У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2023 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Тептюка Є.П.

за участю

секретаря Щербак-Стерниш Д.П.

представника відповідача Хмельницької Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу Віріч Інна Петрівна про визначення додаткового строку для звернення з заявою про прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в:

У провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу Віріч Інна Петрівна про визначення додаткового строку для звернення з заявою про прийняття спадщини.

31 січня 2023 року позивачем ОСОБА_1 через канцелярію суду подано заяву про зупинення провадження у справі, яка мотивована тим, що представника позивача адвоката Бакатуро Р.М. призвано на військову службу і він не має можливості представляти її інтереси в суді. З урахуванням наведеного, позивач просить суд зупинити провадження у даній справі до закінчення воєнного стану або до моменту вступу в справу нового представника.

В судове засідання 08.02.2023 року позивач не з`явилася, від представника позивача ОСОБА_3 надійшло клопотання про відкладення в зв`язку з тим, що він призваний до лав ЗС України.

При цьому, позивач ОСОБА_1 про причини неявки суд не повідомила.

Представник відповідача адвокат Хмельницька Л.М. заперечила, проти клопотання про зупинення провадження у справі.

Висновки суду за результатами розгляду клопотання позивача.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання.

Згідно з приписами пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до змісту частини 1 статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач, представник позивача не є стороною у справі.

Враховуючи вищенаведене правове регулювання, суд констатує, що перебування представника сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, не є передбаченою законом підставою для зупинення провадження у справі.

У даному випадку позивач не позбавлена можливості укласти договір на представництво її інтересів із будь-яким іншим адвокатом, на власний вибір.

Враховуючи все вище викладене, суд приходить до висновку, що клопотання позивача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 слід залишити без розгляду з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 допустила підряд чотири неявки в судове засідання 27.11.2022 року, 14.12.2022 року, 10.01.2023 року, 08.02.2023 року:

23.11.2022 року, до канцелярії суду надійшло письмове клопотання представника позивача ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи, у зв`язку з хворобою позивача (підтверджуючі документи суду надані не були);

14.12.2022 року, на електронну адресу суду надійшло письмове клопотання представника позивача ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи, у зв`язку з хворобою представника (підтверджуючі документи суду надані не були);

10.01.2023 року на електронну адресу суду надійшло письмове клопотання представника позивача ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи, у зв`язку з проходженням ним ВЛК (підтверджуючі документи суду надані не були);

08.02.2023 до канцелярії суду надійшло письмове клопотання представника позивача ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи, у зв`язку з призовом його до лав ЗСУ (підтверджуючі документи суду надані не були).

Згідно з нормою п. 3 ч. 1ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

З Постанови Верховного Суду у складі колегії Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 травня 2019 року по справі за № 310/12817/13, вбачається, що Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Європейський суд з прав людини підкреслив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (див. рішення у справах "Олександр Шевченко проти України" від 26 квітня 2007 року та "Трух проти України" від 14 жовтня 2003 року).

Передбачене ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії").

Таким чином, особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви.

Суд констатує, що позивач ОСОБА_1 , якій було достеменно відомо про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується клопотаннями про відкладення, наданими до канцелярії суду її представником ОСОБА_3 , чотири рази поспіль не з`явилася в судове засідання, та не надала суду доказів на підтвердження поважності причин неявки в судові засідання, від позивача не надійшло заяв про розгляд справи за її відсутності.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобо дщодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Так, у своїх рішеннях у справах "Осман проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, залишення позову без розгляду відповідно до п. 3 ч. 1ст. 257 ЦПК України не є порушенням права на справедливий суд та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 251, 253, 257 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі відмовити.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу Віріч Інна Петрівна про визначення додаткового строку для звернення з заявою про прийняття спадщини - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу положення ч. 2 ст. 257 ЦПК Українипро те, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, до Черкаського апеляційного суду безпосередньо або через Черкаський районний суд Черкаської області.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Є. П. Тептюк