Березівський районний суд Одеської області
01.08.2023
Справа № 494/1062/23
Провадження № 2-о/494/52/23
01.08.2023 року Березівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Панчишина А.Ю. ,
секретаря судового засідання Твердун Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Березівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про встановлення факту належності особі правовстановлюючого документу,-
У державному акті на право власності на земельну ділянку прізвище заявниці вказано « ОСОБА_3 », хоча 29.09.2002 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 . На момент отримання державного акту на право власності на земельну ділянку, а саме: державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий ОСОБА_6 06 вересня 2004 року та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №324 заявниця вже перебувала в зареєстрованому шлюбі та змінила своє дівоче прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 » і в усіх інших документах вона значилася вже як « ОСОБА_9 », а саме: відповідно до паспорта « ОСОБА_9 »
Таким чином, при видачі державного акту на право власності на земельну ділянку, було допущено помилку у написанні прізвища власника, а саме замість « ОСОБА_8 » зазначено « ОСОБА_7 », а також у написанні по батькові написано « ОСОБА_10 » замість « ОСОБА_11 ».
Внаслідок такого, помилкового, написання прізвища та по батькові у вказаному вище правовстановлюючому документі заявниця не має можливості повноцінно розпорядитися належною їй земельною ділянкою, тому змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності їй зазначеного вище документу.
В судове засідання заявниця не з`явилася, її представник надав заяву про розгляд справи за її відсутності, на вимогах заяви наполягає у повному обсязі.
Представник заінтересованої особи був належним чином повідомлений про судовий розгляд, в судове засідання не з`явився.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання у зв`язку з неявкою сторін не здійснювалося.
Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Частиною 3 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Згідно п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно паспорту № НОМЕР_4 , орган що видав 5128.
У державному акті на право власності на земельну ділянку прізвище заявниці вказано « ОСОБА_3 » .
Згідно свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_3 ОСОБА_3 уклала 29.09.2002 року шлюб з ОСОБА_5 . Після укладення шлюбу дружині, тобто ОСОБА_3 , присвоєно прізвище « ОСОБА_8 ».
Таким чином на момент отримання державного акту на право власності на земельну ділянку, зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №324, заявниця вжеперебувала в зареєстрованому шлюбі та змінила своє дівоче прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».
На думку суду, при видачі державного акту на право власності на земельну ділянку, було допущено помилку у написанні прізвища власника, а саме замість « ОСОБА_8 » зазначено « ОСОБА_7 », а також у написанні по батькові написано « ОСОБА_10 » замість вірного « ОСОБА_11 ».
Внаслідок такого, помилкового, написання прізвища та по батькові у державному акті про право власності на земельну ділянку заявниця не має можливості повноцінно розпорядитися належною їй земельною ділянкою, тому змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності їй зазначеного вище документу.
Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.
Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.
Так, у відповідності з п. 6 ч. 1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Крім того, згідно п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.
Згідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Предметом розгляду вказаної заяви є встановлення факту належності документу.
Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, які були підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявником доведено, державний акт на право приватної власності на землю серії ОД №094414, виданий на підставі розпорядження районної державної адміністрації Березівського району Одеської області віз 25 лютого 2004 року №77/А-2004 - належить заявниці ОСОБА_9 .
Встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявниці, яка через вказані технічні помилки в зазначенні її прізвища та по батькові в державному акті про право приватної власності на землю, не може в повному обсязі реалізувати свої права.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 , яка дії в інтересах ОСОБА_9 , підлягає задоволенню в розумінні встановлення факту приналежності документу.
Керуючись ст.ст. 293, 315- 319 ЦПК України
Встановити юридичний факт приналежності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ОД №094414, виданого на підставі розпорядження районної державної адміністрації Березівського району Одеської області від 25 лютого 2004 року №77/А-2004.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів. Особи , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення .

Суддя Панчишин А.Ю.