Номер провадження: 22-ц/813/4960/23
Головуючий у першій інстанції Коваленко О. Б.
Доповідач Кутурланова О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

27.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Бездрабко В.О.,

Приходько Л.А.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси у складі судді Коваленко О.Б. від 02 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права користування житловим приміщенням із зняттям з реєстраційного обліку,

встановив:

02 листопада 2021 року Київський районний суд м. Одеси ухвалив у зазначеній справі рішення, на яке 02.02.2023 року ОСОБА_1 за допомогою засобів поштового зв`язку подав апеляційну скаргу, одночасно порушивши питання про поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду.

В обґрунтування підстав поновлення строку заявник посилався на те, що на оскаржуване рішення ним подано апеляційну скаргу, яку ухвалами Одеського апеляційного суду від 14.02.2022 року та 11.11.2022 року залишено без руху та повернуто ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.12.2022 року. Ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху від 11.11.2022 року він не отримував, з її змістом ознайомився 02.02.2023 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, після чого, 28.12.2022 року направив до суду апеляційної інстанції заяву про усунення недоліків, проте 27.12.2022 року його апеляційну скаргу повернуто.

Дослідивши наведені в заяві доводи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Враховуючи те, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від сторони унеможливила звернення до суду з апеляційною скаргою.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини у справах «Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, пропущеного на значний термін, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна зі сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу, в розумінні ст. 127 ЦПК України, оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій.

Отже, встановлення процесуальних строків передбачено законом з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій.

При вирішенні питання про поновлення строку суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду.

Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення у справі постановлено 02.11.2021 року.

17.01.2022 року до Одеського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 .

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14.02.2022 року ОСОБА_1 поновлено строки на апеляційне оскарження вказаного рішення та залишено апеляційну скаргу без руху.

01.11.2022 року на електронну адресу суду апеляційної інстанції надійшло клопотання ОСОБА_1 про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.11.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків апеляційної скарги.

Вказана ухвала направлена на електронну адресу, зазначену у заяві про усунення недоліків апеляційної скарги від 01.11.2022 року та доставлена 29.11.2022 року (а.с.47).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.12.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2021 року визнано неподаною та повернуто апелянту.

03.01.2023 року до Одеського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків (а.с.53-60).

У поданих скаржником заявах до суду апеляційної інстанції не вказується про виникнення у нього будь-яких обставин непереборної сили, що перешкоджали йому у зверненні до суду апеляційної інстанції у передбачений строк.

02.02.2023 року ОСОБА_1 за допомогою засобів поштового зв`язку повторно звернувся до суду з апеляційною скаргою на рішення Київського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2021 року.

Згідно вимог ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст.354 ЦПК України визначено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження зокрема на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (ч.3 ст.354 ЦПК України).

В свою чергу положеннями ч.2 ст.358 ЦПК України визначено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Враховуючи, що апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, доказів на підтвердження виключних випадків, передбачених частиною другою статті 358 ЦПК України апелянтом не надано, посилань на обставини непереборної сили, що перешкоджали скаржнику у зверненні до суду апеляційної інстанції апелянтом жодного разу не наведено, колегія суддів приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2021 року.

Керуючись ст.ст. 354, ч. 2 ст. 358 ЦПК України, -

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права користування житловим приміщенням із зняттям з реєстраційного обліку.

Копію ухвали надіслати учасникам справи, а скаржнику надіслати копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.О. Бездрабко

Л.А. Приходько