13 січня 2023 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Першко О.О.,
секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування виконавчого комітету Маневицької селищної ради, про позбавлення батьківських прав,
Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради (надалі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування виконавчого комітету Маневицької селищної ради, в якому просила позбавити ОСОБА_1 батьківських прав стосовно дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Свої позовні вимоги мотивувала тим, що на первинному обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, в службі у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради перебуває ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Статус дитини, позбавленої батьківського піклування, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був наданий розпорядженням Рівненського міського голови від 20 лютого 2015 року № 116-р. Батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Мати ОСОБА_1 перебувала під вартою в державній установі «Рівненський слідчий ізолятор» у зв`язку з підозрою у вчиненні нею кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України. Розпорядженням голови Маневицької райдержадміністрації Волинської області від 23 березня 2015 року № 105 над малолітньою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опікуном було призначено її бабу ОСОБА_3 . Дитина з опікуном проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
У вересні 2021 року до Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради надійшов лист відділу «Служба у справах дітей» виконавчого комітету Маневицької селищної ради, в якому вони просять порушити питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 стосовно дочки. До листа були додані рішення виконавчого комітету Маневицької селищної ради Волинської області від 31 серпня 2021 № 267 «Про затвердження висновку органу опіки та піклування про неможливість передачі дитини для подальшого виховання матері» та вказаний висновок.
Питання щодо доцільності позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав стосовно малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодноразово розглядаюсь на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Рівненської міської ради. Рішення по суті не приймалось через бажання матері займатися вихованням та утриманням дочки.
У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Рівненського міського суду з цивільним позовом до ОСОБА_3 (опікуна), Маневицької райдержадміністрації, органів опіки та піклування виконкомів Маневицької селищної ти Рівненської міської ради про припинення опіки над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повернення дитини матері. Ухвалою Рівненського міського суду від 15 червня 2022 року у справі №569/2860/22 за заявою позивача позовна заява була залишена без розгляду. Повторно до суду ОСОБА_1 не зверталася.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у Маневицькому ліцеї № 1 імені Героя України Андрія Снітка Маневицької селищної ради. З характеристики на дитину, наданої навчальним закладом, дівчинка ліцей відвідувала регулярно, завжди охайна, дотримується правил особистої гігієни. За дитиною доглядає баба ОСОБА_3 . Вона постійно спілкується з класним керівником та психологами, цікавиться успіхами внучки, контролює навчання, допомагає їй у всьому. Мати участі у вихованні дочки не бере, не телефонує, не цікавиться шкільним життям дитини.
Відповідно до інформації відділу «Служба у справах дітей» виконавчого комітету Маневицької селищної ради від 10 січня 2022 року, під час бесіди з працівниками відділу малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розповіла, що боїться матір, оскільки неодноразово отримувала погрозливі повідомлення від неї. Дитина чула, як матір погрожувала її бабі фізичною розправою, лаялась. Дитина не хоче бачитись та спілкуватись з матір`ю. Вона прагне і надалі проживати з опікуном, поруч з нею почувається в безпеці. Працівники служби у справах дітей з`ясували, що дитина не хоче жити з матір`ю, висловлюється за позбавлення її батьківських прав.
На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Рівненської міської ради вкотре був розглянутий лист відділу «Служба у справах дітей» виконавчого комітету Маневицької селищної ради щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 стосовно малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Розглянувши матеріали справи, комісія прийняла рішення доручити службі у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради звернутися до Рівненського міського суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 стосовно дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За таких підстав служба у справах дітей, з міркувань найкращого забезпечення інтересів дитини, вважає за доцільне звернутися до суду із даною позовною заявою. Всупереч вимогам ст. 150 та 180 СК України, ОСОБА_1 не виконує батьківські обов`язки щодо виховання та утримання дочки і позбавлення її батьківських прав буде відповідати інтересам дитини.
У судове засідання представник позивача не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою. 13 січня 2023 року представник позивача ОСОБА_4 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позов задовольнити, не заперечувала щодо постановлення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явилася жодного разу, хоча належним чином повідомлялася про час, дату і місце проведення судових засідань.
Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Рівненській області від 08 вересня 2022 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 25 вересня 2009 року.
26 грудня 2022 року та 29 грудня 2022 року до суду повернулися не врученими судові повістки для відповідача на 13 грудня 2022 року та 13 січня 2023 року з довідками поштового відділення про причини повернення/досилання, де вказана причина повернення адресат відсутній за вказаною адресою.
Згідно ч. 4 ст. 130 ЦПК України у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.
Відповідно до частини 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Оскільки судові повістки, направлені судом відповідачу за адресою, за якою зареєстровано її місце проживання, не одержані, повернуті суду з відміткою - адресат відсутній за вказаною адресою, тому суд вважає відповідача такою, що була належним чином повідомлена про час, дату та місце судового розгляду.
Окрім того, суд вказує, що судові повістки на 13 грудня 2022 року та 13 січня 2023 року також були направлені і за відомим останнім місцем проживання відповідача, яке вказано у Висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, 09 січня 2023 року та 12 січня 2023 року до суду повернулися не врученими судові повістки для відповідача на 13 грудня 2022 року та 13 січня 2023 року з довідками поштового відділення про причини повернення/досилання, де вказані причини повернення - за закінченням терміну зберігання та адресат відсутній за вказаною адресою.
Враховуючи, що про причини неявки відповідач суд не повідомила, відзив не подала і представник позивача не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи згідно ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою представника позивача.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Органу опіки та піклування виконавчого комітету Маневицької селищної ради в судове засідання також не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 28 грудня 2022 року представник третьої особи Гаврилюк О. подав клопотання, в якому просив справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги та висновок органу опіки та піклування від 25 жовтня 2022 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 » підтримує в повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.
Як встановлено судом ОСОБА_5 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції 11 лютого 2015 року, серії НОМЕР_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції 11 лютого 2015 року, серії НОМЕР_2 .
Розпорядженням Рівненського міського голови від 20 лютого 2015 року № 116-р малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Підставою для надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, було: свідоцтво про смерть батька ОСОБА_5 ; ухвала Рівненського міського суду від 01 лютого 2015 року у справі № 569/1538/15-к про взяття під варту матері ОСОБА_1 . Малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово влаштована в сім`ю баби ОСОБА_3 .
23 лютого 2015 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взято на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування служби у справах дітей Рівненського міськвиконкому, що слідує з наказу Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради від 23 лютого 2015 року №22-осн.
Розпорядженням голови Маневицької районної державної адміністрації Волинської області від 23 березня 2015 року № 105 над малолітньою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опікуном було призначено її бабу ОСОБА_3 .
Висновком органу опіки органу опіки та піклування виконавчого комітету Маневицької селищної ради про неможливість передачі малолітньої дитини ОСОБА_2 для подальшого виховання матері ОСОБА_1 , який затверджено рішенням виконавчого комітету Маневицької селищної ради від 31 серпня 2021 року №267, виходячи з інтересів малолітньої дитини, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 26 серпня 2021 року, орган опіки та піклування виконавчого комітету Маневицької селищної ради вважав неможливим передати малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для подальшого виховання матері ОСОБА_1
13 вересня 2021 року до Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради надійшов лист відділу «Служба у справах дітей» виконавчого комітету Маневицької селищної ради, в якому вони просять порушити питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 стосовно дочки.
На засіданні Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Рівненської міської ради 17 серпня 2022 року був розглянутий лист відділу «Служба у справах дітей» виконавчого комітету Маневицької селищної ради щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 стосовно малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Розглянувши матеріали справи, комісія прийняла рішення доручити Службі у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради звернутися до Рівненського міського суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 стосовно дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що слідує з витягу з протоколу №8 засідання Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Рівненської міської ради.
Як вбачається з характеристики ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учениці 5-А класу Маневицького ліцею №1 імені Героя України Андрія Снітка Маневицької селищної ради, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ліцей відвідувала регулярно, завжди охайна, дотримується правил особистої гігієни. За дитиною доглядає баба, приводить і забирає її з ліцею, постійно спілкується з класним керівником та психологами, щодня цікавиться успіхами внучки, контролює навчання, допомагає їй у всьому. Мати участі у вихованні дочки не бере, не телефонує, не цікавиться успіхами та шкільним життя дитини.
З висновку органу опіки органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , який затверджено рішенням виконавчого комітету Маневицької селищної ради від 25 жовтня 2022 року №214, слідує, що батько ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Мати ОСОБА_1 перебувала під вартою в державній установі «Рівненський слідчий ізолятор» з 01 лютого 2015 року по 11 червня 2020 року. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 11 червня 2020 року було замінено запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_1 з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби. Зі слів ОСОБА_1 та її адвоката Воронюк К.Ю., станом на 30 липня 2021 року запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби ухвалою суду не було продовжено, а тому щодо неї не застосовано жодного із видів запобіжного заходу. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 звернулась із заявою про передачу їй дочки ОСОБА_6 для подальшого виховання.
31 серпня 2021 року виконавчий комітет Маневицької селищної ради прийняв рішення №267 «Про затвердження висновку органу опіки та піклування про неможливість передачі дитини для подальшого виховання матері».
21 червня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до органу опіки та піклування виконавчого комітету Маневицької селищної ради з заявою про визначення їй днів побачень з малолітньою дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 19 липня 2022 року відбулося засідання комісії з питань захисту прав дитини, на якому розглядалась заява ОСОБА_1 про визначення їй днів побачень з малолітньою дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати не з`явилась на комісію, хоча належним чином була повідомлена про розгляд звернення. Повторно з заявою про визначення днів побачень з дочкою ОСОБА_1 не зверталась.
01 липня 2022 року працівниками відділення соціальної роботи територіального центру соціального обслуговування Маневицької селищної ради проведено оцінку потреб, з метою встановлення здатності матері виконувати обов`язки щодо виховання дитини та догляду за нею. З`ясовано, що заявниця проживає за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 офіційно зареєстрована приватним підприємцем, але довідку про доходи не надала. Відповідно до акту та висновку оцінки потреб сім`ї від 01 липня 2022 року між ОСОБА_1 та її матір`ю ОСОБА_3 , опікуном ОСОБА_2, триває конфлікт, який негативно позначається на самопочутті дитини. Дочка не йде на контакт з матір`ю та не бажає з нею бачитись і проживати.
Відповідно до інформації від 02 липня 2022 року №2131/53/01-22 відділення поліції №1 (сел. Маневичі) Камінь-Каширського району Волинської області повідомлень від громадянки ОСОБА_1 за фактом перешкод у спілкуванні з дочкою не надходило.
З інформації наданої Маневицьким ліцеєм №1 імені Героя України Андрія Снітка від 07 липня 2022 року №69/01-17, стало відомо, що мати ОСОБА_1 протягом останніх років жодного разу до закладу не приходила, не зверталась де адміністрації з особистих питань, не цікавилась навчанням дочки. З класним керівником мати теж не контактує. Всі питання по навчанню і вихованню ОСОБА_6 контролює баба ОСОБА_3 .
Також, за період з червня 2020 року по жовтень 2022 року, не було жодних звернень до відділу «Служба у справах дітей» чи психолога школи, де навчається малолітня ОСОБА_6 , щодо налагодження контактів з дочкою та участі у її вихованні.
На засідання комісії з питань захисту прав дитини 18 жовтня 2022 року ОСОБА_1 не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про розгляд питання позбавлення її батьківських прав.
Вказані дії ОСОБА_1 свідчать про свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків. Мати мала час і можливості, щоб знайти належну роботу, мати сталий дохід для утримання та забезпечення своєї дочки, налагодити контакт з дитиною, цікавитись навчанням та розвитком дитини. Однак, вона цього не зробила. Виходячи з інтересів дитини, вивчивши представлені документи, орган опіки та піклування виконавчого комітету Маневицької селищної ради, вважає доцільним позбавити батьківських прав жительку селища Маневичі Камінь-Каширського району Волинської області ОСОБА_1 відносно малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає перелік обов`язків батьків по вихованню та розвитку своїх дітей, а саме: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Відповідно до частини четвертої статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).
Суд також враховує, що таке судове рішення повинно відповідати й принципу Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться її життям, не налагоджує контакт з дитиною, не надає матеріальної допомоги, не піклується про здоров`я дитини, навчання, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Доказів того, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків з поважних причин судом не встановлено, а тому суд вважає, що відповідач умисно ухиляється від виконання батьківських обов`язків.
Проаналізувавши надані докази, а також вищевказані законодавчі норми, виходячи з принципів об`єктивності, законності та справедливості, суд доходить висновку, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своєї неповнолітньої дитини, тому, вважає необхідним позбавити її батьківських прав відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позбавлення батьківських прав не позбавляє відповідача права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав в разі зміни свого ставлення до дитини, своєї поведінки та усунення обставин, що були підставою позбавлення батьківських прав.
Враховуючи наведені обставини, суд доходить висновку про задоволення позову повністю.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, на підставі пункту 14 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.
Керуючись ст.ст. 150, 155, 164 СК України, ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 200, 206, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд,
Позов Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування виконавчого комітету Маневицької селищної ради, про позбавлення батьківських прав задовольнити.
Позбавити ОСОБА_1 батьківських прав стосовно дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судові витрати в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Повне заочне рішення суду складено 23 січня 2023 року.
Суддя О.О. Першко