_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/550/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2023 року

Київський районний суд м. Одеси в складі :

головуючого - судді Коваленко О.Б.,

за участю секретаря Маценко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.12.2007 року у розмірі 6018,54 гривень та судові витрати.

Представник позивача у позовній заяві посилається на те, що 03.12.2007 року ОСОБА_2 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 30.07.2019 року. Станом на дату смерті є заборгованість 6018,54 грн. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є ОСОБА_1 . Позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність,

Відповідачка надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволені позову. Зазначила, що вона не є спадкоємицею ОСОБА_2 , позивачем не доведено, що були отримані грошові кошти, та були порушенні зобов`язання, також банк звернувся до суду із пропуском строку позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що задоволенню не підлягає.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 .

Зі спадкової справи № 833/2020 року до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 вбачається, що ніхто зі спадкоємців з питань прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався. 03.09.2020 р. на підставі претензії кредитора ПАТ КБ «Приватбанк» заведена спадкова справа.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.

Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України, у разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України) Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права, або про особу яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі сплавом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12 строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.

Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування з гідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з несення чергового платежу і обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Платіжна картка видана 18 грудня 2007 року, АТ КБ «ПриватБанк» з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором звернувся до суду із пропуском позовної давності за відсутності для такого пропуску поважних причин.

За змістом ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Згідно з ч. 2,3,4 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги; якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину; кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Поняття «строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не тотожне поняттю «позовна давність». Так, частина четверта статті 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Натомість, спив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, що про застосування позовної давності у суді заявила одна із сторін.

Зазначений правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі 14-53цс18.

Станом на 28 липня 2020 року позивач був обізнаний про смерть спадкодавця ОСОБА_2 , що підтверджується доданою самим же позивачем до позову претензією кредитора від 28.07.2020, на підставі якої 07.09.2020 була заведена спадкова справа, однак позов був поданий до суду 22 вересня 2022 року, тобто більш ніж через два роки.

Відповідно до частини 1, п. 1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Пунктами 1, 2 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та них ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. З статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію або чи викликала справа публічний інтерес.

Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Позивачем не доведено, що ОСОБА_1 , є спадкоємцем померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , відтак, не доведено що відповідач має відповідати за її боргами.

За таких обставин, позовні вимоги є безпідставним та недоведеними, в свою чергу такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 13,76-81, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, - відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», ЄДРООУ 14360570, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення суду буде складено у строк до 25.03.2023 року включно.

Суддя Коваленко О. Б.