Справа № 541/112/23
Номер провадження 2-о/541/14/2023
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 лютого 2023 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Ситник О.В. за участю секретаря Непокупної Л.М. , заявниці ОСОБА_1 ,її представника адвоката Ковердяєвої Л.В. , представника заінтересованої особи від Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області Литвишко М.К. розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та на 13 листопада 1991 року ,заінтересована особа Управління державної міграційної служби України в Полтавській області,-

установив:

12 січня 2023 року до суду із заявою про встановлення факту що має юридичне значення звернулася ОСОБА_1 , в обґрунтування заяви зазначила , вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у селищі Бородянка Бучанського району Київської області , з дня народження безвиїздно проживала на території України , у 1986 році отримала паспорт зразка СРСР який втратила у 1995 році , до 1997 року проживала у селищі Бородянка Київської області , а потім переїхала у 2013 році в с. Солонці Миргородського району Полтавської області і по теперішній час проживаю у АДРЕСА_1 із своїм чоловіком , паспорт громадянина України ніколи не мала , батьківський будинок під час воєнний дій у селищі Бородянка був зруйнований , а документів вчасно не забрала . У жовтні 2022 року звернулась до Миргородського відділу управління ДМС у Полтавській області щодо отримання паспорта громадянина України , але листом 18.11.2022 року їй було відмовлено в оформленні і видачі паспорта через відсутність документів , що підтверджують належність до громадянства України , тому звернулась до суду із заявою та прохає встановити факт її ОСОБА_1 уродженки смт Бородянка Бучанського району Київської області ІНФОРМАЦІЯ_2 постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та на момент набрання чинності ЗУ Про громадянство України на 13 листопада 1991 року .

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 січня 2023 року заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків , 13.01.2023 року заявниця подала до суду заяву про усунення недоліків та уточнену заяву , ухвалою судді від 16.01.2023 року відкрито провадження у справі та призначено проведення судового засідання на 09.02.2023 рік та зобов`язано заінтересовану особу надати до суду документи та витребувано інші документи та відомості із відділу РАЦС .

У встановлений судом строк, представником заінтересованої особи ОСОБА_2 подано пояснення на заяву, в якій вказано, що в результаті проведених перевірок були здійснені заходи щодо ідентифікації особи ОСОБА_1 та перевірку факту належності особи до громадянства України , в результаті проведених перевірок особу ОСОБА_1 встановлено , а саме було з`ясовано що ОСОБА_1 14.02.1990 року документована паспортом громадянина колишнього НОМЕР_1 , також маються відомості про проживання з 1991 року по 1995 роки АДРЕСА_2 , але відомості про офіційне місце реєстрації не збереглися , тому факт належності особи ОСОБА_1 до громадянства України не підтверджено і рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту постійного проживання на території України на 1991 рік. ( а.с. 26-39)

В судове засідання з`явилася заявниця ОСОБА_1 , заяву підтримала та прохала задовольнити , її представник адвокат Ковердяєва Л.М. також вимоги заяви підтримала та прохала їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Литвишко М.К . в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення відповідної заяви та послалась на письмові пояснення , вказала що враховуючи той факт , що місце проживання ОСОБА_1 на період 1991 року на території України підтверджено на підставі інформації з по господарської книги , але відомості про місце реєстрації у сільській раді щодо ОСОБА_1 не збереглися, тому не можливо без встановлення такої інформації в судовому порядку видати їй паспорт громадянина України .

Заслухавши пояснення заявниці , її представника адвоката Ковердяєвої Л.В. , представника заінтересованої особи ОСОБА_2 , вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис про народження на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 по Бородянському відділі ДРАЦС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) ( а.с. 25) , Пилиповецький старостинський округ № 9 Бородянської селищної ради Бучанського району Київської області повідомляє, що є інформація щодо проживання у 1991 році ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_2 надана відповідно до запису внесеного до по господарської книги ( а.с. 29, 31-34) , інформація щодо прописки ( реєстрації місця проживання) ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 Небратської сільської ради Бородянського району Київської області відсутня ( а.с. 38) , перевіркою управління ДМС України в Полтавській області встановлено , що 14.02.1990 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 документована паспортом громадянина колишнього НОМЕР_1 , із службових відміток на видачу паспорта вбачається, що 16.04.1992 року та повторно 07.05.1992 року був зроблений запит по ф/№ 7 прийомника розподільника у м. Полтаві щодо видачі паспорта колишнього зразка СРСР на громадянку ОСОБА_1 ( а.с. 40-41) , з копії заяви про видачу паспорта в зв`язку із втратою вбачається, що ОСОБА_1 заповняла заяву та вказувала що проживає АДРЕСА_2 ( а.с. 7) , клопотання щодо оформлення паспорта громадянина України на ОСОБА_1 розглядалось Миргородським відділом Управління ДМС у Полтавській області та було відмовлено ( а.с. 8) , з довідки виданої виконавчим комітетом Великосорочинської сільської ради Миргородського району вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 фактично мешкає з 2013 року в АДРЕСА_1 ( а.с. 6) , з копії витягів довідок за 15.06.2011 року які надані виконавчим комітетом Пилиповицької сільської ради Бородянського району Київської області вбачається, що ОСОБА_1 надавались в 2011 році такі довідки що остання дійсно з дня народження по 01.01.1995 року була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_2 яке відносилось до 4 зони посиленого радіоекологічного контролю , підстава видачі довідки по господарські книги за 1991 1995 роки , сільський голова Губиш О.О. , та що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно з 01.06.2011 року по даний час 15.06.2011 року проживає без реєстрації в АДРЕСА_2 ( а.с.35-36)

В Україні визнається і діє принцип верховенства права; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, що прямо передбачено у частині першій статті 8, статті 21, частині першій статті 24 Конституції України. У частині першій статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З указаного вбачається, що законом передбачено вставлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на набуття громадянства України. Вирішуючи вимогу, щодо встановлення особи суд виходить за наступного. У відповідності до ст. 5 ЗУ «Про громадянство» паспорт громадянина України є документом, що підтверджують громадянство України. Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону. Ст. 3 ЗУ «Про громадянство України» визначено, що громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Згідно частини 2 ст. 3 ЗУ «Про громадянство», особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України.

Судом встановлено , що ОСОБА_1 отримувала паспортний документ громадянина колишнього СРСР , також з письмових доказів наданих заінтересованою особою є підтвердження її фактичного проживання на території Київської області на 1991 рік , у 1992 році з м. Полтави з прийомника розподільника були запити щодо документування ОСОБА_1 паспортом громадянина колишнього СРСР у квітні та травні 1992 року , також в матеріалах справи маються відомості про актовий запис про народження ОСОБА_1 по Бородянському відділу ДРАЦС , хоча маються розбіжності у даті народження , всі надані заявником та заінтересованою особою докази суд визнає належними і допустимими, оскільки вони містять у собі інформацію щодо предмета доказування та логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт проживання заявниці на території України на 1991 рік.

Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначено «Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, відповідно до Закону України "Про громадянство України" . Статтею 8 Закону України «Про громадянство України» встановлюються підстави набуття громадянства України. Оскільки ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання на території України для встановлення належності до громадянства України, тому вказаний факт підлягає встановленню на підставі статті 293 ЦПК України та статті 3 Закону України «Про громадянство України».

Відповідно до підпунктів «а», «б» пункту 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року№ 215/2001, (далі Порядок), встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні станом на 13 листопада 1991 року; дітей осіб, зазначених у підпункті «а» цього пункту.

Згідно із пунктом 10 цього Порядку для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає:а) заяву про встановлення належності до громадянства України;б)копію свідоцтва про народження; в) один із таких документів: довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; документ, що підтверджує факт перебування особи в неповнолітньому віці на вихованні у державному дитячому закладі України за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року; копії паспортів батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника громадян колишнього СРСР з відміткою про прописку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. У разі відсутності у батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про те, що станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року ця особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР і відповідно постійно проживала, проживала на території України (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт);судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Одним із документів для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону «Про громадянство України», що подає особа, яка, станом на 24 серпня 1991 року, постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, є судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України, станом на 24 серпня1991 року (підпункт «в» пункту 8 Порядку). Тобто, у таких випадках одним із необхідних документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України, станом на 24 серпня 1991 року.

Отже, відповідно до положень Закону України «Про громадянство України» і Порядку для набуття громадянства України заявник повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження його на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду.

Суд встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, застосувавши норми матеріального права, дійшов висновку про те, що заявником, на підтвердження своїх вимог, надано достатньо належних та допустимих доказів, які у сукупності свідчать про його постійне проживання на території України на час проголошення Незалежності України (24 серпня 1991 року).

Подібні за змістом висновки викладено у постановах Верховного Судувід 24 лютого 2021 року у справі № 522/20494/18 (провадження№ 61-6498 св 20), від 05 квітня 2021 року у справі № 523/14707/19 (провадження № 61-16116 св 20), від 02 червня 2021 року у справі № 125/1472/19 (провадження № 61-8866 св 20).

Приймаючи до уваги те, що встановлення факту постійного проживання на території України має для заявника юридичне значення та необхідне йому для отримання паспорту громадянина України, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та на 13 листопада 1991 року ,заінтересована особа Управління державної міграційної служби України в Полтавській області - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженка смт Бородянка Бучанського району Київської області постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавської апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про апеляційне оскарження, якщо її не було подано.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. В. Ситник