Справа № 643/1526/23
Провадження № 2-о/643/65/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2023

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Олійника О.О.,

за участю секретаря судового засідання Новакової Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Індустріально-Немишлянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт народження її сина, ОСОБА_2 , чоловічої статі, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Вовчанськ, Чугуївський район, Харківська область, мати: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, батько: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України.

В обґрунтування заяви зазначає, що вона разом із своїм чоловіком ОСОБА_3 станом на 24.02.2022 року, тобто на початок повномасштабного вторгнення російських військ на територію України проживали у м. Вовчанську, який був окупований у перший день повномасштабного вторгнення, тобто з 24.02.2022 року. Оскільки під час окупації у м. Вовчанську не працював пологовий будинок, а також діяла заборона російських військових на виїзд на неокуповану територію України, для прийняття пологів 11.08.2022 року заявника, яка на той час була вагітна, вивезли до м. Бєлгорода Російської Федерації, де ІНФОРМАЦІЯ_4 в Бєлгородській обласній клінічній лікарні Святителя Іоасафа вона народила сина ОСОБА_2 . Під час виписки із лікарні, 16.08.2022 року заявнику було видано свідоцтво про народження дитини. Заявник, вважає, що її син повинен був народитися на тимчасово окупованій території, а саме у м. Вовчанську, але з врахуванням відсутності медичного персоналу, який би міг прийняти пологи, та заборони виїзду на неокуповану територію України, заявник була вимушена народжувати в м. Бєлгород російської федерації. Після деокупації м. Вовчанська, заявник разом із своєю сім`єю виїхала до м. Харкова, де і зараз проживає. У зв`язку із втратою оригіналу свідоцтва про народження дитини, яке їй фактично примусово видали в м. Бєлгороді, заявник звернулась до Індустріально-Немишлянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові з заявою про видачу свідоцтва про народження дитини українського зразка. Проте, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про народження дитини українського зразка через те, що дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 народився в м. Бєлгород Російської Федерації та державна реєстрація народження проведена відділом № 23 в міському окрузі «м. Бєлгород» ГАУ БО «МФЦ». Оскільки заявника було незаконно вивезено для прийняття пологів до м. Бєлгорода за рішенням невстановлених посадових осіб на тимчасово окупованій території і вона категорично проти того, щоб в свідоцтві про народження її дитини було зазначено місце народження м. Бєлгород Російської Федерації, та на даний час у неї відсутні документи, які дозволять зареєструвати народження дитини згідно з вимогами національного законодавства України і отримати свідоцтво про народження дитини, вона була вимушена звернутися до суду з даною заявою про встановлення факту народження.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 27.02.2023 року відкрито провадження у справі. Справа підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

Заявник у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, про розгляд справи за її відсутності. Окрім того, в заяві зазначила, що вимоги підтримує, просить заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи Індустріально-Немишлянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив..

Враховуючи, що учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, як це закріплено положеннями ч. 7 ст. 19 ЦПК України.

Правилами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України унормовано, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом положень п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

При цьому положеннями ст. 317 ЦПК України передбачений порядок розгляду справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

За змістом абз. 1 ч. 1 ст. 317 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території інших тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію указом Президента України; 4) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1, 2 і 3 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями.

Судом встановлено, 26 квітня 2014 року заявниця у справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уклала шлюб з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вовчанського районного управління юстиції у Харківській області 26 квітня 2014 року. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловіку ОСОБА_4 , дружині - ОСОБА_4 .

Так, згідно з паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 виданим 23.02.2019 року Вовчанським РС ГУ ДМС України в Харківській області, заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народилась в м. Вовчанськ, Харківської області.

Згідно з паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 виданим 17.07.2015 року Вовчанським РС ГУ ДМС України в Харківській області, чоловік заявника ОСОБА_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народився в м. Вовчанськ, Харківської області та є громадянином України.

Як убачається зі змісту заяви, для прийняття пологів 11.08.2022 року заявника, яка на той час була вагітна, вивезли до м. Бєлгорода, де ІНФОРМАЦІЯ_4 в Бєлгородській обласній клінічній лікарні Святителя Іоасафа вона народила сина ОСОБА_2 .

Відповідно до виписки з історії розвитку новонароджених № 1478 нк2 від 16.08.2022 року виданої Обласною державною бюджетною установою охорони здоров`я «Бєлгородська обласна клінічна лікарня Святителя Іоасафа», заявник ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 народила дитину чоловічої статі, вагою 3420 гр., довжиною 52 см, та була виписана з медичної установи 16.08.2022 року.

Крім того, на підтвердження факту народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , заявник надала до суду копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 93150023 Відділення №23 в міському окрузі «місто Бєлгород» ГАУ БО «МФЦ», де місце народження зазначено: російська федерація, Бєлгородська область, м. Бєлгород; батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянство Україна; мати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянство Україна.

Так, для отримання свідоцтва про народження дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , українського зразка, заявник ОСОБА_1 звернулась до Індустріально-Немишлянського відділу державно реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції.

Відповідно до листа Індустріально-Немишлянського відділу державно реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції встановлено, що проведеною перевіркою по розширеному пошуку системи Державний реєстр актів цивільного стану громадян, актового запису про народження відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , не виявлено. У відділі відсутні підстави видачі повторного свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Відповідно до документів, які були надані ОСОБА_1 встановлено, що її син народився в м. Бєлгород російської федерації та державна реєстрація народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проведена відділом № 23 в міському окрузі «м. Бєлгород» ГАУ БО «МФЦ». Тобто, державна реєстрація народження дитини проведена не на території України, тому дані про державну реєстрацію народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в Державному реєстрі актів цивільного стану відсутні. Державна реєстрація народження дитини проводиться один раз і повторно державна реєстрація народження дитини не проводиться.

Згідно з ч. 3 ст. 49 Цивільного кодексу України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Порядок державної реєстрації актів цивільного стану, у тому числі державна реєстрація народження фізичної особи, встановлений Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 №52/5.

Згідно з п. 3 розділу І зазначених Правил, відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. За заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 СК України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно до ч. 3 ст. 317 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Як убачається із заяви ОСОБА_1 , заявник просить встановити факт народження її сина, ОСОБА_2 , на тимчасово окупованій території у м. Вовчанськ, Чугуївського району, Харківської області. Водночас, дитина народилася в іншому місті, як убачається з виписки з історії розвитку новонароджених № 1478 нк2 від 16.08.2022 року виданої Обласною державною бюджетною установою охорони здоров`я «Бєлгородська обласна клінічна лікарня Святителя Іоасафа», заявник ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 народила дитину чоловічої статі та була виписана з медичної установи 16.08.2022 року. Також з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 93150023 Відділення №23 в міському окрузі «місто Бєлгород» ГАУ БО «МФЦ», убачається місце народження ОСОБА_2 : російська федерація, Бєлгородська область, м. Бєлгород.

З огляду на викладене вище, подана ОСОБА_1 заява про встановлення факту народження не підлягає задоволенню, оскільки народження дитини заявника сталося не на тимчасово окупованій території України, про що просить встановити факт заявниця, а на території іншої держави.

Заявниця просить суд встановити місце народження дитини не там де вона насправді народилася та не на підставі тих документів, які були надані заявницею, а за її бажанням у м. Вовчанськ, що не відповідає доказам наданим нею у заяві.

Свідоцтво про народження дитини, видане на території іншої держави, не є підставою для реєстрації народження на території України.

Відповідно до ч. 4 ст.317, п. 8 ч. 1 ст.430 ЦПК України, рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Проте, щодо вимоги про негайне виконання рішення суду, то в цій частині суд вважає за необхідне відмовити. Оскільки, відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Негайне виконання рішення суду про встановлення факту народження на окупованих територіях інших держав законодавство України не передбачає.

Керуючись ст.ст.258,259,263-265, 293, 315, 317, 354, 355, 430, ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Індустріально-Немишлянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа Індустріально-Немишлянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), , м. Харків, пров. Миру, 3.

Суддя - О.О. Олійник