ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Гапонюк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастів Київської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

30.03.2023 року заявник ОСОБА_1 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області із заявою про забезпечення позову. Обґрунтовуючи свої вимоги заявник зазначає, що 22.08.2022 року до сумісного розгляду з її первісним позовом про усунення перешкод у користуванні автотранспортом суд прийняв зустрічний позов відповідача про поділ сумісного майна подружжя автомобілів. Загальним предметом спору є автомобілі: «Chevrolet Bolt EV» р.н. НОМЕР_1 , «Mercedes-Bens SPRINTER», р.н. НОМЕР_2 , Lexus RX350, д.н.з. НОМЕР_3 . Титульним власником автомобілів «Chevrolet Bolt EV» та «Mercedes-Bens SPRINTER» є вона, а титульним власником Lexus RX350 є відповідач. Ринкова вартість цих автомобілів має бути визначена судовою експертизою, яка наразі не виконується з вини відповідача. Відповідач може приховати транспортні засоби, щоб ускладнити розгляд справи і проведення експертизи, оскільки він вже не виконав вимог ухвали суду від 28.11.2022 року про надання транспорту експерту. Як зазначає заявник, з метою ефективного захисту її прав та інтересів необхідно заборонити відповідачу ОСОБА_2 експлуатацію (керування, користування, передачу в користування третім особам) та переміщення транспортних засобів «Chevrolet Bolt EV» та «Mercedes-Bens SPRINTER», з їх місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_1 .

04.04.2023 року, через канцелярію суду заявник ОСОБА_1 подала уточнену заяву в якій просила заборонити відповідачу ОСОБА_2 експлуатацію (керування, користування, передачу в користування третім особам, за виключенням доставки транспортних засобів для проведення експертизи призначеною ухвалою) та переміщення транспортних засобів «Chevrolet Bolt EV» та «Mercedes-Bens SPRINTER», з їх місцезнаходження за адресою: м. Фастів, вул. Суворова, 51.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Як вбачається з матеріалів заяви, в провадженні суду перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (транспортними засобами) та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28.11.2023 року призначено судово-товарознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання а саме: яка ринкова вартість автомобіля «Chevrolet Bolt EV», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2017 року випуску, колір синій, номер шасі (кузова рами) НОМЕР_4 , тип ТЗ легковий загальний хетчбек? яка ринкова вартість автомобіля «Mercedes-Bens SPRINTER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , модель 303, 2005 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова рами) VIN НОМЕР_5 , тип ТЗ фургон малотонажний? яка ринкова вартість автомобіля «Lexus RX350», реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2011 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова рами) VIN НОМЕР_6 , тип ТЗ легковий універсал?. На час призначення експертизи провадження у справі зупинено.

На виконання ухвали експертом було призначено огляд об`єктів дослідження на 23.03.2023 року о 10:00 год, за адресою: м. Київ, вул. Смоленська, 6, однак відповідач, як зазначає позивач в експертну установу не з`явився для проведення експертизи, а також не надав жодної одиниці автотранспорту для огляду. Натомість самовільно продовжує активно використовувати для вантажних перевезень автомобіль «Mercedes-Bens SPRINTER», оскільки зареєстрований, як суб`єкт підприємницької діяльності. Також, відповідач має дублікат ключів від автомобіля «Chevrolet Bolt EV» і може перемістити або розукомплектувати його перед оглядом експертом.

Таким чином, як зазначає позивач є необхідність в забезпеченні позову, шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти певні дії пов`язані з автомобілями «Chevrolet Bolt EV» та «Mercedes-Bens SPRINTER».

Із роз`яснень Верховного Суд України у п. 4 постанови Пленуму від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду (в даному випадку ухвали про призначення автотоварозначої експертизи).

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

У відповідності до ч. 1 ст. 149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК заходів забезпечення позову. Тобто, законодавець вказує лише на можливість, а не обов`язок суду забезпечити позов, при чому відповідно до вимог законодавства це можливо за умови, що з матеріалів справи чи самої заяви про забезпечення позову вбачається, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, відповідно до ст.17 Закону України«Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод як джерело права.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до цієї Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Окрім національного законодавства, також і прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 року).

Так, матеріали заяви не містять належних і допустимих доказів на підтвердження необхідності вжиття заходів забезпечення позову у спосіб, про який просить заявник, а посилання у заяві на ту обставину, що відповідач має статус суб`єкта підприємницької діяльності та може використовувати автомобіль «Mercedes-Bens SPRINTER» для свої підприємницької діяльності, як і те, що може перемістити або розукомплектувати автомобіль «Chevrolet Bolt EV», перед оглядом експертом, без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до частини 1 статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК).

Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З врахуванням наведеного, суд, надаючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

На підставі вище викладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Керуючись ст. 149, 150 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Головуючий суддя Г.В. Соловей