ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
справа № 621/1129/21
провадження № 22-з/818/14/23
Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді: Тичкової О.Ю.,
суддів: Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,
за участю секретаря судового засідання Тітченко О.В.
сторони справи:
відповідач - Акціонерне товариство "Харківгаз" в особі Зміївського відділення АТ "Харківгаз"
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків заяву Мякоти Тетяни Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі 621/1129/21 ,-
23.04.2021 Мякота Т.М., яка діяла в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом, після уточнення якого 14.06.2021 (а.с. 95 - 103) просила визнати неправомірними дії АТ "Харківгаз" в особі Зміївського відділення, скасувати протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення від 26 січня 2021 року, акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 26 січня 2021 року; визнати неправомірними дії відповідача щодо припинення газопостачання та зобов`язати відновити постачання газу за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом підключення до газової мережі за власний рахунок; стягнути судові витрати.
Постановою Харківського апеляційного суду від 12 січня 2023 року апеляційну скаргу Мякоти Тетяна Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Зміївського районного суду Харківської області ухавленого 04 січня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позов Мякоти Тетяна Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Акціонерного товариства "Харківгаз" в особі Зміївського відділення АТ "Харківгаз" (, адреса місцезнаходження: м. Зміїв Чугуївського району Харківської області, вул. Таранівське шосе, 1-а) та скасовано протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення від 26 січня 2021 року та акт - розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 26 січня 2021 року. В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Харківгаз" в особі Зміївського відділення АТ "Харківгазна користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 23 211 грн, що складаються з витрат пов`язаних зі сплатою судового збору у суді першої та апеляційної інстанції у розмірі 3405 грн, витрат на оплату експертизи у розмірі 9 806 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 10000 грн.

25 січня 2023 року Мякота Т.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала до суду апеляційної інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення в якій просила стягнути з відповідачів витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12300грн.

Заява обґрунтована тим, що постановою Харківського апеляційного суду від 12 січня 2023 року апеляційну скаргу Мякоти Тетяна Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 задоволено частково. Судом апеляційної інстанції вирішене питання про стягнення судових витрат, в тому числі на правову допомогу, відповідно до наявних в матеріалах справи доказів станом на 21 грудня 2021 року. Питання про стягнення витрат на правову допомогу понесених позивачем після 21 грудня 2021 року судом апеляційної інстанції не вирішувалось

Представник зазначив, що позивачем по справ ОСОБА_1 , за період з 21 грудня 2021 року по 12 січня 2023 року фактично понесені витрати на оплату правової допомоги на суму 12300,00 грн., які підтверджуються договором про надання правничих послуг №1/21 від 12.01.2021, розрахунком вартості юридичних послуг до договору № 1/21 про надання правничих послуг від 12 січня 2021 року, актом № 3 приймання-передачі наданих послуг від 12 січня 2023 року, квитанцією до прибуткового касового ордеру

31.01.2023 на суду надійшло заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення від АТ «Харківгаз» в якому АТ «Харківгаз» просила відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення. Посилалася на те, що питання розподілу судових витрат в тому числі стягнення витрат на правничу допомогу вже було вирішено судом апеляційної інстанції. Отже, адвокат фактично вимагає змінити рішення суду апеляційної інстанції, тоді як за змістом статей 259, 270 ЦПК України, передбачається можливість ухвалення додаткового рішення лише в тому випадку, якщо судом під час ухвалення рішення взагалі не вирішено питання про судові витрати. Апелянт вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення подана з порушенням вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Оскільки під час розгляду апеляційної скарги позивач та його адвокат не заявили клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу. Крім цього, заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним із складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення представника АТ « Харківгаз» , дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви про ухвалення у справі додаткового судового рішення, дійшла висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до 3 ч. 1, ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд що ухвалив рішення, ухвалює додаткове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з п.п. «б, в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції у випадку скасування або зміни судового рішення зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Як убачається з матеріалів справи, постановою Харківського апеляційного суду від 12 січня 2023 року апеляційну скаргу Мякоти Тетяна Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області ухавленого 04 січня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позов Мякоти Тетяна Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Акціонерного товариства "Харківгаз" в особі Зміївського відділення АТ "Харківгаз" (, адреса місцезнаходження: м. Зміїв Чугуївського району Харківської області, вул. Таранівське шосе, 1-а) та скасовано протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення від 26 січня 2021 року та акт - розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 26 січня 2021 року. В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Харківгаз" в особі Зміївського відділення АТ "Харківгазна користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 23 211 грн, що складаються з витрат пов`язаних зі сплатою судового збору у суді першої та апеляційної інстанції у розмірі 3405 грн, витрат на оплату експертизи у розмірі 9 806 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 10000 грн.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача (ч.1, п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України).

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України).

Судова колегія відхиляє заперечення представника АТ « Харківгаз» стосовно того, що питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції було вже вирішене, оскільки під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , згідно постанови Харківського апеляційного суду від 12.01.2023, предметом розподілу були витрати на правничу допомогу понесені позивачем в суді першої інстанції.

Також апеляційний суд не приймає доводи АТ « Харківгаз» стосовно того, що позивач та його представник не заявили клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу до закінчення розгляду справи, оскільки в апеляційній скарзі Мякота Т.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 просила компенсувати судові витрати в тому числі на правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції ( т.1. а.с190).

Виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Стосовно доводів відповідача про пропущення представником позивача строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення колегія суддів зазначає, що постанова Харківського апеляційного суду була ухвалена 12.01.2023, а заява про ухвалення додаткового рішення була направлена до суду, засобами поштового зв`язку, 17.01.2023 тобто у межах строку передбачених статтею 141 ЦПК України. В обґрунтування заяви представником додано акт №3 приймання передачі наданих послу від 12.01.2023 (т.1 а.с.250), копію квитанції до прибуткового касового ордеру №2/2023 від 12.01.2023.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. (ч. 3, ст. 270 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Апеляційний суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з того, що дана справа перебувала в провадженні суду не тривалий час та по справі було проведено всього декілька судових засідань за участю адвоката Мякоти Т.М., суд вважає вказаний розмір витрат на правничу допомогу в розмірі 12300 грн. є значно завищеним, тому суд вважає, що спімірним розміром судових витрат на надання правничої допомоги, враховуючи складність даної справи, є 5000 грн., що підлягають відшкодуванню на користь ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене вище, заяву Мякотою Т.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 належить задовольнити частково, ухвалити у справі додаткову постанову, якою стягнути з АТ "Харківгаз" в особі Зміївського відділення АТ "Харківгаз" на користь ОСОБА_1 5000 гривень понесених витрат на правничу (правову) допомогу у зв`язку із розглядом апеляційної скарги.

Керуючись статтями 270, 382, 383 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Мякоти Тетяни Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 -задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Харківгаз" в особі Зміївського відділення АТ "Харківгаз (, адреса місцезнаходження: м. Зміїв Чугуївського району Харківської області, вул. Таранівське шосе, 1-а) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 5000 (п`ять тисяч) гривень понесених витрат на правничу (правову) допомогу у зв`язку із розглядом апеляційної скарги.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 ЦПК України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткової постанови складено 28 лютого 2023 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді О.В.Маміна

Н.П.Пилипчук