СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/8240/22

пр. № 2/759/719/23

27 липня 2023 року року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді - Журибеди О.М.,

при секретарі - Істоміній О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до громадян російської федерації ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа-Державний нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Черноморченоко О.В. про усунення від права на спадкування першої черги за законом, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 р. позивач звернулася до суду, з врахуванням змінених підстав та предмету позову просить суд усунути ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від права на спадкування за законом спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що починаючи з 10.01.2014 року по 26.05.2017 року позивач постійно однією сім`єю проживала з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З 26.05.2017 року після розірвання шлюбу продовжувала проживати однією сім`єю з ОСОБА_5 , як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_5 , про що складено відповідний актовий запис № 271, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Після смерті ОСОБА_5 позивач звернулась до Дванадцятої Київської нотаріальної контори про прийняття спадщини.

09.03.2021 року нотаріусом Дванадцятої Київської нотаріальної контори Тітовою О.В. відкрито спадкову справу № 355/2021 щодо майна померлого ОСОБА_5 , однак ОСОБА_1 було рекомендовано звернутись до суду, оскільки у ОСОБА_1 відсутні документи, що підтверджують факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем.

29.04.2021 року рішенням Святошинського районного суду міста Києва задоволено заяву ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Встановлено факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, починаючи з 26.05.2017 року по день смерті ОСОБА_5 .

Після винесення зазначеного рішення суду позивач звернулась до Дванадцятої Київської нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено у вчинені нотаріальних дій у зв`язку із прийняттям спадщини спадкоємців попередньої черги, а саме дітьми померлого громадянами російської федерації: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Не погоджуючись з таким рішенням позивач звернулась до Святошинського районного суду міста Києва з позовною заявою, з урахуванням уточнень, до громадян російської федерації ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третьої особи-Державного нотаріуса Дванадцятої Київської нотаріальної контори Черноморченко О.В. про усунення від права на спадкування першої черги за законом.

Крім того, вказала, що за час життя ОСОБА_5 страждав на захворювання з діагнозом: неуточнена ниркова колька, остеохондроз поперекового відділу хребта в ст. загострення. Люмбалгія. Останнім часом багато лікувався. Внаслідок цієї хвороби він не міг знайти достойну роботу. Єдиним доход була пенсія. Тому й грошей, які він приносив, було недостатньо для його лікування, повноцінного існування сім`ї.

З 28.01.2021 року по 16.02.2021 року знаходився на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КНП "Чуднівська лікарня" в м.Чуднів, вул.Житомирська, 15.

Отже, на думку позивача, ОСОБА_5 перебував у безпорадному стані та потребував допомоги від інших осіб.

Таку допомогу надавала позивач. Вона постійно проживала разом із ОСОБА_5 , організувала лікування померлого за власні кошти (відвозила, привозила до лікарів, купувала ліки, готувала, приносила їжу.

Крім того, вказала, що відповідачі громадяни російської федерації: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є синами померлого, останні п`ять років проживали в російській федерації. Вони знали, що померлий має низький рівень доходів, постійно хворів та потребував матеріальної, моральної та фінансової допомоги від своїх дітей. Проте, жодного разу не приїздили до нього в Україну, ліки, грошей йому не передавали, по домогосподарству не допомогали. Хоча така можливість у дітей була.

12.07.2011 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Чуднівського районного нотаріального округу Житомирської області Журбей В.Л., зареєстрованого в реєстрі за № 2346, ОСОБА_5 придбав земельну ділянку площею 0,2500 га., кадастровий номер :01:002:0430, яка розташована: АДРЕСА_2 , та земельну ділянку площею 0,2500 га., кадастровий номер :01:002:0431, яка розташована: АДРЕСА_2 .

Того ж дня, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Чуднівського районного нотаріального округу Житомирської області Журбей В.Л., зареєстрованого в реєстрі за № 1418, ОСОБА_5 придбав житловий будинок, загальною площею 65,5 кв.м., житловою площею 34,7 кв.м. який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач вважає що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не мають жодних правових підстав на отримання спадщини за законом після померлого, у зв`язку з чим звернулась до суду за захистом прав та законних інтересів.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22.07.2022 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

Представник позивача та позивач у судовому засіданні, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надіслав заява про розгляд справи за відсутності представника.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

10.01.2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 10.01.2014 року.

Як зазначає позивач, починаючи з 10.01.2014 року по 26.05.2017 року вона постійно однією сім`єю проживала з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , про що складено відповідний актовий запис № 271, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Святошинським районним у м.Києві відділом реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Після смерті ОСОБА_5 нотаріусом Дванадцятої Київської нотаріальної контори Тітовою О.В. відкрито спадкову справу № 355/2021 щодо майна померлого ОСОБА_5 .

Як вбачається з рішення Святошинського районного суду міста Києва від 29.04.2021 року по справі № 759/5351/21 заяву ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу задоволено. Встановлено факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, починаючи з 26.05.2017 року по день смерті ОСОБА_5 .

Постановою державного нотаріуса Дванадцятої Київської нотаріальної контори Черноморченко О.В. від 23.06.2022 року №3360 відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із прийняттям спадщини спадкоємців попередньої черги, а саме дітей спадкодавця.

Відповідно до матеріалів Спадкової справи №355/2021 ОСОБА_5 спадкоємцями померлого є громадяни російської федерації: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (громадянство: російська федерація, паспорт НОМЕР_2 , виданий ОВД "Чертаново-Северное" м.Москви 01.09.2003 року, код підрозділу 772-006, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , ПНИ 30), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (громадянство: російська федерація, паспорт НОМЕР_3 , виданий ОВД "Перово" м.Москви 16.07.2002 року, код підрозділу 772-057, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 (громадянство: російська федерація, паспорт НОМЕР_4 , виданий відділом УФМС росії по м.Москві по району Чертаново Северное 02.10.2013 року, код підрозділу 770-043, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ).

12.07.2011 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Чуднівського районного нотаріального округу Житомирської області Журбей В.Л., зареєстрованого в реєстрі за № 2346, ОСОБА_5 придбав земельну ділянку площею 0,2500 га., кадастровий номер :01:002:0430, яка розташована: АДРЕСА_2 , та земельну ділянку площею 0,2500 га., кадастровий номер :01:002:0431, яка розташована: АДРЕСА_2 .

12.07.2011 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Чуднівського районного нотаріального округу Житомирської області Журбей В.Л., зареєстрованого в реєстрі за № 1418, ОСОБА_5 придбав житловий будинок, загальною площею 65,5 кв.м., житловою площею 34,7 кв.м. який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до Виписки із медичної карти стаціонарного хворого № ІХ-210101/245 від 17.02.2021 року, виданої КНП "Чуднівська лікарня" ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні у Травматологічному відділенні з 28.01.2021 по 16.02.2021 з діагнозом: неуточнена ниркова колька, остеохондроз поперекового відділу хребта в ст. загострення. Люмбалгія.

Отже, матеріалами справи підтверджуються доводи позивача про хворобливий стан колишнього чоловіка останнім часом перед смертю.

Згідно наданої довідки Головного Управління Пенсійного фонду України в м.Києві № 21997 від 06.12.2019 року ОСОБА_5 нарахована пенсія у період з січня 2019 року по червень 2019 року в розмірі 1497,00 грн. щомісячно, у період з липня 2019 року по листопад 2019 року в розмірі 1564,00 грн. щомісячно, за грудень 2019 року - в розмірі 1638,00 грн.

Внаслідок хвороби ОСОБА_5 зазнав порушення нормального функціонування організму, отримав знижену працездатність, яка спричинила негативні зміни в центральній нервовій системі, особливо у процесах мислення, уяві, сприйнятті, відчуттях, отримав глибокі розлади діяльності шлунково-кишкового тракту, печінки, органів дихання, нирок, статевих залоз, стійкі порушення психіки, швидку стомлюваність, ослаблення пам`яті, деяку безтурботність, нестійкість настрою, дратівливість.

Суд погоджується з твердженням позивача про те, що ОСОБА_5 перебував у безпорадному стані та потребував допомогу від інших осіб.

Як встановлено судом під час судового засідання, таку допомогу надавала позивач.

Згідно довідки Вільшанської ради Житомирського району Житомирської області № 365 від 30.06.2022 року та довідки Вільшанської сільської ради Чуднівського району Житомирської області № 808 від 09.07.2020 року, позивач постійно проживала разом із ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 .

Протягом всього часу позивач сама організувала лікування померлого, за власні кошти відвозила, привозила до лікарів, купувала ліки, готувала, приносила їжу.

Згідно розписки приватного підприємця ОСОБА_6 від 03.07.2022 року вбачається, що ним виготовлено та встановлено памятник на суму 8000,00 грн. на ОСОБА_5 на замовлення позивача, яка розрахувалась повністю.

Як вбачається із матеріалів спадкової справи померлого громадяни російської федерації ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є синами померлого, та вступили у спадщину за законом.

Останні п`ять років проживали в російській федерації.

Відповідно до протоколу адвокатського опитування за згодою особи від 28.03.2023 року свідок ОСОБА_7 (адреса проживання: АДРЕСА_6 ) у своїх показах пояснив, що знайомий із померлим із 2010 року, позивача також знає, про існування синів ОСОБА_5 , які проживають в російській федерації, був обізнаний, вказав, що сини морально та матеріально йому не допомогали, хоча мали таку можливість, вказав, що у померлого були проблеми із хребтом, ходив на костилях, лікувався на стаціонарі в 2021 році, зазначив, що при житті померлий ОСОБА_5 потребував сторонньої допомоги, оскільки йому важко було ходити, крім того, вважав, що померлий при житті просив своїх синів допомогати йому.

Відповідно до протоколу адвокатського опитування за згодою особи від 28.03.2023 року свідок ОСОБА_8 (адреса проживання: АДРЕСА_6 ) вказала, що знайома з померлим ОСОБА_5 , є його сусідкою по вулиці, позивача також знає, зазначила, що знає про існування трьох синів померлого, які проживають в російській федерації, вони до нього не приїжджали, на поховані бачила старшого сина, він був один день, весь день простояв у будинку, пообідав та поїхав до Києва, старший син фінансову допомогу при похованні не надав, все сплатила позивач, щодо стану здоров`я померлого зазначила, що ОСОБА_5 не міг ходити, лікувався три тижні в 2021 році в лікарні в. м.Чуднів Житомирської області, позивач днями та ночами була поруч з ним, ОСОБА_5 потребував сторонньої допомоги, про існування хвороби померлого сини -відповідачі знали, можливість надавати допомогу мали, ніяких грошей не передавали, позивач годувала, їздила в лікарню, робила масаж спини, хребта, готувала їжу, возила в лікарню, купувала ліки, прала речі, робили ремонт.

Відповідно до протоколу адвокатського опитування за згодою особи від 28.03.2023 року свідок ОСОБА_9 (адрес проживання: АДРЕСА_6 ) вказав, що померлого та позивача знає особисто, є їх сусідом, про існування синів-відповідачей також обізнаний, при житті померлого сини матеріальну допомогу йому не надавали, про стан здоров`я ОСОБА_5 зазначив, що останній часто хворів на остеохондроз, лікувався три тижні в 2021 році в лікарні в м.Чуднів Житомирської області, останнім часом стан самопочуття ускладнився, свідок особисто давав йому костилі два рази, які померлий при житті використовував протягом 4-5 років, вказав, що померлий дуже потребував сторонньої допомоги, сини знали про хворобу батька, допомоги не було, хоча перші мали таку можливість, оскільки були не хворими та молодими, позивач годувала, робила мазь, доглядала, переодягала, годувала, лікувала ОСОБА_5 за свої кошти.

Отже, доводи позивача про безпорадність померлого, потребування ним допомоги від своїх синів, можливості надання такої допомоги, ухилення останніх від надання допомоги знайшли своє підтвердження в матеріалах справи та письмових свідченнях свідків.

Відповідно до частини п`ятої, шостої статті 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Тлумачення частини п`ятої статті 1224 ЦК України свідчить, що усунення від права на спадкування за законом можливе за наявності таких умов: ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцеві при наявності у нього можливості її надання; перебування спадкодавця у безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що у згаданих взаємовідносинах одночасно прослідковуються такі обставини: ухилення відповідачів від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме від відповідачів.

Статтею 1264 ЦК України визначено право особи, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, на спадкування в порядку четвертої черги спадкоємців за законом. Таким чином, жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, належать до спадкоємців четвертої черги за законом. Для отримання права на спадкування у такому випадку потрібне звернення зацікавленої особи до суду для встановлення факту проживання однією сім`єю з спадкодавцем.

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини.

Конституційний суд України у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї`визначає, що членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші).

Обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільної участі у придбанні майна для спільного користування, у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин (постанова Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 695/1732/16-ц, провадження № 61-38901св18).

Як встановлено судом під час судового засідання за весь час сумісного проживання позивач та померлий виконували ремонтні роботи в будинку та прибудинковій території, займались посадкою та збором врожаю.

Протягом всього часу проживання разом позивачка та померлий разом сплачували комунальні послуги за електро-, водо-, газопостачання.

Таким чином, проживаючи разом, позивач та померлий вели спільний побут, мали взаємні права і обов`язки, вели спільне господарств, тобто здійснювали спільні витрати, мали спільний бюджет, спільне харчування, купували майно для спільного користування, брали участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надавали взаємну допомогу.

Після смерті ОСОБА_5 позивач замовила та сплатила похорони, памятник та поминальний обід померлого (розписка приватного підприємця додається).

Відповідно до п.21, п.23 Постанови ПЛЕНУМУ ВЕРХОВНОГО СУДУ УКРАЇНИ від 30.05.2008р. N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

З огляду на матеріали справи суд враховує доводи представника позивача про сумісне проживання позивача разом з померлим під час його життя протягом останніх п`яти років перед смертю ОСОБА_5 , як під час перебування у шлюбі, так і під час спільного проживання однією сім`єю, що було встановлено рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 29.04.2021 року.

Враховуючи надані документи учасниками справи суд вбачає правомірним застосування до зазначених взаємовідносин вимоги ст.1264 ЦК України в частині віднесення позивача до кола осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Частиною 5 ст. 1224 ЦК України передбачено, що особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухиляється від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтва був у безпорадному стані.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності до ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, заявлені вимоги позивача знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами п. 8, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, ст.ст. 1216, 1217, 1218 1222, 1224, 1261, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 353 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до громадян російської федерації: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа-Державний нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Черноморченоко О.В. про усунення від права на спадкування першої черги за законом - задовольнити.

Усунути громадян російської федерації ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , поспарот НОМЕР_2 , виданий ОВД «Чертаново-Северное» м. москва 01.09.2003 року, код підрозділу 772-006, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт НОМЕР_3 , виданий ОВД «Перово» м. москва 16.07.2002 року, код підрозділу 772-057, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт НОМЕР_4 , виданий відділом УФМС росії по м. москві по району чертановосереное 02.10.2013 року, код підрозділу 770-043, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ) від права на спадкування першої черги за законом всього майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 внаслідок ухилення від надання допомоги спадкодавцеві.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 збір в розмірі по 330 грн 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М. Журибеда