Справа № 153/50/23
Провадження № 22-ц/801/699/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дзерин М. М.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю. Б.,

суддів Міхасішина І. В., Стадника І. М.,

з участю секретаря судового засідання: Обертун Н. М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Григоренко Андрій Олександрович, на додаткове рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 22 лютого 2023 року, ухвалене під головуванням судді Дзерина М. М. в залі суду в м. Ямпіль Вінницької області,

в справі № 153/50/23 за заявою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Григоренка Андрія Олександровича про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

У січні 2023 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Григоренка А. О. звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 08 лютого 2023 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

13 лютого 2023 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Григоренка А. О. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 7 000 гривень.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 21 вересня 2021 року позивачем укладено договір про надання правової допомоги №21-09/21 з адвокатом Григоренком А. О. 08 січня 2022 року між позивачем та адвокатом було укладено додаток №5 до Договору в якому було погоджено, що адвокат бере на себе зобов`язання від імені та в інтересах замовника здійснити комплекс дій щодо подання позову та судового представництва замовника у межах судової справи за позовом замовника до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Погоджено розмір гонорару, що становить: 2 000 грн. за годину надання правової допомоги адвокатом; 2 500 грн. за забезпечення адвокатом судового представництва замовника в суді першої інстанції або у відповідному суді апеляційної інстанції. 09 лютого 2023 року позивач та адвокат підписали акт №5 приймання-передачі правової дороги (послуг) до Договору та Додатку №5 від 08 січня 2022 року до Договору в якому зафіксовано факт передання адвокатом позивачу правової допомоги з надання послуг судового представництва замовника в межах судової справи № 153/50/23 на стадії розгляду справи в Ямпільському районному суді Вінницької області в розмірі 7 000 грн. З урахуванням вищевикладеного, просить суд ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про судові витрати позивача під час розгляду справи №153/50/23 у розмірі 7 000 грн.

Додатковим рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 22 лютого 2023 року заяву задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» на користь ОСОБА_1 - 3 000 гривень судових витрат на професійну правничу допомогу. У задоволенні решти заявлених вимог відмовлено.

Не погодившись з ухваленим у справі додатковим рішенням, позивач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати, а у справі ухвалити нове рішення про задоволення заяви в повному обсязі та стягнення із відповідача на його користь судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 гривень, які він поніс при розгляді справи судом першої інстанції.

Вказав, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Додатково звертає увагу суду на позицію Верховного Суду, у якій зазначено, що проти розміру витрат на правничу допомогу має обов`язково інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу витраченому адвокатом на виконання робіт, а також суд не вправі зменшувати розмір витрат на професійну допомогу адвоката. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.12.2020 у справі № 922/3708/19, а також у справі № 607/14338/19-ц від 01.10.2021. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 911/4242/15, зазначивши, що проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу, витраченому адвокатом на виконання робіт. При цьому відповідачем не надано обґрунтованого заперечення щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу. Отже вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки відповідач не подавав обґрунтованого клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а суд самостійно вирішив зменшити їх розмір, порушивши при цьому положення ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ч. 6 ст. 137 ЦПК України.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Григоренко А. О. вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що у справі містяться відповідні докази.

Відповідно до положень статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, додаткове рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню з таких підстав.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає вказаним критеріям.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частково задовольняючи заяву позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, а тому дійшов до висновку про те, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним витрати на правничу допомогу у даній справі. Разом з тим, враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг та витрачений адвокатом час (адвокат не приймав участь у судових засіданнях), принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважав за необхідне зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 3 000 гривень.

З такими висновками погодитись не можна, оскільки суд дійшов до них неправильно встановивши дійсні обставини справи і зробивши висновки, які їм не відповідають, порушив норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції без жодних на те правових підстав, з власної ініціативи, зменшив розмір витрат на професійну правничу допомогу до 3 000 грн., оскільки відповідач не подавав клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, заслуговують на увагу з таких підстав.

Згідно зі статтею 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України)

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України)

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Тобто, у розумінні положень частин четвертої, п`ятої статті 137 ЦПК України, у разі неспівмірності розміру витрат із складністю справи , часом, витраченим на виконання робіт і їх обсягом, ціною позову, суд може за клопотанням сторони зменшити розмір відшкодування таких витрат.

З матеріалів справи вбачається, що, звернувшись до суду у січні 2023 року з позовною заявою, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Григоренко А. О. у першому судовому засіданні спрощеного позовного провадження повідомив суд про намір у п`ятиденний строк після ухвалення рішення судом подати заяву щодо розподілу судових витрат у справі, зокрема витрат на правничу допомогу. В заяві про ухвалення додаткового рішення від 13.02.2023 позивач заявив про стягнення з відповідача 7 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції і надав Договір про надання правової допомоги №21-09/21 від 21 вересня 2021 року з якого встановлено, що між адвокатом Григоренком Андрієм Олександровичем та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги. Адвокат бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу. Згідно додатку №5 до Договору про надання правової допомоги №21-09/21 від 21 вересня 2021 року встановлено, що сторонами погоджено розмір гонорару, що становить 2 000 грн. за годину надання правової допомоги адвокатом; 2 500 грн. за забезпечення адвокатом судового представництва замовника в суді першої інстанції або у відповідному суді апеляційної інстанції.

З акта приймання-передачі правової допомоги (послуг) до Договору про надання правової допомоги №21-09/21 від 09 лютого 2023 року встановлено, що вартість фактичних наданих послуг становить 7 000 гривень.

З копії квитанції №8432-Е155-ЕМ39-263Т від 10 лютого 2023 року встановлено, що ОСОБА_1 сплатив адвокату Григоренку А. О. за надання правової допомоги згідно з договором №21-09/21 від 21.09.2021, додатком №5 від 08.01.2023 та актом №5 від 09.02.2023 гонорар в розмірі 7000 грн.

Отже ОСОБА_1 надано усі, передбачені статтею 137 ЦПК України, докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 7 000 грн.

Із заявою про зменшення вищезазначених судових витрат відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до суду не звертався.

Відтак зважаючи на наявні у матеріалах справи докази щодо обсягу наданих послуг на професійну правничу допомогу адвокатом Григоренком А. О. та їх вартості, відсутність заяви відповідача про зменшення розміру відшкодування судових витрат, колегія суддів вважає, що висновок місцевого суду про зменшення розміру судових витрат з власної ініціативи є безпідставним.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. При вирішенні питання щодо певних видів правничої допомоги адвоката ураховується як пов`язаність їх з розглядом справи, так і обґрунтованість та розумність визначення у контексті обсягу заперечень, наданих протилежною стороною. Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту.

Разом з тим суд повинен оцінити витрати сторони у справі на оплату правничої допомоги у сукупності з критеріями, на які загострює увагу Європейський суд з прав людини, ураховуючи реальні обставини їх понесення та необхідності таких трат. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт перший частини другої статті 137 та частини восьмої статті 141 ЦПК України ).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 17 грудня 2020 року у справі № 922/3708/19 висловив правову позицію, у якій зазначено, що проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу витраченому адвокатом на виконання робіт, а також суд не вправі зменшувати розмір витрат на професійну допомогу адвоката.

Матеріали справи не містять клопотання відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених обставин відсутні.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382 цс 19); від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26 цс 21); від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19 (провадження № 12-94 гс 20); від 01 грудня 2021 року у справі 607/14338/19-ц (провадження № 61-19073 св 20).

Отже колегія суддів вважає, що висновок суду про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 та стягнення із відповідача на його користь лише 3 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, є помилковим.

За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення або змінює рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права (стаття 376 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки суд порушив норми процесуального права, допустив невідповідність висновків дійсним обставинам справи, що привело до неправильного вирішення справи, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заявлених вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 7 000 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 137, 141, 270, 367, 374, 376 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Григоренко Андрій Олександрович, задовольнити.

Додаткове рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 22 лютого 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Григоренка Андрія Олександровича про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) - 7 000 (сім тисяч) гривень судових витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 квітня 2023 року.

Головуючий Ю. Б. Войтко

Судді: І. В. Міхасішин

І. М. Стадник