№ провадження 6/646/32/2023
Справа № 646/9153/15-ц
У Х В А Л А

іменем України

05.04.2023 року Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Глоби М.М.,

за участю секретаря судового засідання Борщ Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, заінтересована особа ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі ТОВ «ВК») звернулось до суду із вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначило, що заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.09.2015 року (справа № 646/9153/15-ц) стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» (далі ПАТ «АБ») заборгованість за кредитним договором № 500496324 в сумі 74 233 грн. 54 коп.; судові витрати по сплаті судового збору 742 грн. 34 коп. Був виданий виконавчий лист.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.10.2021 року змінено стягувача ПАТ «АБ» його правонаступником ТОВ «ВК» у виконавчому провадженні щодо виконання вказаного рішення суду.

Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень відкриті виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_1 відсутні. Згідно акту перевірки кредитної справи, виконавчий лист ТОВ «ВК» не передавався.

Просило видати дублікат виконавчого листа № 646/9153/15-ц та поновити строк пред`явлення його до виконання.

Представник заявника та заінтересована особа в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду заяви повідомлялись завчасно та належним чином. Представник заявника надіслав на електронну адресу суду заяву, в якій просив проводити розгляд заяви без участі заявника. Заінтересована особа про причини неявки суду не повідомила.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши заяву та матеріали справи, приходить до наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Як встановлено під час судового розгляду, заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.09.2015 року (справа № 646/9153/15-ц) позов ПАТ «АБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволений.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «АБ» заборгованість за кредитним договором в сумі 74 233 грн. 54 коп., судові витрати по сплаті судового збору 742 грн. 34 коп.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.10.2021 року змінено ПАТ «АБ» його правонаступником ТОВ «ВК» у виконавчому провадженні з примусового виконання вказаного заочного рішення суду від 22.09.2015 року.

Частиною 1 ст. 370 ЦПІК України передбачено видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу замість втраченого оригіналу за заявою стягувача або поданням державного виконавця.

Згідно п. п. 17.2. п. 17 Розділу Х Перехідні положення ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати Його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець «вернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Аналізуючи п. 17.4 розділу Х «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 23.09.2020 року, від 15.11.2018 року у справі № 474/783/17, від 10.10.2018 року у справі № 2-504/11.

Верховний Суд виходив з того, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.10.2018 року у справі № 2-824/2009.

На підтвердження втрати виконавчого листа № 646/9153/15-ц заявник посилається на акт про втрату виконавчих документів в результаті перевірки матеріалів кредитної справи № 500496324 щодо ОСОБА_1 від 15.12.2021 року (а.с. 85).

Так, зі змісту вказаного акту вбачається, що він складений за результатом проведеної перевірки наявних оригіналів матеріалів кредитної справи щодо позичальника ОСОБА_1 , переданих ТОВ «ВК», перевіркою проведеної переписки з ПАТ «АБ» та органами виконавчої служби, перевіркою вхідної кореспонденції із розтином конвертів стосовно вказаного позичальника.

Разом з тим, на думку суду зазначений акт не може бути розглянутий як належний та допустимий доказ, який підтверджує втрату виконавчого листа, оскільки з його змісту не можна дійти висновку щодо того чи виконавчий лист № 646/9153/15-ц втрачено чи він просто відсутній в матеріалах кредитної справи № 500496324. Вказаний акт не встановлює ким саме було втрачено виконавчий лист та коли.

Крім того, ст. 433 ЦПК України передбачено поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а саме: у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Європейського суду з прав людини «Каракуця проти України».

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

Ухвалою від 28.04.2020 року в рамках справи № 338/464/15-ц Верховний Суд підтримав наступну позицію: «Також суд зазначає, що поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язується не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з обєктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Суд зазначає, що поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії та підтверджені належними доказами.

Частиною 1 ст. 517 ЦК України встановлено, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Відтак, аналіз зазначених норм свідчить, що до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора на підставі відповідного договору про відступлення права вимоги, який повинен бути укладений у такій самій формі, що й зобов`язання, яке є предметом відступлення.

При укладенні відповідного договору відступлення первісний кредитор передає новому кредитору усі документи, що підтверджують зобов`язання.

Таким чином, такою інформацією є і фактичний стан заборгованості, стан судової справи в рамках якої було здійснено стягнення такої заборгованості за відповідним рішенням суду, хід виконавчого провадження за примусовим виконанням такого рішення, перспективи фактичного отримання коштів тощо.

Як вбачається з ухвали суду від 26.10.2021 року, укладаючи договір № 16-01/19/1 про відступлення прав вимоги від 16.01.2019 року, ТОВ «ВК» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 500496324, боржником за яким є ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу, що заявник фактично прийняв усі ризики, пов`язані з бездіяльністю та недбалим веденням власних судових справ/виконавчих проваджень первісним кредитором. Заявник вважається рівно обізнаним та рівно розуміючим первісному кредитору щодо всього, що відбувалось в рамках кредитних відносин між ОСОБА_1 та первісним кредитором.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Так, причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, якщо свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

Суд звертає увагу, що факт набуття заявником права вимоги до ОСОБА_1 не є безумовною підставою для поновлення цього строку.

Метою ст. 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

Заявником не надано належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до правового висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.08.2019 року (справа № 2-836/11, провадження № 14-308 цс 19), якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Суд звертає увагу, що сам факт втрати виконавчого документу - не доведено, а задоволення судом заяв які по своїй суті зводились би до твердження лише про те, що виконавчий документ відсутній, отже необхідно видати його дублікат, призвів би судовий процес у частині видачі дублікатів виконавчих документів у безладний рух.

Відтак, суд доходить висновку, що доводи, викладені у заяві, не знайшли свого підтвердження і оскільки відсутні підстави поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа і не підтвердженим є факт втрати виконавчого листа, суд відмовляє також у видачі дублікату виконавчого листа.

На підставі викладеного, керуючись п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, ст. ст. 260, 353, 433 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, заінтересована особа ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Червонозаводський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть отримати за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя -