Справа № 495/6781/22
№ провадження 6/495/11/2023
УХВАЛА

Про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню

"27" лютого 2023 р. м.Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області,

у складі головуючого одноособово судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Мельник Ю.В.,

Справа № 495/6781/22

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород Дністровському Одеської області заяву представника боржника - адвоката Кузьменко Михайло Борисовича про визнання судового наказу Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 23.09.2022 року таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2022 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було винесено судовий наказ за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Відповідно до вказаного наказу було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи від дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття, а саме з 06.09.2022 року до 19.03.2033 року включно.

31 жовтня 2022 року до канцелярії Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла заява від представника боржника - адвоката Кузьменко Михайло Борисовича про визнання судового наказу від 23.09.2022 року таким, що не підлягає виконанню.

Свою заяву обгрунтовує тим, що станом на дату постановлення судового наказу від 23.09.2022 року між тими самими сторонами вже існував спір з аналогічних підстав, розгляд якого на даний час відбувається в суді апеляційної інстанції, про що стягувачу було достоменно відомо.

Також на розгляді Білгород-Дністровського міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, що підтверджується Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.10.22 року, тобто між сторонами існує спір щодо місця проживання дитини, що є перешкодою для звернення до суду із заявою про видачу судового наказу.

На підставі вищезазначеного просив суд визнати судовий наказ таким, що не підлягає виконанню.

Учасники справи в судове засідання не зявилися, були повідомленні належним чином.

Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно наданої заяви, за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши заяву представника боржника адвоката - Кузьменко М.Б., ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що 23 вересня 2022 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було винесено судовий наказ за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Відповідно до вказаного наказу було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи від дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття, а саме з 06.09.2022 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 включно.

31.01.2021 року ОСОБА_2 звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_4 аліменти на утримання спільної малолітньої дитини.

Вказану заяву задоволено Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 19.04.2021 року та видано відповідний судовий наказ.

06.01.2021 року ОСОБА_4 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвалою від 11.01.2022 року задоволено вищезазначену заяву та скасовано судовий наказ.

Не зважаючи на наявність цивільної справи щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів між тими самими сторонами, з тим самим предметом, на тих самих підставах, 06.09.2022 року ОСОБА_4 звертається до суду з аналогічною заявою.

Також на розгляді Білгород-Дністровського міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, що підтверджується Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.10.22 року, тобто між сторонами існує спір щодо місця проживання дитини, що є перешкодою для звернення до суду із заявою про видачу судового наказу.

31 жовтня 2022 року до канцелярії Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла заява від представника боржника адвоката Кузьменко Михайло Борисовича про визнання судового наказу від 23.09.2022 року таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повінстю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю або частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як випливає із змісту листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 01.07.2015, наведені в статті 432 ЦПК України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

До матеріально-правових підстав відносять випадки відсутності зобов`язання боржника через його припинення, добровільне виконання боржником обов`язку поза межами виконавчого провадження, зарахуванням зобов`язання за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання зобов`язання.

Відповідно до постанови Верховного суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 2-3558/2010, на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Таким чином, дійсно станом на дату постановлення судового наказу від 23.09.2022 року між тими самими сторонами вже існував спір з аналогічних підстав, розгляд якого на даний час відбувається в суді апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, з урахуванням того, що ОСОБА_1 поєднав в одній особі боржника та стягувача аліментів, суд вважає заяву представника боржника - адвоката Кузьменко М.Б. обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 173, 432 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника боржника - адвоката Кузьменко Михайло Борисовича про визнання судового наказу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.09.2022 року - задовольнити.

Визнати судовий наказ Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.09.2022 року таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: