Справа № 296/6467/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2023 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі: головуючої судді Петровської М.В., розглянувши цивільну справу за ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Янеір ЛТД про стягнення грошових коштів, не виплачених при звільненні, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Янеір ЛТД на користь ОСОБА_1 99 816 гривень 00 копійок невиплаченої заробітної плати;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Янеір ЛТД на користь ОСОБА_1 21 346 гривень 00 копійок компенсації за невикористану відпустку;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Янеір ЛТД на користь ОСОБА_1 49 090 гривень 80 копійок середнього заробітку за весь час затримки заробітної плати, а також в подальшому по день фактичного розрахунку;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Янеір ЛТД на користь ОСОБА_1 16 314 гривень 00 копійок компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати заробітної плати;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Янеір ЛТД на користь ОСОБА_1 10 000 гривень 00 копійок витрат на правничу допомогу та судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 в період з 20.11.2019 по 08.07.2022 працював на посаді інженера з планування технічного обслуговування повітряного судна центру технічного обслуговування ПС ТОВ «Янеір» ЛТД. 08.07.2022 його було звільнено з посади за власним бажанням згідно з наказом ТОВ «Янеір» ЛТД № 42/ОС від 06.07.2022, однак в день звільнення 08.07.2022 ТОВ «Янеір» ЛТД не провело з ОСОБА_1 розрахунок, письмово не повідомило про нараховані суми належні при звільненні та не здійснило виплату належних позивачу коштів. У зв`язку із відсутністю інформації про належні при звільненні нараховані суми, позивач самостійно здійснив розрахунок заборгованості на момент звернення до суду. Разом з тим, такий, з огляду на надані товариством до суду докази щодо розміру заборгованості із заробітної плати та довідки про середню заробітну плату, станом на 16.06.2023 становить: заборгованість з виплати заробітної плати в сумі 43 472,19 грн; компенсація за невикористану відпустку в сумі 10 671,99 грн; середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в сумі 72 385,25 грн; компенсація за несвоєчасно виплачену заробітну плату в сумі 12 882,27 грн, а всього 139 411,70 грн.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 04 січня 2023 року зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю Янеір ЛТД надати на адресу суду оригінали або належним чином завірені копії письмових доказів (довідок) із зазначенням: даних про розмір заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю ЯНЕІР ЛТД із виплати заробітної плати ОСОБА_1 станом на момент його звільнення; даних щодо розміру середньої заробітної плати для виплати компенсації за невикористані ОСОБА_1 дні відпустки; довідки про розмір середньої заробітної плати (доходу) ОСОБА_1 за два місяці, що передували звільненню (травень, червень 2022 року).

Ухвалами Корольовського районного суду м.Житомира від 13 лютого 2023 року, від 13 березня 2023 року, від 11 квітня 2023 року, у зв`язку з невиконанням ухвали про витребування доказів від 04.01.2023 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯНЕІР" ЛТД застосовано заходи процесуального примусу у виді штрафу, роз`яснено, що застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання ухвали суду про витребування доказів, повторно направлено ухвалу про витребування доказів.

20.04.2023 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯНЕІР" ЛТД надійшли: довідка № 7 від 04.03.2023 про розмір заборгованості; довідка № 8 від 04.03.2023 про розмір середньоденної заробітної плати.

Представник позивача - адвокат Гончарук М.П. в судовому засіданні 23.05.2023 позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач відзив на позовну заяву не подавав. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, направлялися на адресу відповідача за його місцезнаходженням, у відповідності до приписів ЦПК України. Про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку засобами поштового зв`язку, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судове засідання на 14.07.2023 учасники справи не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши раніше надані в судовому засіданні пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 20.11.2019 по 08.07.2022 працював на посаді інженера з планування технічного обслуговування повітряного судна центру технічного обслуговування ПС ТОВ «Янеір» ЛТД.

08.07.2022 ОСОБА_1 звільнено з займаної посади згідно наказу №42-ОС від 06.07.2022 за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України, що також підтверджується записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 .

Оскільки відповідачем не було здійснено розрахунок з позивачем на момент його звільнення, останній звернувся до суду із цим позовом про стягнення належних йому сум, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсаційних виплат.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 21 Закону України "Про оплату праці" працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

За змістом статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Частиною першою статті 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Пленум Верховного Суду в п.20 Постанови "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" від 24 грудня 1999 року №13 постановив, що суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до довідки № 7 від 04.03.2023, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю "ЯНЕІР" ЛТД, заборгованість товариства перед ОСОБА_1 по заробітній платі після вирахування податків складає 43 472,19 грн, заборгованість за невикористану відпустку після вирахування податків складає 10 671,99 грн.

Враховуючи наведене, відсутність заперечень позивача щодо розміру заборгованості, така в загальній сумі 54 144, 18 грн (після вирахування податків) підлягає стягненню на користь позивача.

Також, оскільки трудові відносини між сторонами припинені 08 липня 2022 року, а остаточну виплату заробітної плати позивачу станом на момент розгляду цієї справи не проведено, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування до відповідача відповідальності за затримку розрахунку при звільненні, передбачену ст.117 КЗпП України.

Щодо суми середнього заробітку за час затримки виплати по день фактичного розрахунку, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд зазначає наступне.

Середній заробіток для виплати працівникові компенсації за час затримки розрахунку при звільненні визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.

Згідно з п.5 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» №100 від 08 лютого 1995 року, зі змінами, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Відповідно до п.8 вищезазначеної Постанови, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно довідки ТОВ "ЯНЕІР" ЛТД № 8 від 04.03.2023, заробітна плата ОСОБА_1 за травень 2022 року становила 5 232,50 грн, за червень 2022 року 5 232,50 грн, а середньоденна становила 237, 86 грн (суми вказані після вирахування податків), всього 44 робочих дня.

Час затримки виплати заробітної плати з 09 липня 2022 року по 14 липня 2023 року складає 265 робочих днів, у зв`язку з чим середній заробіток для виплати ОСОБА_1 компенсації за час затримки розрахунку при звільненні становить 63 030,25 грн (265 р.д. х 237,85 грн) (після вирахування податків).

При цьому, підстав для зменшення розміру відшкодування, передбаченого ст.117 КЗпП України, у цій справі не встановлено.

У контексті наведеного судом враховується:

1) поведінка роботодавця ТОВ "ЯНЕІР ЛТД", який: проігнорував права звільненого працівника, якому на момент звільнення взагалі не було повідомлено про розмір заборгованості по заробітній платі та належні до сплати суми, а отже останній був змушений звертатися до суду в стані необізнаності з обсягом порушених його прав; тривалий час зухвало ігнорував вимоги суду про надання відомостей про заборгованість ОСОБА_1 по заробітній платі, відомостей про нараховану заробітну плату за останні два місяці перед звільненням та інші відомості по виплатам позивачу;

2) ненадання доказів на вимогу суду в частині відомостей про заробітну плату ОСОБА_1 без поважних причин зумовило тривалий розгляд справи та збільшило період, за який ОСОБА_1 має право на стягнення розміру відшкодування, передбаченого ст.117 КЗпП України;

3) розмір розрахованого відшкодування в сумі 63 030,25 грн незначно перевищує розмір заборгованості, яка належить до виплати позивачу, у сумі 54 144, 18 грн.

З огляду на наведене, на користь ОСОБА_1 підлягає до стягнення з ТОВ "ЯНЕІР" ЛТД 63 030,25 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку з виплати заробітної плати.

Також, судом враховується, що згідно п.6 постанови Пленуму ВСУ від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» справляння і сплата прибуткового податку з громадян є обов`язком роботодавця та працівника, а тому суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначається в резолютивній частині рішення.

Такий висновок викладений і в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 липня 2018 року у справі №359/10023/16-ц.

Разом з тим, відповідачем ТОВ "ЯНЕІР" ЛТД відомості про середньоденну заробітну плату та заборгованість по заробітній платі вказано у сумах після вирахування податків, відтак належні до виплати суми ОСОБА_1 зазначаються судом з врахуванням вже утриманих податків та зборів.

Вимога позивача в частині стягнення середнього заробітку "в подальшому по день фактичного розрахунку" є безпідставною, заявленою на майбутнє, тому задоволенню не підлягає.

Щодо компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням строків виплати заробітної плати.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

У статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно зі статтями 3, 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до пункту 3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі - Порядок № 159) компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема заробітна плата (грошове забезпечення).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Компенсація втрати частини заробітної плати провадиться підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності й господарювання своїм працівникам у будь-якому разі затримки виплати нарахованої заробітної плати на один і більше календарних місяців, незалежно від того, чи була в цьому вина роботодавця.

Оскільки ОСОБА_1 не виплачено заробітну плату за період з травня 2021 року по травень 2022 року в розмірі 43 472,19 грн, а також в липні 2022 року не виплачено компенсацію за невикористану відпустку в сумі 10 671,99 грн, тому зазначені суми підлягають компенсації відповідно до вимог Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та статті 34 Закону України «Про оплату праці».

Отже, з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯНЕІР" ЛТД на користь позивача підлягає стягненню компенсація втрати частини доходів за період з травня 2021 року до ухвалення судом цього рішення, оскільки доказів виплати зазначеної заборгованості за заробітною платою матеріали справи не містять.

Враховуючи офіційні дані Державної служби статистики України щодо індексів споживчих цін за період з червня 2021 року по червень 2023 року (відомості за липень не опубліковані), а також суми заборгованості по заробітній платі за період з травня 2021 року по травень 2022 року помісячно, з врахуванням заборгованості по компенсації за невикористану відпустку, належної до виплати при звільненні у липні 2022 року, сума компенсації невиплаченої заробітної плати становить 14 485,52 грн та розрахована судом за формулою, описаною в п.4 Порядку № 159 та додатку до нього: Ск = (Д н/в х Приріст Іі): 100, де: Ск - сума компенсації; Д н/в - дохід, не виплачений за відповідний період після утримання податків та обов`язкових платежів; Приріст Іі - приріст індексу інфляції у відсотках за період невиплати. Його визначають множенням місячних індексів інфляції за період невиплати доходу.

Враховуючи викладене у сукупності, суд дійшов переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 352 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

Цивільний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯНЕІР" ЛТД (м.Житомир, вул.Авіаторів, 9, ) про стягнення грошових коштів, не виплачених при звільненні,- задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯНЕІР" ЛТД на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати в сумі 54 144, 18 грн (п`ятдесят чотири тисячі сто сорок чотири грн 18 коп.) та середній заробіток за час затримки розрахунку з виплати заробітної плати в розмірі 63 030,25 грн (шістдесят три тисячі тридцять грн 25 коп.).

Вказані суми визначені з урахуванням утриманих з них податків та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯНЕІР" ЛТД на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати в розмірі 14 485,52 грн (чотирнадцять тисяч чотириста вісімдесят п`ять грн 52 коп.).

В решті позовних вимог в частині розрахованих числових значень таких вимог та стягнення середнього заробітку в подальшому по день фактичного розрахунку - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯНЕІР" ЛТД на користь ОСОБА_1 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві грн 40 коп.) судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 24 липня 2023 року.

Суддя М. В. Петровська