Провадження № 2/554/953/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2023 року Октябрський районний суд м.Полтави

в складі головуючого судді Чуванової А.М.

за участю секретаря Проскурня Я.О.,

за участю учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

представник позивача: адвокат Бурбак О.В.,

представники відповідача: Сомик Д.М.,Голубицький В.В.,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у листопаді 2022 року звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради про визнання протиправним та скасування рішення, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради за №204 від 25.10.2022 року «Про припинення опіки над малолітніми ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Ухвалою суду від 28.11.2022 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали.

Ухвалою суду від 28.11.2022 року у задоволенні клопотання представника позивача про забезпечення позову відмовлено.

До суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бурбак О.В. про виклик свідків ОСОБА_4 , яка працює в Полтавському ліцеї «Лідер», за адресою: м.Полтава, вул.Вячеслава Чорновола,3, ОСОБА_5 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Вказані свідки підтвердять факти щодо належного виховання дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , забезпечення всім необхідним, виховання в належних умовах, здійснення опіки в повному обсязі.

Крім того, від адвоката Бурбак О.В. надійшло клопотання про витребування доказів, згідно якого представник позивача просить витребувати у Полтавському психоневрологічному диспансері копію медичної картки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою доведення психологічних проблем ОСОБА_2 та належного її лікування, забезпечення необхідним доглядом ОСОБА_1 .

Також, до суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бурбак О.В. про призначення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи, згідно якого просила призначити по справі судову психолого-психіатричну експертизу, на розгляд якої поставити такі питання: чи має ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , психологічне, психіатричне захворювання чи будь-який інший психічний розлад? Чи могла та чи може на теперішній час ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , завдавати своїми діями небезпеку, загрозу життю та здоров`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ? Чи вплине на емоційний стан, індивідуально-психологічні особливості, інтереси дитини проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , окремо від сестри ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та разом з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ?

Від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бурбак О.В. 23.01.2023 року надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій адвокат просить, відповідно до п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України, збільшити позовні вимог ОСОБА_1 , а саме, окрім іншого, визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради, що полягає у відсутності здійснення контролю над малолітніми ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не прийняття рішення про госпіталізацію ОСОБА_2 . Зазначає, що згідно доданої до позовної заяви медичної документації, вбачається наявність неконтрольованої агресії з боку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що і наголошувала неодноразово позивачка відповідачу, однак її прохання, вимоги були проігноровані.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені клопотання, просили вимоги задовольнити та прийняти до розгляду судом збільшені позовні вимоги.

Представники відповідача в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання про виклик свідків, в задоволенні решти вимог клопотань просили відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 90 ЦПК України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Статтею 91 ЦПК України визначено, що виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, - до початку першого судового засідання у справі. В ухвалі про відкриття провадження у справі або в іншій ухвалі, якою суд вирішує питання про виклик свідка, суд попереджає свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду.

Враховуючи заявлені підстави для виклику свідків зі сторони позивача, суд вважає викликати та допитати заявлених свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , попередивши свідків про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено:1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд вважає клопотання представника позивача про витребування доказів таким, що не підлягає задоволенню, оскільки позивач не обґрунтувала належність вказаного конкретного доказу, про витребування якого йдеться у клопотанні, для підтвердження обставин, на які вона посилається, та відношення до предмета доказування.

Суд критично відноситься до істотності обставин, які можуть бути встановлені та підтверджені за допомогою витребовуваної інформації та подальшому її використанні як доказів у зазначеній цивільній справі. Тому, у задоволенні вимог клопотання про витребування у Полтавському психоневрологічному диспансері копії медичної картки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід відмовити.

Обговоривши заявлене клопотання про призначення судової психолого-психіатричної експертизи, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

З точки зору закону підставою для призначення судової експертизи є необхідність з`ясування обставин, які потребують спеціальних знань, тобто тих, які виходять за межі знань осіб, які беруть участь у справі, та судді, котрий розглядає справу.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі.

Відповідно до ст. 209 ЦПК України, завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Так, предметом спору сторін є визнання протиправним та скасування рішення відповідача про припинення опіки над малолітніми дітьми.

Суд вважає, що клопотання про призначення експертизи та питання, поставлені на вирішення експерта, виходять за межі, визначені законом, не входять в предмет доказування у справі, а тому підстави для призначення експертизи відсутні.

Із змісту частин 2, 3 статті 49 ЦПК України вбачається, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір попередньо поданих вимог майнового характеру, відповідно заявленої ціни позову.

Крім того, загальні положення ЦПК України вказують, що підстава позову це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача.

Предмет позову це частина позову, яка становить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд повинен ухвалити рішення. Ця вимога повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під цивільну юрисдикцію.

Підстава позову це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують кожну обставину, а також наявність підстав для звільнення від доказування.

Так, згідно із постановою Верховного Суду у справі № 922/404/19 від 09.07.2020 року, зроблено висновок: «позовом є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. При цьому під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Одночасна зміна підстав і предмету позову не допускається. Верховний Суд вказує, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог.

З системного аналізу вищевикладених правових норм вбачається, що у разі подання позивачем клопотання (заяви), направленого на одночасну зміну предмета і підстави позову, суд з урахуванням конкретних обставин повинен відмовити в задоволенні такого клопотання (заяви).

Судом встановлено, що 23.11.2022 року позивач звернулася з первісним позовом до виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради про визнання протиправним та скасування рішення, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради за №204 від 25.10.2022 року «Про припинення опіки над малолітніми ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Разом з тим, 24.01.2023 року до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій адвокат просить збільшити позовні вимог ОСОБА_1 , відповідно до положень п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України про збільшення або зменшення розміру позовних вимог, а саме, окрім іншого, визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради, що полягає у відсутності здійснення контролю над малолітніми ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не прийняття рішення про госпіталізацію ОСОБА_2 .

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що правові підстави для прийняття заяви від 23.01.2023 року про збільшення позовних вимог відсутні, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне відмовити у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог, яка подана позивачем, оскільки за такою заявою заявляється вимога, яка є новою, що не є за своїм змістом збільшенням розміру позовних вимог та суперечить положенням ст. 49 ЦПК України, тобто є новою позовною вимогою немайнового характеру, що не передбачено процесуальним законом.

Таким чином, на підставі викладеного, у прийнятті даної заяви суд відмовляє. Відмова у прийнятті такої заяви не є порушенням прав позивача, який може реалізувати своє право на доступ до суду шляхом звернення до суду з іншим позовом.

Крім того, до суду через канцелярію надійшло клопотання представника відповідача - ОСОБА_7 , в якому відповідач просить залучити як третіх осіб у справі виконавчий комітет Київської районної у м.Полтаві ради та управління «служба у справах дітей» Маріупольської міської ради, оскільки малолітні діти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувають на первинному обліку в управлінні «служба у справах дітей» Маріупольської міської ради та останнє місце проживання опікуна ОСОБА_1 разом з дітьми АДРЕСА_3 , що знаходиться в Київському районі.

В судовому засіданні представники відповідача підтримали клопотання, просили вимоги задовольнити.

Позивач та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, оскільки всі необхідні документи наявні в матеріалах справи. Вважають, що недоцільно затягувати розгляд справи.

Суд, вислухавши думки учасників справи, вважає відмовити в задоволенні зазначеного клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 53 ЦПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

За змістом ч.ч. 4, 5 ст. 53 ЦПК України, у заявах про залучення третіх осіб і в заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Аналіз вказаних приписів процесуального закону дає підстави стверджувати, що заява про залучення до участі у справі в якості третьої особи, має бути обґрунтована з наданням суду відповідних доказів того, що рішення у справі може вплинути на права та обов`язки особи, яка звертається з відповідною заявою.

Виходячи з предмету спору та суб`єктного складу сторін, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про залучення виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради та управління «служба у справах дітей» Маріупольської міської ради у якості третіх осіб, оскільки суб`єктом звернення не доведено підстав для залучення їх у процесуальному статусі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, та яким чином ухвалене в майбутньому рішення суду безпосередньо впливає на права чи обов`язки цих осіб щодо однієї із сторін у справі.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання сторони відповідача про залучення третіх осіб.

Керуючись ст. ст. 49,84,91,103,197,353 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бурбак О.В. задовольнити частково.

Викликати і допитати в якості свідків позивача: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , попередивши свідків про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду.

В задоволенні решти клопотань, заявлених стороною позивача, відмовити.

В задоволенні клопотання сторони відповідача про залучення по справі третіх осіб відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 08.02.2023 року.

Суддя А.М.Чуванова