Провадження № 2/161/362/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

30 березня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Кихтюка Р.М.,

секретаря - Дмитрук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом органу опіки і піклування Луцької міської ради в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 , малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и в :

Орган опіки і піклування Луцької міської ради звернувся в суд з позовом в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 та малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.08.2007 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 уклали шлюб, від якого у них народилися діти: син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказує, що подружжя проживало за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим, відповідач зловживала спиртними напоями, не слідкувала за санітарно-гігієнічним станом помешкання, не готувала дітям їжу, не забезпечувала їх матеріально. Ці функції виконував батько ОСОБА_4 і після введення в Україні воєнного стану, останній був призваний до Збройних Сил України.

Однак, відповідач ОСОБА_3 не змінила свій спосіб життя, часто приводила додому сумнівні компанії, влаштовувала гучні гуляння. Крім того, вчиняла домашнє насильство відносно своїх дітей, за що притягалася до адміністративної відповідальності.

Зазначає, що через неналежний догляд, в травні 2022 року їх забрала до себе бабуся по татовій лінії ОСОБА_7 , яка створила для них належні умови для проживання.

Також вказує, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був розірваний рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.09.2022 року.

Крім того, неповнолітній ОСОБА_1 звернувся з письмовою заявою до служби про позбавлення батьківських прав його матері. ОСОБА_4 також звернувся у службу у справах дітей щодо доцільності позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав стосовно їхніх дітей.

У зв`язку з цим, просить суд позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник позивача до початку розгляду справи по суті подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася по невідомій суду причині, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за її відсутності та відзив на позов не подала. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України.

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Із свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 27.09.2012 року та НОМЕР_2 від 08.07.2008 року вбачається, що відповідач ОСОБА_3 є матір`ю малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та. (а.с. 5, 6).

Із змісту ст. 150 Сімейного кодексу України вбачається, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15 та 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ними освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітьми лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Служба у справах дітей Луцької міської ради у поданому висновку № 230 від 01.12.2022 року вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4).

Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 675-1 від 07.12.2022 року затверджено даний висновок, з яким суд також погоджується та приймає його до уваги (а.с. 3).

При цьому, ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків стверджується повідомленням з Луцького РУП ГУНП у Волинській області від 14.09.2022 року (а.с. 7), копіями постанов про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності (а.с. 11, 12), заявами ОСОБА_4 , ОСОБА_7 (а.с. 9, 16), заявою-поясненням ОСОБА_1 (а.с. 19).

Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідач своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню неповнолітніх дітей не виконує, суд прийшов до висновку, що позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_1 та малолітньої дочки ОСОБА_2 є доцільним та в інтересах дітей.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Із наведеного слідує, що орган опіки та піклування Луцької міської ради при зверненні до суду в інтересах неповнолітніх дітей з позовом про позбавлення батьківських прав звільнений від сплати судового збору.

Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», тому, виходячи із положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 992,40 грн..

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 141, 247, 258, 259, 263, 265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 151, 153, 164 Сімейного Кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасниками справи є:

Позивач - орган опіки та піклування Луцької міської ради, юридична адреса: Волинська область, м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 19, .

Відповідач - ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП - невідомо.

Повний текст рішення складений 30 березня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Р.М. Кихтюк