Справа № 452/609/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Бікезіної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кухар О.П.,

представника позивача адвоката Захарко Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 15.02.2023 року звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення відповідача від 26.10.2022 щодо задоволення Акту про порушення №002506 від 28.09.2022 відносно нього; скасувати рішення відповідача про нарахування вартості необлікованого (донарахованого) обєму шазу в сумі 195879,84 грн.

Ухвалою суду від 16 лютого 2023 року відкрито провадження у справі вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено у справі підготовче засідання на 1 березня 2023 року; роз`яснено відповідачу право подати у строк до 1 березня 2023 року відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), що підтверджують заперечення проти позову.

В підготовчі судові засідання призначені на 1 березня 2023 року, 21 березня 2023 року, 3 квітня 2023 року представник відповідача не прибув.

22 березня 2023 року до суду надійшли від представника відповідача адвоката Гривняк В.: відзив на позовну заяву; зустрічна позовна заява; заява про поновлення, продовження строку на подання відзиву та зустрічної позовної заяви. В заяві представник зазначає, що ухвалу про відкриття отримано 17 лютого 2023 року. У відповідача існують поважні причини з яких він не зміг надати відзив та зустрічну позовну заяву у визначений судом строк, а саме обставини непереборної сили російське вторгненя в Україну, введення в Україні воєнного стану з 24 лютого 2022 року, а також продовження на території України карантину та режиму надзвичайної ситуації з метою запобігання поширенню COVID-19 до 30 квітня 2023 року. Зазначені обставини представник відповідача ввжає поважними для поновлення строку на подання відзиву та зустрічної позовної заяви. Просить продовжити строк на подання відзиву та зустрічної позовної заяви до 19 квітня 2023 року.

Представник позивача адвокат Захарко Ю.Ю. (діє на підставі ордеру серії ВС №1173857 від 05.12.2022) в судовому засіданні заперечила щодо прийняття відзиву на позовну заяву та зустрічного позову, вказуючи на те, що відповідачем пропущено процесуальний строк для їх надання, не вважала поважними причини пропуску такого строку.

Дослідивши надані представником відповідача заяви, вислухавши доводи представника позивача, суд прийшов до наступних висновків.

Виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, у цьому випадку норм ЦПК України.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України, яким встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 120 ЦПК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (стаття 194 ЦПК України).

Тобто, право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним; подаючи зустрічну позовну заяву, заявник повинен дотримуватись вимог ЦПК України щодо її подання (Постанова ВП ВС від 20 березня 2019 року у справі № 910/2987/18, Постанова ВС від 20 липня 2022 року у справі № 237/3566/17).

Право на подання зустрічного позову може бути реалізовано відповідачем виключно у строк, встановлений судом для подання відзиву на позов, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії - зустрічна позовна заява, подана до суду поза межами строку для подання відзиву, підлягає поверненню судом заявнику.

Відповідно до частини сьомої статті 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 123 ЦПК України).

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події (частина четверта статті 124 ЦПК України).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Згідно з приписами частин 1, 2, 6, 7, 8 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином пропущений процесуальний строк може бути поновлений лише за заявою учасника справи у разі, якщо суд визнає наведені причини пропуску цього строку поважними, в той час як продовжити встановлений процесуальний строк суд має право також із власної ініціативи, однак у цьому разі відповідне продовження строку може мати місце лише до його закінчення (Постанова ВС від 18 лютого 2019 року у справі № 992/1161/18).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» заява № 23436/03, § 22, від 28 березня 2006 року).

Європейський суд з прав людини, у своїх рішеннях вказує на те, що «при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення від 08.12.2016 у справі «ТОВ «Фріда» проти України», заява № 24003/07, п. 33).

Строк для подання відзиву на позовну заяву був визначений судом в ухвалі про відкриття провадження від 16 лютого 2023 року у даній цивільній справі до 1 березня 2023 року, тому даний строк не може бути поновлений виходячи з положень ст. 127 ЦПК України, а тільки продовжений.

Враховуючи, що ухвалу про відкриття провадження отримано відповідачем 17 лютого 2023 року, якою встановлений строк на подання відзиву, строк для подання відзиву, а відтак і зустрічної позовної заяви, сплинув, отже, відзив на позовну заяву та зустрічний позов представником відповідача адвокатом Гривняк В. подані поза межами визначеного строку 22 березня 2023 року. При цьому, поважними причинами порушення строку представник відповідача зазначає збройну агресію російської федерації проти України та карантинні обмеження в країні.

Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 8 грудня 2022 року у справі №990/102/22 висловила відповідну позицію, що поважними причинами пропуску процесуального строку є ті, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи.

Поновлення пропущеного процесуального строку здійснюється судом, якщо такий пропуск чи неможливість вчинення відповідної процесуальної дії зумовлено саме обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Для поновлення строку недостатньо лише посилання на наявність таких обмежень. Необхідним є наведення конкретних обставин та надання скаржником відповідних доказів на підтвердження їх існування, а також доведення їх впливу на своєчасність реалізації ним своїх

Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку прав.

Натомість представник відповідача не посилається на обставини об`єктивного та непереборного характеру, які були б пов`язані з обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином або з введенням воєнного стану, становили реальні перешкоди своєчасно подати відзив та зустрічну позовну заяву.

Крім того, суд зауважує, що ані збройна агресія російської федерації проти України, ані карантинні обмеження в країні, не позбавили відповідача Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» 28 вересня 2022 року провести перевірку газового обладнання в будинку позивача, скласти відповідний акт про порушення тощо.

Таким чином, наведені вище представником відповідача обґрунтування не свідчать про те, що причини пропуску строку відзиву на позовну заяву та подання зустрічного позову зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином та воєнним станом.

В даному випадку відповідач (юридична особа), отримавши ухвалу, був обізнаний із встановленим судом строком для подання відзиву на позов і відповідно міг, якщо не звернутися у встановлений судом строк з зустрічною позовною заявою, то скористатися своїм правом на подання клопотання про продовження вказаного строку до закінчення визначеного судом строку. Тобто, реалізація конституційного права на судовий захист залежала виключно від дій самого відповідача.

Враховуючи встановлені обставини та зазначені норми чинного законодавства України, суд не вбачає підстав для поновлення та продовження процесуального строку відповідачу для подання відзиву на позовну заяву та для подання зустрічної позовної заяви.

З огляду на зазначене суд залишає відзив Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на позовну заяву без розгляду.

Аналогічна позиція щодо застосування ст. 126 ЦПК України міститься в Постанові ВП ВС від 26 травня 2020 року у справі N 638/13683/15-ц (п.п.50-53).

Зустрічна позовна заява підлягає поверненню відповідачу, оскільки подана поза межами процесуального строку, передбаченого для подання зустрічного позову, що, в свою чергу, не позбавляє заявника права на звернення до суду з зазначеним позовом в загальному порядку.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, враховуючи заявлене представником позивача клопотання про відкладення підготовчого судового засідання у зв`язку необхідністю витребування нових, суд відкладає підготовче засідання.

Керуючись ст. ст. 124, 126, 127, 191, 193, 194, ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про поновлення, продовження строку на подання відзову відмовити.

Відзив Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про захист прав споживачів залишити без розгляду.

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про поновлення, продовження строку на подання зустрічної позовної заяви відмовити.

Зустрічну позовну заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) газу повернути відповідачу.

Підготовче засідання відкласти на 11:00 год. 21 квітня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Копію ухвали надіслати сторонам у справі.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України: https://sb.lv.court.gov.ua

Повний текст ухвали виготовлений 03 квітня 2023 року.

Суддя