Справа № 214/2691/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Попкової Ю.В.,

представника позивача Лютої О.В.,

представника відповідача Касьяна М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Касьяна Миколи Степановича про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 листопада 2022 року по цивільній справі №214/2691/22 за позовною заявою Криворізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Касьян М.С., діючи в інтересах відповідача ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою шляхом направлення поштовою кореспонденцією 12 червня 2023 року (надійшла до суду 23 червня 2023 року), в якій просив суд: поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 листопада 2022 року по цивільній справі №214/2691/22; скасувати заочне рішення суду та призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування вимог заяви представник зазначив, що копію заочного рішення суду від 16 листопада 2022 року відповідач не отримувала, а фактично дізналась після ознайомлення з матеріалами справи 22 травня 2023 року. До того часу про наявність справи у провадженні суду та ухвалення рішення вона не знала, жодних судових та позасудових документів по справі не отримувала, а тому не могла подати відзив на позов та докази на підтвердження своїх заперечень щодо пред`явлених вимог. Вважає, що виклик відповідача судом через оголошення здійснено безпідставно, оскільки ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про що є в матеріалах справи. Будучи незгодною з ухваленим заочним рішенням, представник зазначив, що ОСОБА_1 з 28 жовтня 2016 року дійсно є власником нежитлової будівлі площею 906,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 . Оскільки право власності на земельну ділянку, на якій розташований вказаний об`єкт, не було зареєстроване, тому, на переконання представника, у неї відсутній обов`язок зі сплати земельного податку. Більше того, згідно з договором оренди земельної ділянки №2015043 від 15 березня 2016 року, укладеним між Криворізькою міською радою та ТОВ «БК-АВОСАНД», останньому в оренду було передано земельну ділянку з кадастровим номером :06:052:0044 площею 0,6350 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 . Рішенням Криворізької міської ради №601 від 30 червня 2021 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності по АДРЕСА_2 , реєстрацію права комунальної власності на сформовані внаслідок поділу земельні ділянки та надання їх в оренду» було поділено земельну ділянку на 2 площею по 0,4537 га та 0,1813 га. На цій підставі Криворізькою міською радою було укладено договори оренди щодо новоутворених земельних ділянок з ТОВ «БК-АВОСАНД» щодо земельної ділянки площею 0,4537 га, та з ОСОБА_1 щодо земельної ділянки площею 0,1813 га. Однак, ТОВ «БК-АВОСАНД» продовжувало сплачувати оренду плату за земельну ділянку площею 0,6350 га (тобто до її поділу), а відтак у ОСОБА_1 обв`язку сплачувати орендну плату повторно не виникало. На підтвердження цьому представник відповідача долучив копії платіжних доручень за січень-грудень 2021 року. Зважаючи на це, представник вважає доцільною участь у розгляді справи як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ «БК-АВОСАНД», адже рішення може вплинути на права та обов`язки підприємства. Окрім того, при ухваленні рішення не було враховано той факт, що 30 червня 2021 року рішенням Криворізької міської ради №601 ОСОБА_1 було надано в оренду земельну ділянку строком на 5 років, в той час як вимога про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою заявлена за період з 07 квітня 2021 року по 31 грудня 2021 року. Тобто, якщо орендар земельної ділянки не сплачує оренду, вона повинна стягуватись як заборгованість за договором, а не як безпідставно збережене майно, що свідчить про сумнівність обраного способу захисту.

За результатами автоматизованого розподілу 23 червня 2023 року матеріали заяви передано на розгляд судді Ткаченку А.В. як раніше визначеному складу суду, який ухвалював заочне рішення.

Ухвалою суду від 29 червня 2023 року поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду; заяву прийнято до розгляду.

21 серпня 2023 року від представника позивача Криворізької міської ради Скляр Н.М. через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» надійшли заперечення на заяву про перегляд заочного рішення суду. Свою позицію представник мотивувала тим, що у позивача немає підстав піддавати сумніву висновки суду, викладені в рішенні від 16 листопада 2022 року щодо належності повідомлення відповідача ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи. До того ж представником відповідача не наведено доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення спору та були б здатні спростувати обґрунтованість позовних вимог Криворізької міської ради по суті. Усі обставини, необхідні для розгляду даної категорії справи, на яких акцентує увагу Верховний Суд у постанові від 05 серпня 2022 року у справі №922/2060/20, позивачем було доведено, а саме щодо фактичного користування земельною ділянкою, обґрунтованість розрахунку заявленої суми орендної плати, періоду розрахунку. Представник зауважила, що не може бути скасовано судове рішення виключно з формальних міркувань. Спірні правовідносини є бездоговірними та без деліктними, підпадають під регулювання ст.ст.1212-1214 ЦК України. Посилання представника відповідача щодо застосування положень про зобов`язання зі сплати земельного податку є недоречними, оскільки в рамках спірних правовідносин вони не застосовуються. Оскільки відповідач ОСОБА_1 не є власником або постійним землекористувачем земельної ділянки, тому єдиною можливою платою за землі для неї може бути лише орендна плата, якій дорівнюють безпідставно збережені кошти. Відповідач не може покликатись на внесення орендної плати іншою особою ТОВ «БК-АВОСАНД», оскільки це її власне зобов`язання, уступка за яким не передбачена, як і переведення податкового боргу третім особам. До того ж ТОВ «БК-АВОСАНД» здійснена орендна плата за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :06:052:0044, в той час як предмет спору стосується земельної ділянки з кадастровим номером :06:052:0088. За даними ГУ ДПС в Дніпропетровській області, ТВ «БК-АВОСАНД» податкові зобов`язання за земельну ділянку з кадастровим номером :06:052:0088 площею 0,1813 га період з 07 квітня 2021 року по 31 грудня 2021 року не визначало та не сплачувало. З цієї підставі залучення до участі у справі ТОВ «БК-АВОСАНД» як третьої особи є юридично недоцільним.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Касьян М.С. вимоги заяви підтримав, наполягав на її задоволенні з підстав, викладених в заяві. Окремо акцентував увагу, що ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а тому виклик її до суду через оголошення є недоречним. До того ж перевіркою інформації на сайті Судова влада встановлено, що фактично публікація будь-яких оголошень ОСОБА_1 про виклик до суду не здійснювалась. Що стосується обґрунтування заяви щодо доцільності перегляду заочного рішення суду, представник відповідача зауважив, що наведені ним обставини були відомі Криворізькій міській раді, однак позивач їх суду не повідомив. Зважаючи на істотність цих обставин, представник наполягає на скасуванні заочного рішення суду.

Представник позивача Криворізької міської ради Люта О.В. заперечувала проти задоволення заяви представника ОСОБА_1 з підстав, викладених у попередньо поданих запереченнях.

Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, вимоги заяви про перегляд заочного рішення, враховуючи позицію представників сторін, доходить такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Так, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 листопада 2022 року, ухваленим при заочному розгляді цивільної справи №214/214/2691/22, позовні вимоги Криворізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь Криворізької міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :06:052:0088 за період з 07 квітня 2021 року по 31 грудня 2021 року у розмірі 44 672 грн. 14 коп., а також 2481 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Як визначено ч.ч.1-3 ст.284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду від 16 листопада 2022 року, відповідач, діючи через представника, подала заяву про його перегляд, процесуальний строк на подання якої за клопотанням представника відповідача судом було поновлено.

Із аналізу ст.280 ЦПК України слідує, що для скасування заочного рішення необхідна одночасна наявність 4-х наведених умов, які в сукупності визначають матеріальний та процесуальний аспекти для скасування заочного рішення, що також визначено в п.30 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції».

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, за зареєстрованим місцем проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповіддю Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб у Покровському районі Управління з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Виконкому Криворізької міської ради (а.с.48), та зазначено в заяві про перегляд заочного рішення суду відповідачем, судом направлялись повістки про її виклик до суду, судові та позасудові документи, які не адресу суду не було повернуто без вручення. Крім того, з огляду на неодноразові неявки відповідача в судові засідання, відсутність інформації про засоби телефонного зв`язку, суд вживав усіх процесуально можливих заходів виклику ОСОБА_1 до суду, визначених ст.128 ЦПК України, у тому числі через оголошення. Публікація оголошень кожного разу здійснювалась на сайті Судова влада, підтвердженням чому є відповідна роздруківка із сайту, яка спростовує доводи представника відповідача про те, що фактично такі оголошення начебто не публікувались. Не дивлячись на неодноразові виклики відповідача в судові засідання, протягом усього періоду перебування справи у провадженні суду (понад 5 місяців), відповідач не заявила про свою участь у справі, у випадку неможливості прибуття не повідомила про поважність таких причин, відзив на позовну заяву не подала та клопотань про поновлення строку на подання відзиву не заявляла. Таким чином, суд обґрунтовано ухвалив рішення в заочному порядку за відсутності заперечень представника позивача стосовно цього.

Доводи представника відповідача щодо неотримання ОСОБА_1 позову з додатками, що стало наслідком неможливості подання відзиву на позов, суд оцінює критично, оскільки з аналізу наявних у справі доказів слідує, що позовна заява з додатками направлялась на адресу відповідача у встановленому законом порядку та поштове відправлення до суду не було повернуте.

Суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України, яка кореспондує з п.п.66-69 рішення ЄСПЛ у справі «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року «учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції…».

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що предметом спору є стягнення збережених відповідачем без достатньої правової підстави коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,1813 га, з кадастровим номером :06:052:0088 в розмірі 44 672 грн. 14 коп. за період 07 квітня 2021 року по 31 грудня 2021 року, адже за інформацією ГУ ДПС України фізична особа ОСОБА_1 , будучи власником розташованого на земельній ділянці об`єкта нерухомості, не декларувала та не сплачувала податкові зобов`язання з орендної плати за вказану земельну ділянку.

Разом з тим, відповідачем та її представником не надано доказів, які б мали істотне значення для вирішення справи та визначали необхідність перегляду заочного рішення. Вирішуючи спір, суд в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. При ухваленні заочного рішення судом було належним чином надано оцінку усім наявним доказам в сукупності, належним чином встановлено фактичні обставини справи, перевірено наданий розрахунок заборгованості за орендною платою за кожною зі складових. Усі наведені представником відповідача доводи зводяться до суб`єктивного тлумачення ним фактичних обставин справи та умисної їх плутаними, аби досягнути перегляду заочного рішення. Серед наданих представником відповідача доказів більшість була надана стороною позивача при пред`явленні позову, інші докази щодо орендних відносин між Криворізькою міською радою та ТОВ «БК-АВОСАНД» стосуються іншою земельної ділянки та мають відношення до ухилення ОСОБА_1 від здійснення орендної плати.

Відповідно до правової позиції Європейського Суду з прав людини, викладеної в п.40 рішення від 03 квітня 2008 року у справі № 3236/03 «Пономарьов проти України», та в рішенні «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року «…право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Повноваження судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру, але не для здійснення нового судового розгляду…».

Оскільки відповідач у встановлений судом строк не подала відзив на позов, не проявляла інтересу до розгляду справи протягом усього часу перебування її у провадженні суду, не надала доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи та визначали доцільність перегляду заочного рішення, суд приходить до висновку про відсутність підстав, які б виправдували необхідність повторного перегляду справи.

Всі інші доводи та мотивування, наведені представником відповідача в заяві про перегляд заочного рішення, по своїй суті є суб`єктивними та зводяться до переоцінки висновків суду за результатами вирішення спору і не можуть свідчити про неповноту з`ясованих судом фактичних обставин справи, а тому не можуть бути підставою для скасування заочного рішення суду від 16 листопада 2022 року. У зв`язку з чим заяву слід залишити без задоволення відповідно до п.1 ч.3 ст. 287 ЦПК України, що не перешкоджає відповідачеві оскаржити рішення суду в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.247, 261, 280-288, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Касьяна Миколи Степановича про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 листопада 2022 року по цивільній справі №214/2691/22 за позовною заявою Криворізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дати складання ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повну ухвалу складено 04 вересня 2023 року.

Суддя А.В. Ткаченко