Справа №457/499/22
Провадження №2/442/314/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Нагірної О.Б.,

з участю секретаря судового засідання Михавко І.І.,

за участю представників позивача Яцківа І.М., ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу № 457/499/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Інженерно-виробнича фірма „Ремтехгаз до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

встановив:

В провадження Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області із Трускавецького міського суду Львівської області надійшла цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Інженерно-виробнича фірма „Ремтехгаз до ОСОБА_3 , у якому просить витребувати у ОСОБА_3 та передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Інженерно-виробнича фірма «Ремтехгаз» ноутбук DELL 7470 i5/8gb/240 ssd в належному технічно справному стані.

На підтвердження своїх позовних вимог позивач покликається на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Інженерно-виробнича фірма «Ремтехгаз» придбало у фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 ноутбук DELL 7470 i5/8gb/240 ssd, вартістю 8750,00грн згідно Договору №494/19 від 10.12.2019.

14.12.2019 вказаний ноутбук поставлено на баланс позивача та присвоєно інвентаризаційний номер 923085.

Наказом №178-к від 01.10.2019 ОСОБА_3 прийнято на роботу з 02.10.2019 на посаду юриста в структурний підрозділ позивача цех по виготовленню випарників (м.Трускавець). Для виконання службових обов`язків відповідачу надано ноутбук DELL 7470 i5/8gb/240 ssd.

Наказом №34-к від 17.02.2020 відповідачку звільнено із займаної посади за угодою сторін (п.1. ст.36 КЗпП України), проте остання не віддала роботодавцеві наданий їй ноутбук.

Спроби досудового врегулювання спору не дали результатів, а отже після припинення трудових відносин відповідачка без відповідної правової підстави заволоділа ноутбуком.

27.09.2022 Трускавецьким міським судом Львівської області прийнято ухвалу про відкриття провадження у справі та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження.

Представником відповідачки, адвокатом Партикою О.В. подано відзив на позовну заяву, де повністю заперечуючи позовні вимоги, представник звертає увагу на те, що ОСОБА_3 працювала ТОВ «ІВФ «Ремтехгаз» на посаді юриста, з 01.10.2019 по 17.02.2020 згідно трудового договору. Для роботи отримала від підприємства ноутбук DELL 7470 i5/8gb/240 ssd.

Наголошує, що оскільки ОСОБА_3 була звільнена за угодою сторін на підставі п.1. ч.1 ст.36 КЗпП України, це свідчить про відсутність будь-яких претензій, матеріального чи іншого характеру до Відповідачки, як працівника підприємства.

Вважає не належні та допустимі докази володіння Відповідачкою ноутбуком DELL 7470 i5/8gb/240 ssd, долучені ТОВ «Інженерно-виробнича фірма «Ремтехгаз» документи, а саме звіт на 31.08.2021 та інвентаризаційний опис від 31.10.2021, які не були складені в день її звільнення чи протягом року після такого.

Не погоджується, що такими доказами є вимога представника ОСОБА_1 , адвоката Яцківа І.М. від 01.12.2021 адресована відповідачці та її відповідь на вимогу.

Крім того, вказує на те, що ТОВ «Інженерно-виробнича фірма «Ремтехгаз» обрала неналежний спосіб захисту своїх прав та інтересів, що є самостійною підставою для відмови судом у позові.

08.11.2022 року ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області матеріали цивільної справи № 457/499/22 (провадження № 2/457/183/22) " передано на розгляд до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області за підсудністю.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.12.2022 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 і адвокат Яцків І.М., позовні вимоги підтримали, з підстав, викладених у позові, просять позов задоволити.

Представник відповідачки, адвокат Гирич О.В., в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з підстав, викладених у відзиві, просить в задоволенні позову відмовити. Наголосив, що навіть у долученому до позову Звіту ТОВ «Інженерно-виробнича фірма «Ремтехгаз» по стану ОЗ по рахунках обліку на 31 серпня 2021р. відсутній запис про те, що ноутбука DELL 7470 i5/8gb/240 ssd немає, що свідчить про його наявність на підприємстві у цей день.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що згідно Наказу №178-к від 01.10.2019 ОСОБА_3 02.10.2019 було прийнято на роботу на посаду юриста до структурного підрозділу Товариства з обмеженою відповідальністю „Інженерно-виробнича фірма „Ремтехгаз цеху по виготовленню випарників (а/с 10).

Згідно Наказу №34-к від 17.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю „Інженерно-виробнича фірма „Ремтехгаз та ОСОБА_3 припинено трудовий договір за угодою сторін, згідно п.1. ст.36 КЗпП України на підставі її заяви (а/с 11).

Звертаючись до суду з даним позовом, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-виробнича фірма «Ремтехгаз» посилається на те, що відповідачка, у зв`язку зі звільненням з посади, не повернула позивачу ноутбук DELL 7470 i5/8gb/240 ssd, який вона отримала від останньогодля виконання своїх службових обов`язків.

Як вбачається з Договору №494/19 від 10.12.2019, накладної №01-12/19 та платіжного доручення №79 від 11.12.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Інженерно-виробнича фірма «Ремтехгаз» в особі директора Пиріг Едуарда Анатолійовича був придбаний у фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 ноутбук DELL 7470 i5/8gb/240 ssd вартістю 8750,00 грн. (а/с 5-7).

Із Звіту ТОВ «Інженерно-виробнича фірма «Ремтехгаз» з стану ОЗ по рахунках обліку на 31.08.2021 вбачається, що об`єкт - ноутбук DELL 7470 i5/8gb/240 ssd, який обліковується за інвентаризаційним номером 923085, введено в експлуатацію 14.12.2019 в м.Трускавець (юрист) (а/с 8).

Разом з тим суд зауважує, що в останній колонці звіту зазначається, які об`єкти відсутні на підприємстві, проте таке зазначення відсутнє щодо спірного ноутбука.

Відповідно до інвентаризаційного опису від 31.10.2021, за результатами перевірки на дільниці виготовлення випарників, м. Трускавець, комісією була виявлена недостача ноутбука DELL 7470 i5/8gb/240 ssd в кількості 1шт на суму вісім тисяч сімсот п`ятдесят гривень 00 коп. Разом з тим, у даному описі від 31.10.2021 зазначено, що інвентаризація проводилася з 08.11.2021 по 26.11.2021 (а/с 9). Отже з інвентаризаційного опису від 31.10.2021 вбачається, що такий був складений заздалегідь проведеній інвентаризації.

З метою досудового врегулювання спору шляхом повернення спірного ноутбука 01.12.2021 до відповідачки звернувся представник позивача адвокат Яцків І.М. з відповідною заявою. Проте у заяві адвокат вказує, що договір про надання правової допомоги №01/11/21 від 15.11.2021 ним укладено з ОСОБА_1 та ставиться вимога про повернення зокрема DELL 7470 i5/8gb/240 ssd, рухомого майна належного ОСОБА_1 (а/с 13).

У судовому засіданні представник позивача зазначив, що спірний ноутбук використовувався відповідачкою під час виконання своїх обов`язків під час карантину дистанційно, однак докази у підтвердження вказаного, відсутні.

Належних та допустимих доказів безпідставного набуття та зберігання ноутбука DELL 7470 i5/8gb/240 ssd ОСОБА_3 представником позивача суду не надано.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України, частина друга статті 52 ЗК України).

Держава забезпечує рівний захист усіх суб`єктів права власності застосуванням передбачених законодавством заходів. Регулювання, наведене в Главі 29 ЦК України, передбачає, зокрема, такі способи захисту права власності, як витребування майна із чужого незаконного володіння (віндикаційний позов) й усунення перешкод у реалізації власником права користування та розпорядження його майном (негаторний позов).

Власник має право витребувати майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України), незалежно від того, чи заволоділа ця особа незаконно спірним майном сама, чи придбала його у особи, яка не мала права відчужувати це майно.

Таким чином, предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна відсутні договірні відносини і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України (правовий висновок, сформульований у постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі № 6-2407цс15).

Отже, витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

У пунктах 142, 146, 147 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16-ц, провадження № 14-208цс18, зроблено висновок, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю). Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на правівласності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник, з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України, може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише в разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

З аналізу змісту наведеного правила випливає, що право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпний перелік підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача (аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 16 серпня 2017 року у справі № 6-54цс17).

За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

При цьому стаття 400 ЦК України вказує на обов`язок недобросовісного володільця негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна.

Разом з тим стаття 330 ЦК України передбачає можливість добросовісному набувачеві набути право власності на майно, відчужене особою, яка не мала на це права, як самостійну підставу набуття права власності (та водночас, передбачену законом підставу для припинення права власності попереднього власника відповідно до приписів статті 346 ЦК України). Так, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 ЦК України майно не може бути витребуване в нього.

Стаття 388 ЦК України містить сукупність підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Так, відповідно до частини першої вказаної норми якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Тобто можливість витребування майна з володіння іншої особи законодавець ставить у залежність насамперед від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном, його волевиявлення щодо вибуття майна, а також від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним набувачем та від характеру набуття майна (оплатно чи безоплатно).

Положення статті 388 ЦК України застосовується як правова підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 21 листопада 2016 року у справі № 1522/25684/12, постанові Верховного Суду від 22 червня 2022 року у справі № 752/3089/19 (провадження № 61-16519св21).

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3680/17 (провадження № 12-104гс19) власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача.

Аналогічна правова позиція викладена ВСУ у справі № 278/607/17, провадження № 61-2068св21 щодо витребування майна з чужого незаконного володіння шляхом подання віндикаційного позову.

Враховуючи наведене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Інженерно-виробнича фірма „Ремтехгаз до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння не знайшли своє підтвердження, а тому позов не підлягає задоволенню.

Оскільки, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 81, 264, 265, 352 ЦПК України, суддя

ухвалив

в позові відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Б. Нагірна