Ухвала

27 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 204/6778/22

провадження № 61-2417ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» на ухвалу Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 18 листопада 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 лютого 2023 року у справі за заявою Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за використану електричну енергію, інфляційних витрат та 3 % річних,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за використану електричну енергію, інфляційних витрат та 3 % річних.

Ухвалою Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 18 листопада 2022 року відмовлено Акціонерному товариству «ДТЕК Дніпровські електромережі» у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за використану електричну енергію, інфляційних витрат та 3 % річних. Роз`яснено заявнику, що відмова у видачі судового наказу не позбавляє права звернення з тими самими вимогами у позовному порядку.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 лютого 2023 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» залишено без задоволення, а ухвалу Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 18 листопада 2022 року - без змін.

16 лютого 2023 року Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі» подало засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 18 листопада 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 лютого 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 353 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Постанова апеляційного суду за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу не може бути переглянута судом касаційної інстанції, оскільки відповідна ухвала місцевого суду переглядалася в апеляційному порядку на підставі пункту 1 частини першої статті 353 ЦПК України, який відсутній в переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені в касаційному порядку після їх апеляційного перегляду згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Гарсія Манібардо проти Іспанії» від 15 лютого 2000 року зазначено, що спосіб, у який стаття 6 застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. ЄСПЛ зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом першим статтею 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12 липня 2001 року у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини»).

Системне тлумачення статей 353, 389 ЦПК України свідчить про те, що законодавець свідомо виокремив випадки, в яких може бути оскаржена або конкретна процесуальна дія, або така конкретна дія і відмова в її вчиненні.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником судові рішення не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» на ухвалу Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 18 листопада 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 лютого 2023 року у справі за заявою Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за використану електричну енергію, інфляційних витрат та 3 % річних.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко