Провадження № 6/202/50/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

31 січня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Пеки Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, стягувач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», боржник: ОСОБА_1 , по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

09 січня 2023 року заявник в особі представника засобами поштового зв`язку звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, відповідно до якої просив видати Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» дублікат виконавчого листа по справі № 2/0417/6677/2012 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № 1260-мк від 29.01.2007 року у розмірі 54 632,96 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом від 21.08.2012 року складає 436 517,31 грн., заборгованості у розмірі 10 000,00 грн., а також 3 219 грн. судових витрат, замість втраченого оригіналу та поновити строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Вимоги заяви обґрунтовані наступним. рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 вересня 2012 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задоволені в повному обсязі.

08 жовтня 2012 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчі листи у вищевказаній цивільній справі.

01 листопада 2012 року за заявою стягувача відділом державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції розпочато виконавче провадження №35169359 з примусового виконання рішення суду на підставі виконавчого листа №2/0417/6677/2012.

29 квітня 2015 року винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №35169359, згідно з пунктом 10 частини першої статті 49 (направлення ВД за належністю до іншого відділу ДВС) Закону України «Про виконавче провадження». Однак зазначений виконавчий лист було втрачено, що підтверджується довідкою Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 21 листопада 2022 року, наведене і зумовило заявника звернутись до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа замість втраченого та поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09 січня 2023 року, головуючим суддею у розгляді вказаної заяви визначено суддю Слюсар Л.П.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Заяв та клопотань до суду не надійшло.

Враховуючи положення ч.3 ст.433 ЦПК України, неявка учасників процесу не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає, що заява про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення до виконання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2012 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № 1260-мк від 29.01.2007 року у розмірі 54 632,96 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом від 21.08.2012 року складає 436 517,31 грн.; стягнуто солідарно з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 10 000,00 грн.; стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» 3 219 грн. судових витрат

Вказане судове рішення набрало законної сили та відповідно до нього Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська 08.10.2012 року було видано виконавчі листи про стягнення з відповідачів суми заборгованості. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання з 04.10.2012 р. по 04.10.2013 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, передбачено право на справедливий суд, що означає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Згідно ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 44-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону N 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України).

Оскільки строк звернення до суду із вимогою про видачу дубліката виконавчого документа законом не визначено, доцільність такого звернення зберігається лише в межах строків, встановлених для пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки після їх спливу виконавче провадження не може бути відкрите.

Отже, вирішуючи питання про видачу дубліката виконавчого документа суду необхідно встановити чи звернувся заявник про видачу дублікату виконавчого документа в межах строку пред`явлення останнього до виконання, у разі пропуску такого строку чи звертався заявник із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання одночасно із заявою про видачу дубліката.

На переконання суду, єдиною підставою для видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання є поважність причин пропуску строку та наявність необхідних доказів щодо підтвердження факту втрати виконавчих документів.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії, та підтверджені належними доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2012 року набрало законної сили 04 жовтня 2012 року та на його виконання Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська 08 жовтня 2012 року було видано виконавчі листи про стягнення з відповідачів суми заборгованості зі строком пред`явлення до 04 жовтня 2013 року.

Відповідно до Інформації про ВП 5169359 Відділом державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції 01.11.2012 року розпочато виконавче провадження з примусового виконання рішення суду, боржник ОСОБА_1 .

29 квітня 2015 року винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №35169359, згідно з пунктом 10 частини першої статті 49 (направлення ВД за належністю до іншого відділу ДВС) Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з Довідкою Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 21 листопада 2022 року виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) за виконавчим документом №2/0417/6677/2012 не перебуває.

До заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання, заявником додано копію виконавчого листа, довідку Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 21 листопада 2022 року та Інформацію з виконавчого провадження, які суд не приймає як належний доказ втрати виконавчого листа, оскільки із Інформації про виконавче провадження вбачається, що виконавчий документ був направлений до ВДВС Шаргородського РУЮ Вінницького області для звернення стягнення на рухоме майно - легковий автомобіль.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Такий правовий висновок узгоджується із висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року по справі № 2-824/2009 провадження № 61-5388св18.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року в справі № 2-1053/10 зроблено висновок про те, що «оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист».

Отже, вирішуючи питання про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання, суд виходить із того, що заявником не надано жодного належного та достатнього доказу, який би підтверджував факт поважності пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та втрати виконавчого документу. Оскільки доведення втрати виконавчого документа і факту подання заяви про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання це не право, а обов`язок стягувача і невиконання останнім своїх процесуальних обов`язків, дає лише правові підстави для висновку про недобросовісне користування та зловживання своїми процесуальними правами, то, суд доходить висновку, що дана заява є необґрунтованою.

Суд наголошує, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до примусового виконання.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, ст. 433, п.17.4 ч.1 розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про видачу дублікату замість втраченого виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа, стягувач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», боржник: ОСОБА_1 , по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції, шляхом подачі у 15-ти денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Л.П. Слюсар