БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/31/23
Провадження № 2/730/42/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2023 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Чорнухи Н.О.

розглянувши питання щодо передачі до іншого суду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в 2021 році між ними було укладено шлюб, від якого дітей на мають; на даний час їх сімейні стосунки припинені через втрату почуття взаємоповаги та взаєморозуміння, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, а тому подальше спільне подружнє життя вважає неможливим і наполягає на розірванні шлюбу в судовому порядку, оскільки вирішити дане питання через органи ДРАЦС відповідач не бажає.

Питання щодо передачі справи до іншого суду розглянуто без виклику учасників справи й відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши дане питання, перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

За змістом положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Усталена практика Європейського суду з прав людини визначає, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», а й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (рішення в справах «Занд проти Австрії», «Олександр Волков проти України», «Сокуренко і Стригун проти України», «Посохов проти Росії» та ін.).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд ухвалою передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За загальними правилами підсудності справ, визначеними ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч.2 ст.28 ЦПК України, яка визначає альтернативну підсудність справ, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Системний аналіз зазначених положень закону, які регламентують визначення територіальної юрисдикції (підсудності) справ, вказує на те, що законодавець прив`язує дану юрисдикцію судів до місця реєстраційного обліку сторін у справі.

В позовній заяві ОСОБА_1 адресою місця проживання відповідача вказує с. Комарівка Борзнянського району Чернінігівської області.

Однак, як вбачається з довідок Комарівської сільської ради №37 від 13.01.2023р., Оріхівського старостинського округу Лубенського району Полтавської області №18-03/10/2 від 18.01.2023р., реєстрація місця проживання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території Комарівської територіальної громади відсутня, тоді як адресою його реєстраційного обліку є АДРЕСА_1 .

Водночас, жодних відомостей щодо перебування на її утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, неможливості за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до зареєстрованого місця проживання відповідачаОСОБА_1 у позовній заяві не навела, лише вказавши про відсутність дітей від шлюбу.

Відтак, зазначені обставини не дають підстав для віднесення виниклого між сторонами спору до підсудності Борзнянського районного суду Чернігівської області.

Таким чином, враховуючи викладене, дана справа непідсудна Борзнянському районному суду Чернігівської області й підлягає направленню до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області, територіальна юрисдикція якого поширюється на зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача.

Згідно з ч.1 ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

На підставі викладеного, керуючись ст.10, 27-32, 258-261 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати на розгляд до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області.

Здійснити передачу даної цивільної справи з Борзнянського районного суду Чернігівської області до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження цієї ухвали, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно до ст.354 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.261 ЦПК України.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець