справа № 753/92/23
провадження № 2-з/753/47/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2023 р. Дарницький районний суду м. Києва в складі:

головуючого судді Коренюк А.М.

при серкретарі Король Н.С.

розглянувши у відкритому судововму засіданні в залі суду в м.Києві заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за її позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотарівального округу Ліфанова Інна Олексіївна, про визнання факту проживання однією сім`єю без шлюбу, визнання права власності на майно, як на частку в спільній сумісній власності, та виключення частини майна зі складу спадкового майна, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , на яку ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 26 грудня 202 року у справі № 753/16252/22 про забезпечення позову до подання нею як позивачем позовної заяви накладено арешт, проте з підстав того, що в указаній ухвалі суду допущена описка щодо правильності написання адреси місця розташування вказаного нерухомого майна, ухвала суду не виконана, арешт не був накладений, що й стало підставою звернення до суду, й обґрунтовуючи заяву тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по вказаній справі, посилаючись на потенційний ризик такого невиконання.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.

Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч.ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтрересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку сторін з тим, щоб забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб"єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов"язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення вимог позивача (заявника).

Достатньо обгрутнованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов"язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов"язання після паред"явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без надання відповідного обгрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд, з урахуванням вимог ст.ст. 149, 150 ЦПК України, постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вивчивши заяву про забезпечення позову, її обґрунтування, дослідивши матеріали заяви у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, з урахуванням постановленої ухвали Дарницького районного суду м.Києва від 26 грудня 2022 року у справі № 753/16252/22 по заяві такого заявника про забезпечення позову до подання ним позовної заяви накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_5 , та, яка набула чинності щодо накладеного арешту на пропоноване майно, така заява задоволенню не підлягає, адже наявність описки в ухвалі суду щодо правильності написання адреси місця розташування майна, на яке накладено арешт, з підстав чого така ухвала суду не виконана й арешт не був накладений з огляду на допущену судом описку, не може слугувати підставою для повторного накладення арешту на таке майно.

Процесуальний закон містить норму, яка регулює процесуальне питання щодо виправлення описки у рішенні (ухвалі) суду.

На підставі вищевикладеного, п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України, з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», та керуючись п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 149, 153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за її позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотарівального округу Ліфанова Інна Олексіївна, про визнання факту проживання однією сім`єю без шлюбу, визнання права власності на майно, як на частку в спільній сумісній власності, та виключення частини майна зі складу спадкового майна, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцять днів з дня його (її) проголошення.

Відповідно до ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Однак відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно ч.1 ст.354 ЦПК України України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Отже, строки оскарження судових рішень в апеляційному порядку складають 30 календарних днів - для рішень і 15 календарних днів - для ухвал, однак апеляційна скарга подається за старими правилами - через суд першої інстанції.

СУДДЯ: