Справа №359/5541/22
27 березня 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого Семенюти О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,
за участю представника відповідача Савчака Я.О.,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення пені за неналежне виконання грошових зобов`язань по поверненню кредиту та сплати процентів за користування ним, суми інфляції за час прострочення та трьох процентів річних від прострочених сум щодо вирішення питання про прийняття додаткового рішення,
У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 заяву підтримав, просив задовольнити.
Представник позивача ОСОБА_3 направив на адресу заперечення та клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу. Посилається на те, що ОСОБА_1 разом з першою заявою по суті спору не подав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат. Також представник відповідача ОСОБА_2 не навів поважних причин неможливості подання доказів понесення судових витрат його довірителем до закінчення судових дебатів. ОСОБА_1 не має такого фінансового стану, який дозволив би йому сплати грошові кошти адвокату в заявленому розмірі. Розмір витрат на 1 годину участі на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 гривень є завищеним, а загальний розмір понесених відповідачем витрат - неспівмірним з складністю справи, обсягом та видами виконаних адвокатом робіт. Крім того, оскільки позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог в розмірі 480059 гривень 45 копійок, що складає 79,03%, тому відповідач має право вимагати стягнення витрат у розмірі не більше ніж 79,03% від понесених ним витрат. Тому представник позивача ОСОБА_3 просить суд відмовити у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, однак у випадку ухвалення додаткового рішення - зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, справу розглянути без участі представника позивача.
Дослідивши матеріали цивільної справи та заслухавши представника відповідача ОСОБА_2 суд дійшов до таких висновків.
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 9 березня 2023 року(а.с.183-189 т.1) позов ТОВ «ФК «Централ Фінанс» було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Централ Фінанс» суму інфляції за час прострочення виконання грошових зобов`язань по поверненню кредиту та сплати процентів за користування ним у загальному розмірі 89936 гривень 68 копійок, а також три проценти річних від прострочених сум у загальному розмірі 37414 гривень 54 копійок. У задоволенні позову в частині вимог про стягнення трьох процентів річних від прострочених сум в більшому розмірі та пені ТОВ «ФК «Централ Фінанс» відмовлено. Також стягнуто судовий збір з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Централ Фінанс» в розмірі 1910 гривень 58 копійок.

10 березня 2023 року ОСОБА_1 та адвокатське бюро «Савчак» склали акт щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт приймання-передачі професійних правничих послуг адвоката №1 (а.с.201-203 т.1), відповідно до якого адвокатське бюро «Савчак» надало відповідачу такі види робіт в межах цивільної справи №359/5541/22: 15 листопада 2022 року - пошук інформації, підготовка заяви про відкладення судового засідання, вартість 3000 гривень; 16 листопада 2022 року - ознайомлення з матеріалами справи шляхом отримання копії позовної заяви з додатками, вартість 4500 гривень; 25 листопада 2022 року - ознайомлення з позовною заявою з додатками, вартість 4500 гривень; 25 листопада 2022 року - пошук та аналіз судової практики, вартість 4500 гривень; 14 грудня 2022 року - складання відзиву, вартість 3000 гривень; 19 січня 2023 року - представництво в судовому засіданні, складання та подання заяви про відкладення розгляду справи, вартість 3000 гривень; 27 січня 2023 року - представництво в судовому засіданні, вартість 6000 гривень, складання та подання заяви про зупинення провадження у справі, вартість 1500 гривень, складання та подання заяви відносно витрат на правничу допомогу, вартість 1500 гривень; 7 лютого 2023 року - ознайомлення з поясненнями ТОВ «ФК «Централ Фінанс», складання та подання пояснень на позовну заяву та на письмові пояснення позивача, вартість 4500 гривень, ознайомлення з запереченнями ТОВ «ФК «Централ Фінанс», пошук судової практики, складання та подання пояснення-заяви на заперечення, вартість 4500 гривень; 9 лютого 2023 року - представництво в судовому засіданні, вартість 6000 гривень; 2 березня 2023 року - складання та подання заяви про зупинення провадження у справі, вартість 1500 гривень; 3 березня 2023 року - представництво в судовому засіданні, вартість 6000 гривень, ознайомлення з запереченнями ТОВ «ФК «Централ Фінанс», вартість 1500 гривень; 9 березня 2023 року - представництво в судовому засіданні, вартість 6000 гривень, складання та подання пояснень, вартість 6000 гривень. Всього надано робіт на загальну вартість 67500 гривень.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Верховний Суд у постанові від 1 вересня 2021 року у справі №178/1522/18 звернув увагу на те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 та ч.8 ст.141 ЦПК України). Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постановах від 3 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, від 2 грудня 2020 року у справі №317/1209/19, від 12 лютого 2020 року в справі №648/1102/19, від 3 лютого 2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі №753/1203/18.

Як роз`яснив Верховний Суд у постановах від 14 грудня 2021 року в справі №922/676/21, від 8 квітня 2021 року в справі №905/716/20, від 31 березня 2021 року в справі №916/2087/18 у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Крім того, Верховний Суд в п.3.9 постанови від 14 грудня 2021 року в справі №922/676/21 зазначив, що подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат.

Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 3 грудня 2021 року у справі № 927/237/20). Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. В іншій постанові від 31 березня 2020 року у справі №726/549/19 Верховний Суд наголосив на тому, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Lavents проти Латвії» (заява №58442/00) зазначено, що суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Матеріалами справи підтверджуються фактично понесені витрати відповідача на професійну правничу допомогу в сумі 67500,00 грн. Відповідач та його представник ОСОБА_2 не надали суду документів, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги (квитанції до прибуткового касового ордера, платіжні доручення з відміткою банку або інші банківські документи), тобто витрати на професійну правничу допомогу тільки мають бути сплачені. Як вбачається зі змісту договору про надання професійних правничих послуг адвоката №15-11/2022 від 15 листопада 2022 року ОСОБА_1 та адвокатське бюро «Савчак» сторони погодили порядок сплати гонорару після проголошення рішення Бориспільського міськрайонного суду в цивільній справі №359/5541/22. Судом також встановлено, що ОСОБА_1 дійсно не подав попередній (орієнтовний) розрахунок сум судових витрат, які він очікує понести. Водночас, відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу є правом суду, а не обов`язком, реалізація якого є наслідком доведення стороною обставин того, що неподання іншою стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, порушило принцип змагальності та завадило стороні спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат. Поряд з цим, представником позивача ОСОБА_3 не доведено, що неподання відповідачем попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат позбавило позивача можливості підготуватися до спростування витрат, які він вважає необґрунтованими, та довести неспівмірність таких витрат.

Враховуючи обсяг процесуальних заходів, вжитих представником відповідача Савчаком Я.О., тривалість його участі у судових засіданнях, складність справи, а також дотримуючись критеріїв дійсності, необхідності, співмірності та розумності, з урахуванням заперечень представника позивача ОСОБА_3 щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне зменшити розмір таких витрат до 20000 гривень. Також судом встановлено, що позов, пред`явлений ТОВ «ФК «Централ Фінанс» був задоволений на 20,97% ((89936,68 + 37414,54) : 607410,67 х 100%), отже розмір незадоволених вимог становить 79,03% (100% - 20,97%). Тому з ТОВ «ФК «Централ Фінанс» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню лише 79,03% від присудженого судом розміру витрат на професійну правничу допомогу 20000 гривень, що становить 15806 гривень 00 копійок (20000 / 100% х 79,03%).

З огляду на це, суд висновує, що з метою забезпечення принципу відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалено судове рішення, передбаченого п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України, належить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ТОВ «ФК «Централ Фінанс» на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15806 гривень 00 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву представника відповідача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15806 гривень 00 копійок.

У задоволенні заяви в частині вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогув більшому розмірі відмовити.

Повний текст додаткового рішення складений 6 квітня 2023 року.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя О.Ю. Семенюта