Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 712/214/22
Номер провадження2/711/1166/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі; головуючого судді - Кондрацької Н.М.

при секретарі - Мелещенко О.В.,

представників адвокатів Татаринова О.С., Кірса В.В., Починок О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Добросвіт» про припинення договору іпотеки, скасування записів про обтяження речових прав на нерухоме майно,

Встановив:

До Придніпровського районного суду м. Черкаси звернувся з позовом ОСОБА_1 до Кредитної спідки «Добросвіт» про припинення договору іпотеки, скасування записів про обтяження речових прав на нерухоме майно.

У позові зазначає,що відповідно до інформаційної довідки х Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 292370842 від 24.12.2021 ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 загальною площею 52,1 кв.м., житловою 32,6 кв.м.

Згідно з відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна стосовно вказаної квартири зареєстровано обтяження №6339598 від 27.12.2007 у зв`язку з укладання договору іпотеки від 27.12.2007 , який посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Вініченко Ж.В., іпотеко державець: ОСОБА_1 , іпотекодержатель КС «Добросвіт».

В Державному реєстрі іпотек приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Вінніченко Ж.В. зареєстровано обтяження № 6339655 від 05.02.2008р. на підставі додаткової угоди (реєстраційний номер 616) від 05.02.2008р., об`єкт обтяження: квартира за адресою: АДРЕСА_2 . номер РПВН: 2863271, іпотекодержатель: Кредитна спілка «Добросвіт», . іпотекодавець: ОСОБА_1 , розмір основного зобов`язання: 400 000 гривень, строк виконання: 27.12.2009.

27.12.2007р. між Кредитною спілкою «Добросвіт» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки № 00465/1, відповідно до якого Іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання Зобов`язання, що випливає з Кредитного договору від 27.12.2007р. № 00465, укладеного між Іпотекодержателем та Позичальником ОСОБА_2 , передає в іпотеку, а Іпотекодержатель цим приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених у цьому Договорі Предмет Іпотеки, що належить Іпотекодавцю на правах приватної власності.

Згідно з п. 1.2. Договору, предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: квартира номер АДРЕСА_1 , загальною площею 52,1 кв.м., житловою площею 32,6 кв.м.

Відповідно до п. 9.1. Договору, останній набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та нотаріального посвідчення та має похідний характер від основного зобов`язання, а тому діє до виконання зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі.

Додатковим договором від 05.02.2008р. до Договору іпотеки № 00465/1 від 27.12.2007р., п. 2 абзац 2 викладено в такій редакції: «Повернути Іпотекодержателю кредит в розмірі 400 000,00 (чотириста тисяч) гривень у строк до 27 грудня 2009 року шляхом внесення готівка у касу Позикодавця або шляхом безготівкових розрахунків на умовах визначених кредитним договором», а п. З абзацу 2 в наступній редакції: «Кінцевий строк повернення основного боргу та відсотків за кредитом - «27» грудня 2009 року»..

22.11.2020р. ОСОБА_1 звернувся до Кредитної спілки «Добросвіт» з запитом про надання наступної інформації: Копію рішення Черкаського районного суду Черкаської області по справі № 2-681/2009. У випадку неможливості надання копії вказаного рішення, прошу повідомити дату його винесення, дату набрання законної сили та суму стягнутого судом тіла кредиту і відсотків та період їх нарахування, Дату погашення ОСОБА_2 заборгованості за рішенням Черкаського районного суду Черкаської області по справі № 2-681/2009, Чи наявна станом на дату звернення з вказаним запитом заборгованість за Кредитним договором від 27.12.2007р. № 00465, укладеним між Кредитною спілкою «Добросвіт» та ОСОБА_2 .

Однак відповіді на вказаний вище запит від Кредитної спілки «Добросвіт» Позивач так і не отримав.

В провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебувала справа № 712/266/21 за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Добросвіт» про скасування обтяження нерухомого майна та виключення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна з наступними позовними вимогами:

1. Скасувати обтяження нерухомого майна за об`єктом: квартира, адреса: АДРЕСА_2 , зареєстроване приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Вінніченко Ж.В. на підставі договору іпотеки від 27.12.2007р. зареєстрованого в реєстрі за № 8908, номер запису про обтяження: 6339598 від 27.12.2007 року, та виключити даний запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.04.2021р. по справі № 712/266/21 у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Добросвіт» - відмовлено в повному обсязі.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 28.10.2021р. по справі № 712/266/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, а рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 16.04.2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Добросвіт» про скасування обтяження нерухомого майна та виключення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вирішено змінити виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У вказаній вище постанові суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що «З матеріалів справи вбачається. що між сторонами існує спір щодо припинення зобов`язання за договором іпотеки, однак предметом розгляду в суді першої інстанції, така вимога як визнання припиненим зобов 'язання за договором іпотеки не була, а відповідно до частини б статті 367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Без вирішення судом спору з вказаним предметом, не можливо стверджувати припинилось зобов 'язання за договором іпотеки чи ні.».

В межах справи № 712/266/21 представником Кредитної спілки «Добросвіт» Вишневою Ю.В. поданий відзив (пояснення з відзиву також зазначені в рішенні суду), в якому остання визнає факт укладення як кредитного договору, так і договору іпотеки та зазначає наступне: «Зобов 'язання за Кредитним договором Позичальником виконувалися не належним чином, в строки передбачені договором кредит та відсотки за користування кредитними коштами не сплачувалися.

Тому КС «Добросвіт» звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та рішенням Черкаського районного суду Черкаської області по справі № 2-681/2009 позов КС «Добросвіт» було задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 тіло кредиту та відсотки станом на дату винесення рішення.

Так, дійсно ОСОБА_2 виконав рішення суду по справі № 2- 681/2009 та погасив заборгованість стягнуту станом на дату винесення рішення. Проте грошові кошти на виконання рішення суду він вніс в касу КС «Добросвіт» лише 01.11.2010 року. А оскільки тіло кредиту тривалий час залишалось не погашеним на нього відповідно до п. 6.5. кредитного договору нараховувались відсотки.

Станом на 01.11.2010 року заборгованість за кредитним договором непогашена та становить 300 622,91 (триста тисяч шістсот двадцять дві) гривні 91 коп.».

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч.І ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти,, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положеннями Конституції України (стаття 41) та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів 2, 4. 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст. 316, 317 ЦК України, право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частинами 1-2 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст.321 ЦК України, право власності е непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. За статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з пунктами 3 та 4 частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків.

За правилом частини 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У частині 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За правилом статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із статтею 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника, в порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 5 статті 3 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до положень статті 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі:

припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору;

реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки;

визнання іпотечного договору недійсним;

знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 593 ЦК України право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов`язання, забезпеченого заставою;

2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави;

3) реалізації предмета застави;

4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом.

Таким чином, іпотека припиняється в разі припинення основного зобов`язання, зокрема, на підставі виконання.

При цьому законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки, оскільки іпотека, за відсутності іншої обгрунтованої заборгованості, припиняється за фактом припинення виконання основного зобов`язання.

Отже, за відсутності обгрунтованої заборгованості Позичальника та судових вимог кредитора на момент виконання рішення суду про стягнення заборгованості зобов`язання за кредитним договором припиняється, та у зв`язку з припиненням основного зобов`язання, припиняється й іпотека.

За положеннями частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання процентів від суми позики у розмірі та порядку встановленому договором або на рівні облікової ставки НБУ. якщо інше не встановлено договором.

Позивач зазначає, що Позичальник ОСОБА_2 виконав свої зобов`язання за кредитним договором фактичним повним виконанням судового рішення про стягнення з нього всієї СУМИ заборгованості за цим договором, у зв`язку із чим таке зобов`язання припинилось на підставі статті 559 ЦК України, внаслідок чого припинилось право застави (іпотеки).

Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

У даному випадку, у момент внесення ОСОБА_2 грошових кощтів у касу Відповідача грошова позика вважається повернутою.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 06 липня 2016 року у справі № 6-1 18цс 16. Верховний Суд у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 308/10886/15-ц (провадження № 61-18734св18), від ЗО січня 2019 року по справі № 727/1657/16-ц (провадження № 61-20851св18). від 23 січня 2019 року по справі № 452/2599/16-ц (провадження № 61-38363св18).

Вирішуючи питання обгрунтованості наявності заборгованості Позичальника ОСОБА_2 (про яку вказував представник Відповідача в межах справи № 712/266/21) в розмірі 300 622,91 грн. на момент виконання рішення Черкаського районного СУДУ Черкаської області по справі № № 2-681/2009 про стягнення з нього заборгованості. Позивач просить врахувати висновок Великої Палати Верховного СУДУ, викладений у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14- 318пс18), про те, що право кредигодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором СТРОКУ кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позикодавця забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічні висновки містяться і у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12 (провадження № 14-1 Оце 18) та від 04 липня 2018 року по справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс 18).

Отже, беручи до уваги, що рішення Черкаського районного суду Черкаської області по справі № 2-681/2009. яким було стягнуто з ОСОБА_2 тіло кредиту та відсотки станом на дату винесення рішення, повністю виконано позичальником, Кредитною спілкою «Добросвіт» позову до суду щодо заборгованості стягнення ніби то існуючої заборгованості по несплаченим відсоткам, не пред`явлено, що свідчить про відсутність обгрунтованої заборгованості Позичальника. ОСОБА_1 відповідно до вимог статей З, 17 Закону України «Про іпотеку» вважає, що іпотека припинилася у зв`язку з повним виконанням боржником основного зобов`язання.

У позовних вимогаз просить поряд з витребуванням доказів, скасувати в Державному реєстрі іпотек запис про іпотеку № 6339655 від 05.02.2008р.. зареєстрований приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Вінніченко Ж.В. та запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про обтяження нерухомого майна № 6339598 від 27.12.2007р., зареєстрований приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Вінніченко Ж.В. на підставі договору іпотеки від 27.12.2007р. зареєстрованого в реєстрі за № 8908 щодо квартири АДРЕСА_1 та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Відповідач використовуючи своє право подав до суду відзив, у якому зазначає, що відповідач визнає наступні обставини справа, а саме те, що між КС «Добросвіт» (Позикодавець ) та ОСОБА_2 (Позичальник) було укладено кредитний договір № 00465 від 27.12.2007 року ( із змінами та доповненнями) відповідно до якого останній, отримав кредит, в розмірі 400 000,00 грн. на умовах строковості, оплатності та зворотності, визначених кредитним договором.

З метою забезпечення зобов`язання за вказаним кредитним договором між КС «Добросвіт» та ОСОБА_1 ( Майновий поручитель ) було укладено договір іпотеки № 00465/1 від 07.12.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Вінніченко Ж.В. (із змінами та доповненнями ), відповідно до умов якого позивач передав в іпотеку КС «Добросвіт» нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , яка належить позивачу на праві власності.

Указують на ті, обставини, які не визнаються. Так, на даний час зобов`язання за вищевказаним кредитним договором ( основне зобов`язання) не виконано, що не є підставою для припинення зобов`язання за договором іпотеки (додаткове зобов`язання ).

В обґрунтування припинення основного зобов`язання за кредитним договором № 00465 від 27.12.2007 року ОСОБА_1 , посилається на те, що рішення Черкаського районного суду Черкаської області в справі 2-681/2009, яким було стягнуто із ОСОБА_2 на користь КС «Добросвіт» суму заборгованості за кредитним договором № 00465 від 27.12.2007 року було виконано в повному обсязі, та вказана заборгованість була повністю сплачена, що також підтверджується відзивом КС «Добросвіт», поданого в справі № 712/266/21, яка розглядалась Придніпровським районним судом міста Черкаси.

Натомість із такими доводами позивача погодитись неможливо, з урахуванням наступного.

Черкаським районним судом розглядалася справа № 2-681/2009 року за позовом КС «Добросвіт» до відповідачів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , про стягненнЯ заборгованості за кредитним договором № 00216 від 03.07.2008 року, в розмірі 2 561 157,67 грн.

Ухвалою Черкаського районного суду від 19.08.2009 року за відповідною заявою КС «Добросвіт» позов спілки було залишено без розгляду відповідно до п. 5 ч. 1 статті 207 ЦПК України (в редакції, що була чинною на момент винесення ухвали ). Вказана ухвала набрала законної сили.

Також слід зазначити, що вказаний кредитний договір № 00216 від 03.07.2008 року був укладено між КС «Добросвіт» (Позикодавець) та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (Позичальники). Зобов`язання за цим кредитним договором іпотекою майна ОСОБА_1 та зокрема квартирою АДРЕСА_1 не забезпечувався. Договір іпотеки між КС «Добросвіт» та ОСОБА_1 не укладався.

Вказане свідчить, що предметом розгляду Черкаським районним судом в справі № 1- 681/2009 року (на яку посилається Позивач) були вимоги КС «Добросвіт» до позичальників, які виникли та стосувалися зобов`язань за іншим кредитним зобов`язанням, а саме: за кредитним договором № 00216 від 03.07.2008 року, яке не стосується зобов`язань, які предметом розгляду за даним позовом. Також, за результатами розгляду в справі № 2-681/2009 року суд не приймав рішення по суті та не стягував заборгованість із позичальників на користь КС «Добросвіт» (як то помилково вважає Позивач). Натомість відповідною ухвалою залишн позов спілки без розгляду.

А тому, вказана обставина не підтверджує та не спростовує доводи Позивача у даній справі, оскільки такі фактичні дані виникли за різних підстав та обставин і не стосуються предмета позову у даній справі. Доказів того, що судами приймалися відповідні рішення про стягнення із позичальника - ОСОБА_2 на користь КС «Добросвіт» заборгованості за кредитним договором № 00465 від 27.12.2007 року та його виконання позичальником суду не надані. В свою чергу КС «Добросвіт» наголошує, що такі рішення суду за даним кредитним зобов`язанням не приймалися.

Також, помилковим є посилання Позивача на обставини, які досліджувалися у спра: № 712/266/21, яка розглядалася Придніпровським районним судом міста Черкаси.

Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 16.04.2021 рою зміненого постановою Черкаського апеляційного суду від 28.10.2021 року в задоволень: позовних вимог ОСОБА_1 до КС «Добросвіт» про скасування обтяження нерухомог: майна та виключення запису про обтяження нерухомого майна з реєстру заборон - бул відмовлено повністю. Обставини виконання зобов`язань за кредитним договором № 00465 вю 27.12.2007 року не досліджувалися та не встановлювалися. І навпаки, в своїх запереченнях, як надавало КС «Добросвіт» у даній справі спілка зазначала про наявність непогашено: заборгованості позивальника ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором в розмір. 300 622,91 грн.

Відповідно до положень статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 5 статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характе: від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Таким чином, із зазначених позивачем обставин та наданих доказів не належне та повне виконання зобов`язань за кредитним договором № 00465 від 27.12.2007 року та його припинення в зв`язку із фактичним виконанням, а відтак не підтверджується факт припинення іпотечного зобов`язання за договором іпотеки № 00465/1 від 07.12.2007 року, а відтак в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Ухвалою суду від 07.02.2022 прийнято позовну заяву до свого провадження та відкрито провадження у справі.

У судовому засідання представники позивача ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підтримали позовні вимоги та просили позовні вимоги задоволити у повному обсязі. Пояснили, що заборгованість за кредитним договором була погашена, шляхом стягнення боргу з ОСОБА_2 . Останній виконав рішення суду 01.11.2010. Отже, основне зобов`язання виконано повністю та , відповідно, іпотека є припиненою.

Представник відповідача адвокат Кірса В.В. заперечував щодо задоволення позовних вимог на підставі викладеної позиції у відзиві на позовну заяву. Не заперечував факту укладання Кредитного договору, який, наразі, не виконаний, рішення суду з цього приводу - відсутнє. Також заперечував факт стягнення боргу з ОСОБА_2 за рішенням суду саме за спірним кредитним договором, повідомив про існування ухвали суду про залишення позовної заяви без розгляду.

Дослідивши зібрані у справі докази, зокрема, матеріали цивільної справи № 712/214/22 та № 712/266/21, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, оцінивши письмові докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно з частиною першою статті 509, статтею 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Так, за змістом статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 546 ПК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина 1 статті 575 ЦК України').

Окремим видом застави є іпотека (стаття 575 ЦК України).

Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За змістом статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яке може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

У пунктах 41-43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц (провадження № 14-88цс19) зазначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України).

Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ПК України). За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання (аналогічний висновок сформулював Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 910/16461/16; див. також пункт 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц).

Частиною п`ятою статті 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Судом встановлено, що між Кредитною спілкою «Добросвіт» та ОСОБА_1 27.12.2007 укладений Договір іпотеки з метою забезпечення належного зобов`язання, що випливає з Кредитного договору від 27.12.2007 № 00465, укладеного між Кредитною спілкою «Добросвіт» та ОСОБА_2 . Предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1 .

Як на підставу звернення до суду та підставою вимог щодо визнання припиненим договору іпотеки та інших похідних вимог, позивач посилається на виконання Кредитного договору від 27.12.2007 № 00465 ОСОБА_2 , укладеного між Кредитною спілкою «Добросвіт» та ОСОБА_2 та погашення заборгованості за указаним кредитним договором фактичним виконанням рішення Черкаського районного суду Черкаської області у справі 2-681/2009.

Суд не приймає посилання позивача щодо існування рішення Черкаського районного суду у справі № 2-681/2009, яким було стягнуто з ОСОБА_2 на користь КС «Добросвіт» суму заборгованості за Кредитним договором від 27.12.2007 № 00465.

Так, в матеріалах справи наявні копії позовної заяви до Черкаського районного суду Черкаської області КС «Добросвіт» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 00216 від 03.07.2008, заяви про залишення позову без розгляду та повернення судового збору у справі № 2-681/2009 та ухвала Черкаського районного суду від 19.08.2009 у справі № 2-681/2009 про залишення позовної заяви КС «Добросвіт» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості без розгляду.

Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ)вказав, що пункт першийстатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України").

Враховуючи наведені вимоги законодавства та встановлені судом обставин, підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі - відсутні.

Керуючись ст. 58 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 17 ЗУ «Про іпотеку», ст.ст. 5, 203, 215, 256, 598, 599 ЦК України, ст.ст. 12,13,178,263-265, 268, 272,273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Добросвіт» про припинення договору іпотеки, скасування записів про обтяження речових прав на нерухоме майно - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Повний текст рішення буде виготовлений 16.12.2022.

Головуючий: Н. М. Кондрацька