ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/559/22Головуючий у 1-й інстанції Тхорик І.І.
Провадження № 22-ц/817/120/23 Суддя - доповідач - Храпак Н.М.
Категорія - 302090000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Костів О. З., Парандюк Т. С.,

за участю секретаря - Іванюта О.М.

та сторін: позивача ОСОБА_1 , його представника адвоката Суп М.Б., представника відповідача ТзОВ Бучачагрохлібпром - адвоката Лося А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №595/559/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Бучачагрохлібпром (на даний час Товариство з обмеженою відповідальністю Гадз-Агро) на рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2022 року, ухвалене суддею Тхорик І.І., повний текст якого складений 03 листопада 2022 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Гадз-Агро (в минулому Товариство з обмеженою відповідальністю Бучачагрохлібпром) про зобов`язання повернути земельну ділянку власнику, -

В С Т А Н О В И В:

у червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Бучачагрохлібпром про зобов`язання повернути йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,83 га, кадастровий номер: :01:001:0941, що знаходиться на території Бучацької територіальної громади (колишньої Заривинецької сільської ради) Чортківського району Тернопільської області, за актом приймання-передачі земельних ділянок в примусовому порядку, а також стягнення судових витрат (а.с. 2-4).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначив, що є власником земельної ділянки площею 1,83 га, кадастровий номер: :01:001:0941, яка розташована на території Бучацької територіальної громади Чортківського району Тернопільської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №019327, виданим 29 березня 2006 року. 16 квітня 2013 року між ним та відповідачем було укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки, строк дії якого становив 5 років. Термін дії вказаного договору закінчився 03 червня 2021 року. Ще до закінчення терміну оренди земельної ділянки, а також і після його закінчення позивач, не маючи наміру в подальшому продовжувати договір оренди земельної ділянки із ТзОВ Бучачагрохлібпром неодноразово звертався до ТзОВ Бучачагрохлібпром з проханням не обробляти його земельну ділянку у зв`язку з тим, що він не бажає продовжувати строк дії договору оренди, а виявив бажання обробляти свою земельну ділянку самостійно. Зазначає, що правом на поновлення договору оренди на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором або правом на оскарження в суді відмови орендодавця на поновлення договору оренди землі, ТзОВ Бучачагрохлібпром не скористалося. Однак, відповідач, діючи всупереч вимогам закону, в усному порядку відмовився повертати спірну земельну ділянку в його користування, а на заяву від 30 березня 2021 року жодним чином не відреагував. У лютому 2022 року позивач повторно звернувся із заявою до відповідача (надіславши її поштовим зв`язком), в якій просив повернути спірну земельну ділянку йому, як власникові, проте відповідач повторно проігнорував вказану заяву. Таким чином, відповідач безпідставно продовжує утримувати та використовувати спірну земельну ділянку, що в розумінні вимог ст.1 ЗУ Про державний контроль за використанням та охороною земель, ст.125, 126, 212 ЗК України, кваліфікується як самовільне зайняття земельної ділянки, відмовляється повертати таку, а також підписувати акт приймання-передачі земельної ділянки.

Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2022 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Бучачагрохлібпром про зобов`язання повернути земельну ділянку власнику задоволено.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю Бучачагрохлібпром повернути ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,83 га, кадастровий номер: :01:001:0941, яка розташована на території Бучацької територіальної громади (колишньої Заривинецької сільської ради) Чортківського району Тернопільської області, за актом приймання-передачі земельної ділянки.

Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю Бучачагрохлібпром на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок (а.с. 49-53).

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю Бучачагрохлібпром (на даний час Товариство з обмеженою відповідальністю Гадз-Агро) просить скасувати рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2022 року, справа №595/559/22, та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Бучачагрохлібпром про повернення земельної ділянки відмовити, посилаючись на те, що воно є незаконним, необґрунтованим, судом неправильно застосовано норми матеріального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи (а.с. 60-62).

В обґрунтування апеляційної скарги ТзОВ Бучачагрохлібпром(на даний час ТзОВ Гадз-Агро) зазначило, що 16 квітня 2013 року між позивачем та ними було укладено договір оренди землі з кадастровим номером: :01:001:0941, який зареєстровано 03 червня 2016 року. Вказують, що в даному випадку орендар продовжує користуватися земельною ділянкою, відсутні належним чином оформлені заперечення орендодавця про закінчення строку дії договору, земельна ділянка не поверталась за актом приймання-передачі, орендодавець отримав орендну плату за 2021 рік, чим на їхню думку, висловив своє волевиявлення щодо поновлення договору на той же самий строк. Таким чином вважають, що позивач мав можливість належним чином оформити відмову від продовження строку дії договору оренди землі, у порядку передбаченому ст.26 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, але не реалізував своє право на таку відмову, тому договір оренди землі з кадастровим номером: :01:001:0941, укладений 16 квітня 2013 року між сторонами, поновлено на той же строк, на тих же самих умовах.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Суп Мар`яни Богданівни надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу ТзОВ Бучачагрохлібпром залишити без задоволення, а рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2022 року, у справі №595/559/22 залишити без змін, посилаючись на те, що доводи викладені в апеляційній скарзі є безпідставними, необґрунтованими та незаконними. Вказує, що відповідач своїм правом на поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором або правом на оскарження в суді відмови орендодавця на поновлення договору оренди землі, не скористався. Також, звертає суду увагу на те, що згідно з абзацом 4 Розділу ІХ Закону України Про оренду землі правила, визначені статтею 126-1 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності ЗУ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству, а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом (16.01.2020), здійснюються на умовах, визначених такими договорами, за правилами чинними на момент їх укладення.

У судовому засіданні представник ТзОВ Гадз-Агро адвокат Лось А.М. апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи викладеній в ній.

ОСОБА_1 , його представник адвокат Суп М.Б. апеляційної скарги не визнали, вважаючи її безпідставною, а рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що у відповідності до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №019327 від 29 березня 2006 року, на підставі розпорядження Бучацької районної держадміністрації від 12 грудня 2005 року №663, ОСОБА_1 , житель с. Заривинці Бучацького району Тернопільської області, є власником земельної ділянки загальною площею 2,12 га, яка розташована на території Заривинської сільської ради Бучацького району Тернопільської області. Акт зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №59. Згідно з планом меж земельної ділянки, така складається з двох земельних ділянок, а саме, площею 1,83 га (кадастровий номер: :01:001:0941) та площею 0,29 га (кадастровий номер: :01:001:1365) (а.с. 8).

Відповідно до Договору оренди землі від 16 квітня 2013 року, укладеного між ОСОБА_1 , як власником земельної ділянки, та ТзОВ Бучачагрохлібпром, в особі директора Карачки І.В., який діє на підставі статуту, як орендарем, досягнуто домовленості щодо оренди належної на праві приватної власності ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 1,83 га, у тому числі ріллі 1,83 га (кадастровий номер: :01:001:0941), яка знаходиться на території Заривинської сільської ради (а.с. 9-10).

Відповідно до пункту 8 Розділу ІІІ Строк дії договору вищевказаного договору оренди землі, сторони погодили строк його дії на 5 років, з урахуванням ротації культур. Якщо протягом 30 денного строку до закінчення договору жодна із сторін не заявила про його припинення договір вважається продовжений на той же строк, на тих же умовах.

Розділом ІV Орендна плата вказаного договору оренди землі, сторони погодили розмір орендної плати за користування земельною ділянкою, порядок її виплати, та форму оплати.

Так, орендна плата вноситься орендарем у натуральній формі, в розмірі, що становить 1 174,12 грн на рік, 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації. Оренда плата вноситься у такі строки з 20 жовтня по 25 грудня кожного року з каси орендаря. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01 % несплаченої суми за кожний день прострочення.

Відповідно до розділу VІI Умови повернення земельної ділянки договору оренди, орендар взяв на себе зобов`язання, серед іншого повернути орендодавцю земельну ділянку після припинення дії договору.

Розділом XI Зміна умов договору і припинення його дії договору оренди передбачено наступне. Дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №60561920, сформованої приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу Тернопільської області Максимович С.В. 03 червня 2016 року, індексний номер документа: 60561920, наявний запис про оренду земельної ділянки з кадастровим номером: :01:001:0941, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, дата державної реєстрації 03 червня 2016 року строком на 5 років з правом пролонгації. Орендар ТзОВ Бучачагрохлібпром, орендодавець ОСОБА_1 (а.с. 11).

Згідно заяви за вхідним №36 від 31 березня 2021 року, позивач ОСОБА_1 звертався до директора ТзОВ Бучачагрохлібпром Попіля К.Я. з проханням не обробляти земельну ділянку, площею 1,83 га, кадастровим номером: :01:001:0941, оскільки буде обробляти таку самостійно (а.с. 12).

Як вбачається із заяви від 14 лютого 2022 року, позивач ОСОБА_1 звернувся до ТзОВ Бучачагрохлібпром, в якій просив повернути йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,83 га, кадастровий номер: :01:001:0941, що знаходиться на території Бучацької територіальної громади (колишньої Заривинецької сільської ради) Чортківського району Тернопільської області шляхом підписання акта приймання-передачі земельної ділянки (а.с. 13-14).

Отже, судом встановлено, що відповідач ТзОВ Бучачагрохлібпром набув право оренди земельних ділянок з моменту державної реєстрації договорів оренди, які були укладені у 2013 році, а саме з 03 червня 2016 року, сторони погодилися, що строк договору оренди закінчився 03 червня 2021 року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем не здійснено законом передбачених дій для поновлення права оренди відповідно до чинного законодавства, як наслідок, додаткові угоди до договорів оренди землі про їх поновлення на адресу позивача не направлялись, що в судовому засіданні не заперечувалось представником відповідача, та, відповідно, не укладені сторонами, а тому право оренди у встановленому законом порядку поновлено не було. Згідно з абзацом 4 Розділу ІХ Закону України Про оренду землі правила, визначені статтею 126-1 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності ЗУ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству, а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом (16.01.2020), здійснюються на умовах, визначених такими договорами, за правилами чинними на момент їх укладення. Також судом не взято до уваги твердженням представника відповідача, що отримання позивачем орендної плати у 2021 році свідчить про те, що такий висловив своє волевиявлення щодо поновлення договору, оскільки за змістом договорів оренди землі, орендна плата вноситься орендарем у грошовій або натуральній формі у строки з 20 жовтня по 25 грудня кожного року, а отже внесена у 2021 році, а саме в році, в якому строк дії договору закінчився (03.06.2021). У судовому засіданні сторони не заперечували, що відповідач продовжує користуватися земельними ділянками. Доказів, які б свідчили про відсутність перешкод в користуванні земельними ділянками суду не надано.

Колегія суддів, з висновками суду першої інстанції погоджується, оскільки суд у повній мірі врахував обставини справи і вірно застосував норми матеріального права.

Згідно зі статтею 2 Закону України Про оренду землі відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі ЗК України), Цивільним кодексом України (далі ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до положень статті 1 Закону України Про оренду землі оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до вимог частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України Про оренду землі.

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України Про оренду землі, яка фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди землі.

Так, відповідно до частин першої-п`ятої статті 33 цього Закону (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частиною восьмою статті 33 Закону України Про оренду землі передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України, яка передбачає, що наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк.

Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов`язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк.

Умови договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється.

Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України Про оренду землі, можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України Про оренду землі та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно з частинами другою - п`ятою цього Закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України Про оренду землі передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України Про оренду землі, необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що норми статті 33 Закону України Про оренду землі дозволяють продовжувати орендні правовідносини, але у першому випадку це право повинно бути реалізовано до закінчення дії договору оренди на підставі звернення орендаря, а у другому воно може настати у разі продовження орендарем користування землею за відсутності заперечення іншої сторони протягом визначеного строку після закінчення строку договору оренди, але у будь-якому випадку з укладенням додаткової угоди.

З матеріалів справи вбачається, що орендодавцем ОСОБА_1 30 березня 2021 року, з дотриманням строків передбачених статтею 33 Закону України Про оренду землі, було висловлене в письмовій формі заперечення щодо поновлення спірного договору оренди землі та небажання продовжувати строк дії даного договору.

Вказане заперечення відповідачем було отримано 31 березня 2021 року, про що свідчить відмітка на даній заяві (а.с.12).

Правом на поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором згідно з чинною на момент виникнення даних правовідносин статтею 33 Закону України Про оренду землі або правом на оскарження відмови орендодавця на поновлення договору оренди землі, ТзОВ Бучачагрохлібпром не скористалося, що встановлено судом і чого не заперечував в судовому засіданні представник відповідача.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи заявника щодо неподання позивачем до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заяви про виключення з цього реєстру відомостей про поновлення договору з посиланням на ст.32-2 Закону України Про оренду землі, якою визначено, що поновлення договорів оренди землі здійснюється в порядку, передбаченому статтею 126-1 ЗК України з огляду на таке.

Згідно з абзацом 4 Розділу ІХ Закону України Про оренду землі правила, визначені статтею 126-1 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності ЗУ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству, а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюються на умовах, визначених такими договорами, за правилами чинними на момент їх укладення.

Зазначені норми законодавства набрали чинності 16.01.2020 згідно із Законом України №340-Х від 05.12.2019 Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству, у той час як договір оренди землі між сторонами укладений 16.04.2013, державна реєстрація якого проведена 26.05.2016.

Отже, у спірних правовідносинах у позивача не було ні права, ні обов`язку подавати до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заяви про виключення з цього реєстру відомостей про поновлення договору, оскільки правила, визначені статтею 126-1 ЗК України, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Бучачагрохлібпром (на даний час Товариство з обмеженою відповідальністю Гадз-Агро) слід залишити без задоволення, а рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2022 року залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на відповідача в межах ним понесених.

Керуючись ст.ст.35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Бучачагрохлібпром (на даний час Товариство з обмеженою відповідальністю Гадз-Агро) залишити без задоволення.

Рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2022 року залишити без змін.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на відповідача в межах ним понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 19 січня 2023 року.

Головуючий

Судді