Провадження № 2-о/686/496/23
Ухвала

про відмову у відкритті провадження у справі

28 липня 2023 рік м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Колієв С.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа гарнізонна Військово-лікарська комісія в/ч НОМЕР_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

встановив:

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшла заява ОСОБА_1 в якій останній просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт отримання ним травми правого і лівого кульшових суглобів та трави спини 04 травня 2022 року під час проходження військової служби за мобілізацією в лавах Збройних Сил України в результаті невдалого стрибка в укриття під час ворожого обстрілу в районі міста Ізюм Харківської області.

Дослідивши матеріали поданої заяви, приходжу до висновку, що у відкритті провадження за вказаною заявою слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Статтею 1 ЦПК України встановлено, що цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження (ч. 2 ст. 19 ЦПК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У частині першій статті 315 ЦПК України наведено перелік фактів, справи про встановлення яких розглядаються судом. Хоча за змістом частини другої цієї статті зазначений перелік не є вичерпним, проте у судовому порядку можуть бути встановлені тільки ті факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб (якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення).

Звертаючись до суду з вказаною заявою ОСОБА_1 просив суд встановити факт отримання ним травм під час проходження військової служби, посилаючись на те, що Військово-лікарська комісія військової частини по суті відмовили йому у тому, що пов`язане із цими травмами захворювання пов`язане із проходженням ним військової служби.

У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України викладених в постанові №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

Не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду.

Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України визначений «Положення про військову-лікарську експертизу у Збройних Силах України», яке затверджено Наказом Міністра оброни України 14.08.2008 року №402 (пункт 21 розділ ІІ Положення) який здійснюється спеціально створеними військово-лікарськими комісіями.

Отже слід констатувати, що чинне законодавство передбачає позасудову процедуру встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, визначає орган, який уповноважений приймати відповідне рішення (ВЛК), встановлює перелік документів, необхідних для встановлення відповідного факту та визначає алгоритм процедури необхідних дій.

Перекладання на суд функцій такого органу як ВЛК, шляхом встановлення факту причинного зв`язку отриманих військовослужбовцем травм суперечить вимогам закону, створює умови для уникнення встановленої законодавством процедури отримання відповідного висновку.

За таких обставин слід дійти висновку, що зазначений факт не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинен вирішуватися у позасудовому порядку відповідно до встановленої законодавством процедури.

При цьому відмова відповідного органу в установленні такого факту не є підставою для звернення до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення відповідного факту, а може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 186, 293, 315 ЦПК України, суд,-

постановив:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа гарнізонна Військово-лікарська комісія в/ч НОМЕР_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: