10.01.2023 Справа № 756/1321/16-ц
Справа № 756/1321/16-ц
Провадження № 6/756/19/23
У Х В А Л А

10 січня 2023 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Жука М.В.

при секретарі Колядінцевій П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони у виконавчих листах про заміну стягувача у виконавчому листі,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2022 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 156-0261003/ФК-08 від 15.09.2008 року.

На підставі вказаного рішення, Оболонським районним судом міста Києва видано виконавчі листи по справі № 756/132/16-ц про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості.

15.06.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір № 2258/К про відступлення прав вимоги за договорами, у тому числі, і за кредитним договором № 156-0261003/ФК-08 від 15.09.2008 року та за договором поруки № 156-0261003/Zфпор-08 від 15.09.2008 року.

З цих підстав заявник просив суд замінити у виконавчому провадженні стягувача ПАТ «Дельта Банк» його правонаступником - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

Представник заявника та інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду повідомлялись належним чином, представник заявника в поданій заяві просив розглянути справу за його відсутності, тому зважаючи на положення п. 2 ч. 3 ст. 442 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справи за їхньої відсутності, оскільки неявка вказаних осіб не є перешкодою для розгляду питання про заміну стягувача у виконавчому листі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» установлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Стаття 37 Закону України «Про виконавче провадження» регулює підстави для повернення виконавчого документа стягувачу. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Частиною 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або із спливом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки, якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Тобто за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження як завершальної стадії судового процесу спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того, чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути в невизначеному стані протягом тривалого строку. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства прав.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва. Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення.

До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові № 2-7763/10 від 08.02.2022 року.

Виконавчий лист суду у справі № 756/1321/16-ц міг бути пред`явлений до примусового виконання у строк до 06.06.2017 року, тобто протягом року з наступного з дня після набрання рішенням законної сили, а в подальшому протягом трьох років (ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 21.04.1999 року та ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 02.06.2016 року).

До матеріалів заяви долучено постанову державного виконавця від 26.02.2018 року у ВП №53244131 про повернення виконавчого документа стягувачу, в якій зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 26.02.2021 року.

Оскільки ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулося до суду із заявою про зміну сторони у виконавчому провадженні поза строком звернення виконавчого документа до виконання, при цьому не порушивши питання про поновлення цих строків, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 353, 354 та 442 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони у виконавчих листах - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею.

Суддя