08.02.2023
Справа № 642/4993/17
провадження № 6/642/5/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року м. Харків

суддя Ленінського районного суду м. Харків Бородіна О.В., розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення повороту виконання рішення суду представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Мух Катерини Борисівни, -

В С Т А Н О В И В:

07.02.2023 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Мух Катерина Борисівна звернулась до суду з заявою про поворот виконання заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 19.12.2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування витрат співвинахіднику та володільцю майнових прав інтелектуальної власності на винаходи.

Разом з заявою подано заяву про вжиття заходів забезпечення повороту виконання рішення суду, шляхом накладення арешту шляхом заборони використання, розпорядження та відчуження нерухомого майна, а саме:

- на частку ОСОБА_2 розміром 60% у праві власності на 9-кімнатну квартиру загальною площею 682,7 кв.м., житловою площею 385,1 кв.м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101,

- на належні на праві власності ОСОБА_2 нежитлові приміщення 1-го поверху № 41,41а загальною площею 117,3 кв.м. в житловому будинку АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101

В обґрунтування заяви посилалась на те, що заочним рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 19.12.2017 року з ОСОБА_1 було стягнуто 2 008 061 грн., та в ході виконавчого провадження № 5667607 грошові кошти к розмірі 1 872 988 грн. були зараховані на рахунок ОСОБА_2 .

У подальшому вказане судове рішення було скасовано та справу направлено на новий розгляд. Під час нового розгляду справи постановою Полтавського апеляційного суду від 07.12.2022 року у справі за вказаним позовом ухвалено нове рішення по суті заявлених вимог, яким ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про відшкодування витрат співвинахіднику та володільцю майнових прав інтелектуальної власності на винаходи.

Таким чином, на даний час існують підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 1 872 988 грн.

Заяавниця посиалється на те, що є підстави припускати майбутні перешкоди зі сторони ОСОБА_2 , останній може ухилитися від виконання судового рішення про повопорот виконання та відчужити своє нерухоме майно іншим особам для неможливості здійснення стягнення коштів у примусовому порядку.

Суд, дослідивши заяву та додані до заяви копії документів, приходить до наступного висновку.

Заочним рішенням Ленінського районногосуду м. Харкова від 19.12.2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування витрат співвинахіднику та володільцю майнових прав інтелектуальної власності на винаходи задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_4 ) відшкодування витрат у розмірі 2 008 061 (два мільйони вісім тисяч шістдесят одна) грн. 10 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_4 ) судовий збір у розмірі 8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп.

Постановою апеляційного суду Харківської області від 29 травня 2018 року заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2017 року залишено без змін.

На виконання заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 19.12.2017 року, у виконавчому провадженні № 56676007 з ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_2 перераховано 1 837 234, 67 грн.

Постановою Верховного суду від 21.10.2020 року касаційну скаргу було задоволено частково, заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2017 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 29 травня 2018 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 21.09.2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені та ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти на відшкодування витрат співвинахіднику та володільцю майнових прав інтелектуальної власності на винаходи у розмірі 2 008 061 (два мільйони вісім тисяч шістдесят одна) грн. 10 коп., та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 07.12.2022 року рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 21.09.2021 року скасовано та ухвалено нове рішення по суті заявлених вимог, яким ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про відшкодування витрат співвинахіднику та володільцю майнових прав інтелектуальної власності на винаходи.

Представник відповідача ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про поворот виконання заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 19.12.2017 року.

Частиною 8 ст. 444 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про поворот виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Із вказаної заяви про поворот виконання рішення суду вбачається, що заявник просить суд в порядку забезпечення заяви накласти арешт на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_2 .

Підстави та порядок забезпечення позову врегульовані статями 149-153 ЦПК України.

Так ч. 1 ст. 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заява обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до складнощів щодо можливого повороту виконання судового рішення, що в подальшому може ускладнити виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору.

Аналізуючи зміст заяви про забезпечення позову, матеріали додані до заяви, характер правовідносин, що склалися між сторонами, суд зазначає.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

При розгляді заяви про забезпечення повороту виконання рішення суду суд встановив, що предметом є стягнення з позивача грошових коштів у розмірі 1 837 234, 67 грн., які він отримав на виконання судового рішення, яке в подальшому було скасовано.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони здійснювати певні дії.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси заявника на той випадок, коли боржник буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши викладені в заяві про забезпечення повороту виконання рішення доводи, суд, вважає, що неприйняття заходів забезпечення позову, може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, може негативно вплинути на поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів заявника (відповідача), за захистом яких він звернувся до суду,

Керуючись наведеними нормами цивільного процесуального законодавства, враховуючи обсяг вимог, враховуючи також вимоги співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами, викладених у заяві представника відповідача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку щодо накладення арешту на нерухоме майно шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним майном.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 210, 293, 444 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву про вжиття заходів забезпечення повороту виконання рішення суду представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Мух Катерини Борисівни задовольнити частково.

Накласти арешт, шляхом заборони відчуження та розпорядження, на нерухоме майно:

- на частку розміром 60% що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на праві власності на 9-кімнатну квартиру загальною площею 682,7 кв.м., житловою площею 385,1 кв.м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101,

- на належні на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) нежитлові приміщення 1-го поверху № 41,41а загальною площею 117,3 кв.м. в житловому будинку АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

До вирішення справи по суті заборонити будь-яким державним реєстраторам Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, чи іншим особам, уповноваженим вчиняти реєстраційні дії у вказаних реєстрах, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо:

- на частку розміром 60% що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на праві власності на 9-кімнатну квартиру загальною площею 682,7 кв.м., житловою площею 385,1 кв.м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101,

- на належні на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) нежитлові приміщення 1-го поверху № 41,41а загальною площею 117,3 кв.м. в житловому будинку АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

В іншій частині у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Бородіна