована тим, що 08 березня 2016 року о 16 год. 20 хв. на автодорозі Київ-Чоп (М06) поблизу села Бабин Гощанського району Рівненської області сталася ДТП.

Позивачу ОСОБА_1 внаслідок пошкодження автомобіля "Ford Galaxy" д.н.з. НОМЕР_1 завдано матеріальну шкоду.

Обставини ДТП, розмір шкоди, розмір договірних та деліктних зобов`язань відповідачів було встановлено рішенням Рівненського міського суду №569/18822/17 від 27.04.2021 року, яке набрало законної сили 23.09.2021 року.

Про розмір боргу усім відповідачам було відомо не пізніше моменту отримання позовної заяви з додатками після відкриття провадження у справі №569/18822/17 від 08.12.2017 року, а страховикам ще раніше до моменту відкриття провадження зі змісту заяв на виплату відшкодування, які подавалися в 2016 році.

Свої зобов`язання боржники (відповідачі) почали виконувати лише після набрання рішенням у справі №569/18822/17 законної сили.

Так Відповідач-3 ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" сплатило страхове відшкодування ОСОБА_1 в розмірі 49500 грн. 06.10.2021 року.

Згідно із розрахунком позовних вимог в межах строків позовної давності, з відповідача-3 ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" підлягає стягненню в користь позивача 6649,27 грн. пені, 9108,00 грн. інфляційні та 4410,25 грн. 3% річних, а всього 20167,52 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 27 травня 2022 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА", Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" про відшкодування шкоди, завданої в ДТП.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати в розмірі 1019,45 грн. та 3% річних в розмірі 496,82 грн., а всього 1516,28 грн.

Стягнуто з ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА" на користь ОСОБА_1 пеню в розмірі 13200,00 грн., інфляційні втрати в розмірі 18400,00 грн. та 3% річних в розмірі 8868,49 грн., а всього 40468,49 грн.

Стягнуто з ПрАТ "Українська страхова компанія " Княжа Вієнна Іншуранс Груп" на користь ОСОБА_1 пеню в розмірі 6649,27 грн., інфляційні втрати в розмірі 9108,00 грн. та 3% річних в розмірі 4410,25 грн., а всього 20167,52 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА", ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням, ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" подало апеляційну скаргу в якій доводить про його незаконність через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що згідно абз.5 п.36.2 ст.36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Так як пояснення Страхувальника про ДТП, що є повідомленням про ДТП, було подано до ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" 11.03.2016 року, а заява про виплату страхового відшкодування була подана Позивачем 16.12.2016 року, то прострочення Позивачем строків подання заяви про виплату страхового відшкодування Страховику, встановлених ст. 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", становить 251 день.

Стверджує, що на момент подання заяви Страховику не було надано постанови/вироку суду на підтвердження настання цивільно-правової відповідальності Страхувальниці ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" Рибачук Т.М., що є необхідним документом для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування згідно абз.5 п.36.2 ст.36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Оскільки згідно п.32.1 ст.32 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону.

Таким чином, загальні строки для прийняття рішення Страховиком з моменту подання заяви про страхове відшкодування, що становили 90 днів (п.36.2 ст.36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"), продовжилися (абз.5 п.36.2 ст.36 Закону) на кількість днів прострочення подання заяви про виплату страхового відшкодування та інших документів, необхідних для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування.

В грудні 2017 року було відкрито провадження в цивільній справі №569/18822/17, в якій розглядалася ДТП 08.03.2016 року на предмет встановлення цивільно-правової відповідальності, зокрема ОСОБА_2 .

Рішення суду у цивільній справі №569/18822/17 набрало законної сили 23.09.2021 року. Страховику стало про це відомо 28.09.2021 року.

Отже перебіг строку прийняття рішення ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) був припинений до 28.09.2021 згідно абз.4 п.36.2 ст.36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Таким чином вважає, що позов є безпідставним, оскільки відсутнє прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика.

Враховуючи викладене просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким в частині позовних вимог заявлених до ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" відмовити.

ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу спростовує наведені апелянтом доводи, вважає рішення місцевого суду законним та обґрунтованим, просить відхилити апеляційну скаргу, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору.

За статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Отже, грошовим необхідно вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора.

Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору страхову суму.

З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 07 червня 2017 року у справі № 6-282цс17 та Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18) зазначила, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

При безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України).

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні майнових витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Крім того, у пункті 36.5 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно зі статтею 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

За приписами статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Рівненського міського суду у справі №569/18822/17 від 27.04.2021 року встановлено, що позивач 16.12.2016 року звернувся до страховика ОСОБА_2 - "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" з заявою про виплату відшкодування, яка не була розглянута у відповідності до вимог п.36.2 ст.36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

У пункті 36.2. Закону зокрема закріплюється граничний строк для прийняття рішення про виплату або відмову у здійсненні страхового відшкодування, що не може перевищувати 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Відповідно до абзацу 4 пункту 36.2 Закону, якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Абзацом 5 пункту 36.2 Закону, закріплено збільшення строку прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату на кількість днів пропуску строку звернення з заявою про здійснення страхового відшкодування

Апелянт вказує, що з урахуванням вимог абзацу 5 пункту 36.2 Закону прострочення позивачем строків подання заяви про виплату страхового відшкодування становить 251 день.

Колегія суддів зауважує, що навіть за таких обставин останній день строку для вирішення страховиком питання про виплату припадав на 21.11.2017 року (16.12.2016 р.+90 днів +251 день).

Тобто станом на 22.11.2017 року у позивача виникло право стягнути страхове відшкодування з нарахуванням пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Як встановлено частиною 2 статті 1188 ЦК України, якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Рішенням Рівненського міського суду у справі №569/18822/17 від 27.04.2021 року встановлено виникнення у ОСОБА_2 і ОСОБА_3 деліктного зобов`язання щодо відшкодування завданої позивачу шкоди внаслідок ДТП 08 березня 2016 року, незалежно від їх вини, що узгоджується з ч. 2 ст. 1188 ЦК України. Водночас встановлено протиправність поведінки страховиків, зокрема, порушення вимог пункту 36.2 ст. 36 Закону, а отже й виникнення прострочення виконання грошового зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи на момент звернення позивача з заявою про виплату страхового відшкодування 16.12.2016 року та до моменту звернення з позовом у справі №569/18822/17 в грудні 2017 року, будь-яких справ стосовно дорожньо-транспортної пригоди не розглядалось, а постанова слідчого Гощанського ВП Острозького ВП ГУНП України в Рівненській області датована 18.08.2016 року, тому відсутні підстави для застосування положень абзацу 4 пункту 36.2 ст. 36 Закону.

Під час оцінки наданого розрахунку місцевий суд правильно врахував, що відповідач не спростував його обґрунтованість та розмір, а вимоги заявлені в межах строків позовної давності та дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлене без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення без змін.

Оскільки оскаржене рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, то судовий збір за її подання покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Боймиструк С.В.

Судді: Гордійчук С.О.

Шимків С.С.