Номер провадження 2-о/754/79/23
Справа №754/605/23
РІШЕННЯ

Іменем України

19 січня 2023 року Деснянський районний суд міста Києва

у складі судді Панченко О.М.

присяжних Прихна Д.В., Слободенка М.М.

за участю секретаря судового засідання Богослов Ю.В.

прокурора - Медяникова К.К.

представників заявника -Колчеріна Р.А., Шкляревської Н.В.

заінтересованої особи - ОСОБА_1

особи, стосовно якої вирішується питання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою Комунального некомерційного підприємства «Міський заклад з надання психіатричної допомоги», заінтересована особа ОСОБА_1 про госпіталізацію ОСОБА_2 , до психіатричного закладу у примусовому порядку, -

В С Т А Н О В И В:

Комунальне некомерційне підприємство «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» звернулось до Деснянського районного суду м. Києва з заявою про госпіталізацію ОСОБА_2 у КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» у примусовому порядку для лікування відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Заявлені вимоги мотивують тим, що 09.01.2023 о 14.10 год. до КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» за направленням спеціалізованої психіатричної бригади госпіталізовано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою для госпіталізації стало те, що ОСОБА_2 має погіршення психічного стану з загостренням маніоформної симптоматики та агресивними діями.. Зі слів хворого почав відчувати себе «інакше» в 1996 році, коли з`явились тривога, страх, відчував на собі переслідування «бандитами», намагався не виходити із дому. В тому ж році впав з 9 поверху, намагався «врятувати дівчину від суїциду», отримав важкі соматичні травми, отримав 2 переломи хребта, тривалий час лікувався, після цього приватно звертався до психіатра, приймав літо сан, амітриптилін, тріфтазин. Навесні 2004 року стан хворого змінився, став діяльним, активним, порушився сон, схуд, витрачав багато грошей, втратив власний бізнес, став роздратованим і конфліктним. Такий стан продовжувався 2-3 місяці, в цей час хворий вдома не проживав, їздив по СНГ. Навесні 2005 року спостерігався перехід в депресивну симптоматику - перестав виходити з квартири, порушився сон, виказував ідеї самозвинувачення в зв`язку із чим лікувався у ПНЛ №2. Підтримуюче лікування не приймав, на протязі року настрій коливався від пригніченого до гнівливого-злібного, наростала маніакальна симптоматика, приєдналась підозрілість, виказував ідеї відношення, конфліктував зі звичайними людьми на вулиці, заявляв, що «він великий бізнесмен і бандит…і всі положенці його друзі», виявляв агресію до батька, в зв`язку з чим лікувався в ПНЛ №1 з 13.04.06 року по 14.06.06 року. В подальшому багаторазово, інколи по декілька разів із загостренням маніоформно-параноїдної симптоматики, у супроводі міліції та КШД надходив до ТМО «Психіатрія» у м. Києві. В проміжках між госпіталізація ми спостерігались коливання настрою від депресивно-пригніченого з ідеями самозвинувачення, під час яких хворий не виходив з дому та маніакальних фаз з вираженою гнівливістю, роздратованістю. Остання госпіталізація з 21.02.2022 по 05.05.2022 з діагнозом: «біполярний афективний розлад, без ремісний перебіг з частими змінами фаз. Поточна фаза затяжної депресії без психотичних симптомів.» Являєтьсь особою з 2 гр. інвалідності по психічному захворюванню. Після проведення лікування терапію не приймав, вдома підтримуюче лікування не приймав. Зі слів матері, погіршення стану протягом останнього місяця, пацієнт став роздратованим, неодноразово проявляв фізичну та вербальну агресію до близьких, під час святкування нового року важко побив рідного брата, зламав декілька ребер. Свій вчинок пояснюю тим що «не накрили різдвяний стіл». Через таку поведінку мати та брат пацієнта неодноразово викликали поліцію та не впускали пацієнта додому. У відділенні категорично відмовляється від ліків, приймає тільки те, що вважає, що йому підходить, погрожує медичному персоналу фізичною розправою, вчинив бійку з пацієнтом у відділенні, як сам пацієнт пояснює що «його спровокували». Психічний стан на момент огляду: орієнтований, вкрай напружений, на запитання відповідає гучним голосом, не завжди по суті. Намагається виставити себе з позитивної сторони. Заперечує свою неадекватну поведінку та алкоголізацію. Емоційно вкрай нестійкий, схильний до афективних розрядів. Увага нестійка, мислення з елементами паралогічності. Звучать маячні ідеї переоцінки власної особистості та негативного відношення на адресу рідних, критика відсутня. У зв`язку з категоричною відмовою пацієнта від прийому лікування в умовах стаціонару, враховуючи, що ОСОБА_2 виявляє наміри та вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, потребує призначення примусового лікування у КНП Міський заклад з надання психіатричної допомоги.

Протоколом автоматизованого розподілу судових справ від 18.01.2023 між суддями вказана цивільна справа розподілена судді Панченко О.М.

18.01.2023 року по справі відкрито провадження, призначено судове засідання.

Представники заявника КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» , лікар-психіатр Колчерін Р.А. та завідуюча відділенням Шкляревська Н.В. у судовому засіданні заяву підтримали з мотивів, викладених у ній, підтвердили, що пацієнт становить небезпеку для оточуючих.

У судовому засіданні заінтересована особа - ОСОБА_1 пояснила, що є матір`ю ОСОБА_2 , заяву підтримала, наполягає на лікуванні сина у стаціонарних умовах. Повідомила, що син останні місяці веде себе дуже агресивно, побив брата, зламав йому ребра. Крім того був випадок, коли він забрав у неї та сина телефони, закрив їх у квартирі, потім почав погрожувати ножем, вдарив сина двічі по горлу. Ліки відмовляється приймати.

У судовому засіданні прокурор підтримав заяву щодо госпіталізації ОСОБА_2 у примусовому порядку.

ОСОБА_2 усвідомленої згоди у судовому засіданні на госпіталізацію не надав, на не одноразові намагання суду з`ясувати відношення до поданої заяви про примусову чи можливу добровільну госпіталізацію до медичного закладу зазначив, що вважає себе здоровим, дійсно лікування, яке йому призначено лікарями він не проходить.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, оглянувши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 49 Конституції України передбачено, що кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування.

Відповідно до ч. 6 ст. 284 ЦК України надання фізичній особі психіатричної допомоги здійснюється відповідно до закону.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально - правовими обмеженнями.

Згідно з висновком комісії лікарів - психіатрів у складі: заступника директора Бялая М.А., завідуючої відділенням № 3 Шкляревської О.В., лікаря-психіатра Колчеріна Р.А. КНП «Київська міська психоневрологічна лікарня № 2» від 17.01.2023 ОСОБА_2 госпіталізований 09.01.2023 о 14.10 год. до КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» у супроводі спеціалізованої психіатричної бригади (лікар - Марченко О.В.), з загостренням маніоформної симптоматики та агресивними діями. Зі слів хворого почав відчувати себе «інакше» в 1996 році, коли з`явились тривога, страх, відчував на собі переслідування «бандитами», намагався не виходити із дому. В тому ж році впав з 9 поверху, намагався «врятувати дівчину від суїциду», отримав важкі соматичні травми, отримав 2 переломи хребта, тривалий час лікувався, після цього приватно звертався до психіатра, приймав літо сан, амітриптилін, тріфтазин. Навесні 2004 року стан хворого змінився, став діяльним, активним, порушився сон, схуд, витрачав багато грошей, втратив власний бізнес, став роздратованим і конфліктним. Такий стан продовжувався 2-3 місяці, в цей час хворий вдома не проживав, їздив по СНГ. Навесні 2005 року спостерігався перехід в депресивну симптоматику - перестав виходити з квартири, порушився сон, виказував ідеї самозвинувачення в зв`язку із чим лікувався у ПНЛ №2. Підтримуюче лікування не приймав, на протязі року настрій коливався від пригніченого до гнівливого-злібного, наростала маніакальна симптоматика, приєдналась підозрілість, виказував ідеї відношення, конфліктував зі звичайними людьми на вулиці, заявляв, що «він великий бізнесмен і бандит…і всі положенці його друзі», виявляв агресію до батька, в зв`язку з чим лікувався в ПНЛ №1 з 13.04.06 року по 14.06.06 року. В подальшому багаторазово, інколи по декілька разів із загостренням маніоформно-параноїдної симптоматики, у супроводі міліції та КШД надходив до ТМО «Психіатрія» у м. Києві. В проміжках між госпіталізація ми спостерігались коливання настрою від депресивно-пригніченого з ідеями самозвинувачення, під час яких хворий не виходив з дому та маніакальних фаз з вираженою гнівливістю, роздратованістю. Остання госпіталізація з 21.02.2022 по 05.05.2022 з діагнозом: «біполярний афективний розлад, без ремісний перебіг з частими змінами фаз. Поточна фаза затяжної депресії без психотичних симптомів.» Являєтьсь особою з 2 гр. інвалідності по психічному захворюванню. Після проведення лікування терапію не приймав, вдома підтримуюче лікування не приймав. Зі слів матері, погіршення стану протягом останнього місяця, пацієнт став роздратованим, неодноразово проявляв фізичну та вербальну агресію до близьких, під час святкування нового року важко побив рідного брата, зламав декілька ребер. Свій вчинок пояснюю тим що «не накрили різдвяний стіл». Через таку поведінку мати та брат пацієнта неодноразово викликали поліцію та не впускали пацієнта додому. У відділенні категорично відмовляється від ліків, приймає тільки те, що вважає, що йому підходить, погрожує медичному персоналу фізичною розправою, вчинив бійку з пацієнтом у відділенні, як сам пацієнт пояснює що «його спровокували». Психічний стан на момент огляду: орієнтований, вкрай напружений, на запитання відповідає гучним голосом, не завжди по суті. Намагається виставити себе з позитивної сторони. Заперечує свою неадекватну поведінку та алкоголізацію. Емоційно вкрай нестійкий, схильний до афективних розрядів. Увага нестійка, мислення з елементами паралогічності. Звучать маячні ідеї переоцінки власної особистості та негативного відношення на адресу рідних, критика відсутня. У зв`язку з категоричною відмовою пацієнта від прийому лікування в умовах стаціонару, враховуючи, що ОСОБА_2 виявляє наміри та вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, потребує призначення примусового лікування у КНП Міський заклад з надання психіатричної допомоги.

Матеріали справи містять копії усвідомленої згоди особи на проведення психіатричного огляду, на госпіталізацію до психіатричного закладу та лікування у психіатричному закладі, вказана медична документація містить підпис пацієнта, проте в подальшому відмовився від лікування мотивуючи це тим, що йому це не потрібно, що підтверджує відмову ОСОБА_2 від стаціонарного лікування.

Відповідно до ч. 1 ст. 339 ЦПК України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява представника закладу з надання психіатричної допомоги про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Згідно з ч. 1,2 ст. 340 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусової амбулаторної психіатричної допомоги,

З наявних у справі матеріалів вбачається, що ОСОБА_2 має документально закріплену історію хвороби щодо психічної проблеми. Крім того, комісія лікарів - психіатрів надала свою медичну оцінку психічного стану останнього.

Відтак, суд доходить висновку, що в розумінні положень в.ч.ч.1,4 ст. 11 Закону України "Про психіатричну допомогу" такі дії комісії лікарів - психіатрів є правомірними і засновані на законі.

Висновок комісії лікарів - психіатрів містять певні посилання, які у сукупності з іншими встановленими осбставинами справи дають суду підстави вважати, що в ОСОБА_2 наявний психічний розлад, і у суду не має сумнівів у правильності висновків лікарів - психіатрів, у звязку з чим суд вважає, що його стан здоров`я може вимагати невідкладної психіатричної допомоги.

Таким чином, у суду не має сумнівів у подоланні презумпції психічного здоров`я, яка гарантована положеннями ст. 3 Закону України "Про психіатричну допомогу", оскільки наявність розладу її психічного здоров`я повністю встановлена і доведена належними та допустимими доказами, які зібрані по справі.

Підстави, за якими відбувається госпіталізація особи за судовим рішенням, передбачені ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу"

Відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Оцінивши докази у справі за внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що наявні підстави вважати, що ОСОБА_2 страждає на психічний розлад, внаслідок чого останній відмовляється приймати ліки та не надає згоди на госпіталізацію для лікування в умовах стаціонару.

Враховуючи викладене, вбачається необхідність його лікування у стаціонарних умовах, оскільки дії ОСОБА_2 можуть нести безпосередню загрозу для оточуючих, зокрема для батьків та брата, з якими він разом проживає.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання щодо наявності підстав для примусової госпіталізації ОСОБА_2 до КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги», передбачених ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», п. «е» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

У відповідності до п.9 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення необхідно допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 339-342, 430 ЦПК України, Законом України «Про психіатричну допомогу», суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Комунального некомерційного підприємства «Міський заклад з надання психіатричної допомоги», заінтересована особа ОСОБА_1 про госпіталізацію ОСОБА_2 , до психіатричного закладу у примусовому порядку, - задовольнити.

Дозволити госпіталізувати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Комунального некомерційного підприємства «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» у примусовому порядку.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя О.М. Панченко

Присяжні: Д.В. Прихно

М.М. Слободенко