Справа № 297/2079/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого МИХАЙЛИШИН В. М., за участю секретаря Мартинишин О.О., представника позивача Берегівської окружної прокуратури прокурора Міндак В.В., розглянувши у судовому засіданні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Поповича Ш.О. про закриття провадження у цивільній справі за позовною заявою Берегівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області до Великобийганської сільської ради, ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору Закарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція Національної академії аграрних наук України про визнання недійсним рішення та скасування реєстрації права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Берегівського районного суду Закарпатської області знаходиться цивільна справа за позовною заявою Берегівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області до Великобийганської сільської ради, ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення та скасування реєстрації права власності на земельну ділянку.

Берегівська окружна прокуратура, в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області, звернулася із позовною заявою до Великобийганської сільської ради, ОСОБА_1 , про визнання недійсним рішення Астейської сільської ради №223 від 04.08.2015 року, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1529 га за кадастровим номером :10:001:0112 у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в АДРЕСА_1 ; про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04) державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку.

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 27.09.2021 року провадження у зазначеній справі було відкрито та призначено справу до підготовчого засідання. Також, вказаною ухвалою судом було залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Закарпатську державну сільськогосподарську дослідну станцію Національної академії аграрних наук України.

22 жовтня 2021 року до Берегівського районного суду Закарпатської області надійшов відзив представника відповідача Великобийганської сільської ради, в якому останній просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві (том 1 а.с. 75-94).

Також, 22 жовтня 2021 року до суду надійшли письмові пояснення Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області щодо позовної заяви, які просили врахувати при ухваленні рішення по справі (том 1 а.с. 95-112).

03 листопада 2021 року до Берегівського районного суду Закарпатської області надійшла відповідь Берегівської окружної прокуратури на відзив відповідача Великобийганської сільської ради, в якій просив відхилити доводи відповідача і задовольнити позовну заяву в повному обсязі (том 1 а.с. 124-129).

08 листопада 2021 року представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Попович Ш.О. подано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити у задоволенні позову, а також подано клопотання про застосування наслідків, передбачених пропуском позовної давності (том 1 а.с. 151-161, 162-165).

06 грудня 2021 року представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Попович Ш.О. подано до суду клопотання про долучення доказів (том 1 а.с. 173-188).

Крім цього, 14 грудня 2021 року адвокатом Попович Ш.О. подано клопотання про витребування доказів від ТОВ «Ріалті-О» та ТОВ «Експерт» (том 1 а.с. 189-199).

03 лютого 2022 року через канцелярію суду надійшло клопотання представника відповідача адвоката Поповича Ш.О. про долучення доказів.

16 лютого 2022 року Берегівським районним судом Закарпатської області отримано пояснення представника позивача до клопотання про застосування наслідків, передбачених пропуском позовної давності (том 2 а.с. 10-11). Крім цього, представником позивача подано до суду відповідь на відзив представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Попович Ш.О. ( том 2 а.с. 12-17).

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 16 лютого 2022 року уточнені клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Поповича Шандора Олександровича про виклик свідків та витребування доказів задоволено, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті (том 2 а.с. 31-34).

08 червня 2022 року судом отримано лист від ТОВ «ЕКСПЕРТ» із долученими доказами, витребовувані ухвалою суду від 16 лютого 2022 року (том 2 а.с. 66-70).

Крім того, 04 липня 2022 року адвокатом Попович Ш.О. було подано клопотання про витребування доказів від ТОВ «ЕКСПЕРТ», яке ухвалою суду від 23.01.2023 року задоволено.

Далі, за клопотаннями сторін судові засідання були відкладені на інші дати, без проведення технічної фіксації та без постановлення судом процесуальних рішень.

16 травня 2023 року представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Попович Ш.О. подано до суду клопотання про долучення доказів, а саме Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. У клопотанні зазначено, що земельна ділянка за кадастровим номером :10:001:0112 була поділена на дві окремі земельні ділянки за кадастровими номерами: :10:001:0426, площею 0,0461 га та :10:001:0427, площею 0,1068 га, тобто «захоплена» відповідачем ОСОБА_1 земля Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України на даний час відокремлена від решти земель ОСОБА_1 та є окремим об`єктом права власності. Таким чином, на даний час предмету позовної заяви в межах даної цивільної справи не існує. У зв`язку з наведеним, представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Попович Ш.О. просив закрити провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

08 серпня 2023 року до Берегівського районного суду Закарпатської області надійшли заперечення представника позивача щодо клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі. Заперечення мотивоване тим, що предметом спору є незаконне прийняття Астейською сільською радою рішення №223 від 04.08.2015 року, яким затверджено проект землеустрою та передано у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,1529 га за кадастровим номером :10:001:0112 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в АДРЕСА_1 , та незаконна передача з державної у приватну власність оспорюваної земельної ділянки, а предметом позову є визнання недійсним вищевказаного рішення Астейської сільської ради та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державну реєстрацію прав власності ОСОБА_1 на вищезазначену земельну ділянку. Тобто, поділом оспорюваної земельної ділянки залишається не врегульоване питання визнання рішення Астейської сільської ради №223 від 04.08.2015 року та повернення в державну власність незаконно ви бувшої земельної ділянки за кадастровим номером :10:001:0112. Таким чином, відсутні підстави для закриття провадження у справі.

20 грудня 2023 року до Берегівського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання представника позивача про повернення до стадії підготовчого провадження та зміну предмета позову. Представник позивача у своєму клопотанні зазначив, що 07 листопада 2023 року на адресу Берегівської окружної прокуратури надійшла заява ОСОБА_1 про укладення мирової угоди. Так, із долучених додатків вбачається, що оспорювана земельна ділянка була поділена відповідачем ОСОБА_1 на дві окремі земельні ділянки з кадастровими номерами: :10:001:0426, площею 0,0461 га та :10:001:0427, площею 0,1068 га, які зареєстровані в Державному земельному кадастрі 10 квітня 2023 року та 21 квітня 2023 року зареєстровано право власності на них. Із висновку земельно-технічної експертизи № 15/221 від 27.11.2020 року вбачається, що тільки земельна ділянка із кадастровим номером :10:001:0426, площею 0,0461 га накладається на особливо цінні землі, що перебувають у постійному користуванні. Отже, оскільки предмет позовної заяви можливо змінити лише на стадії підготовчого провадження представник позивача звернувся до суду із вказаним клопотанням.

Представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Попович Ш.О. 20 грудня 2023 року подано до суду клопотання, в якому останній просив відмовити у задоволенні клопотання про повернення провадження до стадії підготовчого засідання, оскільки таке не передбачено нормами Цивільного процесуального кодексу України. Також, зазначив, що відповідачем ОСОБА_1 було подано заяву про мирову угоду, однак відповідь на неї так і не отримано. При цьому, відповідач ОСОБА_1 і надалі не заперечує щодо добровільного повернення ним земельної ділянки за кадастровим номером :10:001:0426, площею 0,0461 га, тобто в цій частині останній визнає позовні вимоги, а в задоволенні іншої частин просив відмовити. Розгляд справи просив провести без його та відповідача ОСОБА_1 участі.

Прокурор Міндак В.В. в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Попович Ш.О. про закриття провадження у справі з підстав зазначених у попередньо наданих суду письмових запереченнях.

Відповідач Великобийганська сільська рада явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про місце, дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином. При цьому, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, за наявними у справі матеріалами.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача та перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі ??"Дія 97" проти України?? від 21 жовтня 2010 року).

У пунктах 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17 (провадження № 61-9545сво21).

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно із частиною третьою статті 49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до частини першої статті 189 ЦПК України, завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання (частина друга статті 189 ЦПК України).

Враховуючи вищенаведене, а також тривалий проміжок часу з дня відкриття провадження у справі та закриття підготовчого засідання, суд не знайшов підстав для повернення до стадії підготовчого судового засідання, про що представником позивача було заявлено клопотання та протоколярно відмовив у його задоволенні, як необгрунтоване.

Судом встановлено, що Берегівська окружна прокуратура, в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області, звернулася із позовною заявою до Великобийганської сільської ради, ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення Астейської сільської ради №223 від 04.08.2015 року, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1529 га за кадастровим номером :10:001:0112 у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в АДРЕСА_1 ; а також скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04) державної реєстрації прав власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку.

Тобто, предметом спору у даній цивільній справі є визнання недійсним рішення Астейської сільської ради №223 від 04.08.2015 року, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1529 га за кадастровим номером :10:001:0112 у приватну власність відповідача ОСОБА_1 та скасування державної реєстрації на право власності на неї.

Разом з цим, 16 травня 2023 року представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Попович Ш.О. було подано до суду клопотання про долучення доказів, а саме Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. У клопотанні зазначено, що земельна ділянка за кадастровим номером :10:001:0112 була поділена на дві окремі земельні ділянки за кадастровими номерами: :10:001:0426, площею 0,0461 га та :10:001:0427, площею 0,1068 га, у зв`язку з чим заявлено клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, тобто відсутності предмета спору.

При цьому, представник позивача заперечив щодо задоволення вказаного клопотання, оскільки предметом спору є незаконне прийняття Астейською сільською радою рішення №223 від 04.08.2015 року, яким затверджено проект землеустрою та передано у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,1529 га за кадастровим номером :10:001:0112 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в АДРЕСА_1 , та незаконна передача з державної у приватну власність оспорюваної земельної ділянки і скасування реєстрації вказаної земельної ділянки.

Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 23 грудня 2020 року у справі №522/8782/16-ц, провадження № 61-21649св19, виклав свою позицію щодо тлумачення поняття «предмету спору».

Зокрема зазначив, що відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20), від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20).

Отже, судом встановлено, що оспорювана земельна ділянка була поділена відповідачем ОСОБА_1 на дві земельні ділянки, яким було присвоєно інші кадастрові номера та зареєстровано право власності на них за відповідачем ОСОБА_1 .. При цьому, ні позивачем, ні представником ОСОБА_2 не заперечується факт того, що одна із розділених земельних ділянок, а саме площею 0,0461 га за кадастровим номерам: :10:001:0426, накладається на особливо цінні землі, що перебувають у постійному користуванні третьої особи. Крім того, представник позивача у поданому 23 грудня 2023 року клопотанні зазначив, що відповідач ОСОБА_1 не заперечує щодо добровільного повернення ним земельної ділянки за кадастровим номером :10:001:0426, площею 0,0461 га, тобто в цій частині останній визнав позовні вимоги.

Вказане свідчить, що відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Попович Ш.О. не заперечують щодо наявності спору між сторонами.

Тому, враховуючи вищенаведене, а також наявність предмету спору на час звернення до суду та відсутність підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Поповича Ш.О. про закриття провадження у даній цивільній справі, слід відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 255, ст.ст. 258, 259, 260, 261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Поповича Ш.О. про закриття провадження у цивільній справі за позовною заявою Берегівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області до Великобийганської сільської ради, ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору Закарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція Національної академії аграрних наук України про визнання недійсним рішення та скасування реєстрації права власності на земельну ділянку відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга може бути подана до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Віталій МИХАЙЛИШИН