Постанова

Іменем України

27 липня 2023 року

м. Київ

справа № 495/10973/19

провадження № 61-12012св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Крата В. І., суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - Мале колективне підприємство «Мрія-2»,

відповідачі: ОСОБА_1 , Комунальне підприємство Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації»,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Одеського апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року у складі колегії суддів: Сєвєрової Є. С., Вадовської Л. М., Колеснікова Г. Я.,

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2019 року Мале колективне підприємство «Мрія-2» (далі - МКП «Мрія-2») звернулося з позовом до ОСОБА_1 , Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» (далі - КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації») про визнання протиправним та скасування рішень про реєстрацію права власності.

Позовні вимоги мотивовані тим, що МКП «Мрія-2» є власником магазину змішаної торгівлі, загальною площею 1 171,7 кв. м, літ. «Б», за адресою: АДРЕСА_1 .

Дане нерухоме майно належить МКП «Мрія-2» на підставі свідоцтва про право власності від 10 серпня 2010 року та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07 серпня 2013 року за № 2039898.

Тривалий час з приводу зазначеного нерухомого майна ведуться судові спори.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 серпня 2018 року визнано недійсним договір позики, посвідчений 07 серпня 2013 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., за реєстровим номером 3038.

Визнано недійсним договір іпотеки від 07 серпня 2013 року магазину змішаної торгівлі, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який в цілому складається з магазину змішаної торгівлі літ. «Б» загальною площею 1 168,2 кв. м, та належить на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради 10 серпня 2010 року на підставі рішення виконкому Білгород-Дністровської міської ради, замість договору купівлі- продажу від 18 червня 1999 року та акту передачі майна державного підприємства від 21 червня 1999 року, дата 05 серпня 2010 року, № 775, право власності на який зареєстровано КП «Білгород- Дністровське бюро технічної інвентаризації» 12 серпня 2010 року, реєстраційний номер вищевказаного майна - 31187424, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н. Ю., та зареєстрованого в реєстрі за № 3039.

Визнано недійсним договір про задоволення вимог Іпотекодержателя від 07 серпня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н. Ю., та зареєстрований в реєстрі за № 3041.

Визнано договір про внесення змін № 1 від 20 вересня 2013 року посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н. Ю., за реєстровим № 3852 до Договору позики грошей, посвідченого 07 серпня 2013 року, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., та зареєстрованого в реєстрі за № 3038 недійсним.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 05 грудня 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н. Ю., за реєстровим № 5754.

Витребувано із володіння ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь МКП «Мрія-2» магазин змішаної торгівлі, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: магазину змішаної торгівлі літ. «Б», загальною площею 1 168,2 кв.м, та належить на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради 10 серпня 2010 року на підставі рішення виконкому Білгород-Дністровської міської ради, замість договору купівлі-продажу від 18 червня 1999 року та акту передачі майна державного підприємства від 21 червня 1999 року, дата 05 серпня 2010 року, номер 775, право власності на який зареєстровано КП «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» 12 серпня 2010 року, реєстраційний номер вищевказаного майна - 31187424.

Дане рішення суду залишено в цій частині в силі постановою Верховного Суду від 03 липня 2019 року.

Однак, 14 липня 2019 року, отримавши інформацію про вказане рішення, групою осіб на чолі з ОСОБА_1 у Київському районному суді м. Одеси був ініційований, на думку позивача, штучний судовий спір про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 коштів за нібито укладені договори позики та розписок (справа № 520/16134/19).

Так, 14 липня 2019 року ОСОБА_1 подала до суду відповідні позови.

15 липня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 14 серпня 2019 року.

26 липня 2019 року ухвалою суду змінено дата судового засідання на 30 липня 2019 року.

30 липня 2019 року об`єднано справу зі справою № 520/16136/19 (вимоги до ОСОБА_5

02 серпня 2019 року ухвалами суду затверджено мирові угоди між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , якими останні визнають свої боргові зобов`язання.

05 серпня 2019 року до суду звернувся приватний виконавець Цинев А. О. із заявою, згідно якої під час виконання мирової угоди сторони бажають укласти нову мирову угоду про те, що ОСОБА_1 відмовляється від стягнення, та за нею визнається право власності на магазин змішаної торгівлі, загальною площею 1 171,7 кв. м, літ. «Б», за адресою: АДРЕСА_1 .

07 серпня 2019 року судом визнано дані мирові угоди на стадії виконання рішення та визнано право власності на арештоване майно, яке належить МКП «Мрія-2».

У подальшому ОСОБА_1 звернулась до державного реєстратора КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондара О. М., який 07 серпня 2019 року виніс рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, № 48146036 та вчинив напис про право власності за № 32727805, яким зареєстрував за ОСОБА_1 право власності на 1/2 магазину змішаної торгівлі, загальною площею 1 171,7 кв. м, літ. «Б», за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім того, даний реєстратор 07 серпня 2019 року виніс рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, № 48136036 та вчинив запис про право власності за № 32727732, яким зареєстрував за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину магазину змішаної торгівлі, загальною площею 1 171,7 кв. м, літ. «Б», за адресою: АДРЕСА_1 .

З урахуванням уточнених позовних вимог позивач просив:

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондара О. М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48136036 від 07 серпня 2019 року, номер запису про право власності № 32727805, про реєстрацію за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку магазину змішаної торгівлі, загальною площею 1 171,7 кв. м, літ. «Б», за адресою: АДРЕСА_1 з одночасним припиненням на підставі цього рішення речових прав за ОСОБА_1 на вказане нерухоме майно;

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондара О. М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48136036 від 07 серпня 2019 року, номер запису про право власності № 32727732, про реєстрацію за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку магазину змішаної торгівлі, загальною площею 1 171,7 кв. м, літ. «Б», за адресою: АДРЕСА_1 з одночасним припиненням на підставі цього рішення речових прав за ОСОБА_1 на вказане нерухоме майно.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 березня 2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Стягнуто з МКП «Мрія-2» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 13 300,00 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що:

відповідно до пункту 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

07 серпня 2019 року державний реєстратор КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» за заявою ОСОБА_1 прийняв рішення за індексним номером 48136036, яким зареєстрував за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку нежитлового приміщення магазину змішаної торгівлі, загальною площею 1 171,7 кв. м, літ. «Б», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси по справі № 520/16134/19 від 07 серпня 2019 року, яка набрала законної сили 07 серпня 2019 року, запис про право власності за № 32727805.

Позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог про визнання протиправними та скасування рішення та записів про реєстрацію права власності;

щодо хронології подій по справі № 520/16134/19 усі доводи позивача не стосуються предмету даної справи про визнання протиправними та скасування рішення та записів про реєстрацію права власності та жодним чином не вказують на порушення державним реєстратором вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127. Ухвали Київського районного суду м. Одеси по справі № 520/16134/19 від 07 серпня 2019 року не скасовані.

Згідно пункту 6 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для відмови в державній реєстрації прав є наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. Водночас, згідно частини четвертої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав па нерухоме майно.

Стаття 258 ЦПК України передбачає, що ухвала суду є одним із видів судового рішення. Тобто, посилання позивача на наявність зареєстрованого обтяження спірного нерухомого майна, яке є перешкодою у вчиненні спірних реєстраційних дій, - є безпідставними;

у справі № 495/9109/17, на яку посилається МКП «Мрія-2», спірним майном є магазин змішаної торгівлі, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який в цілому складається з магазину змішаної торгівлі літ. «Б», загальною площею 1 168,2 кв. м, та належить на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності па нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради 10 серпня 2010 року на підставі рішення виконкому Білгород-Дністровської міської ради, замість договору купівлі-продажу від 18 червня 1999 року та акту передачі майна державного підприємства від 21 червня 1999 року, дата 05 серпня 2010 року, номер 775, право власності на який зареєстровано КП «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» 12 серпня 2010 року, реєстраційний номер вищевказаного майна - 31187424.

Із копії ухвали Київського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2019 року вбачається, що спір вирішується стосовно магазину змішаної торгівлі, загальної площі 1 171,7 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 03.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Одеського апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року апеляційну скаргу МКП «Мрія-2» задоволено частково.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 березня 2021 року скасовано.

Провадження за позовом МКП «Мрія-2» до КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондара О. М. закрито.

Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондара О. М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 48136036 від 07 серпня 2019 року номер запису про право власності № 32727805 про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частку магазину змішаної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондара О. М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 48136036 від 07 серпня 2019 року номер запису про право власності № 32727732 про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частку магазину змішаної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що реєстрація права власності відбулася під час діючого обтяження про заборону вчинення дій.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов`язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна. Виключенням із цієї норми є правило пункту 1 частини четвертої статті 24 Закону - державної реєстрації прав на нерухоме майно на підставі рішення суду щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Отже, за наявності відомостей про арешт спірного майна, державний реєстратор не має права вчиняти реєстраційні дії щодо нерухомого майна, окрім реєстрації на підставі рішення суду.

За приписами пунктів 9, 10 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, зокрема судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно; ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди.

Визначення законом як окремих підстав реєстрації рішення суду та ухвали про затвердження мирової угоди свідчить про те, що ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди не належить до такого рішення, яке допускає реєстрацію права навіть за умов існування обтяження, відтак висновок суду про відмову в задоволенні позову з таких підстав є помилковим, а рішення суду таким, що не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу за підписом представника ОСОБА_2 , у якій просить постанову Одеського апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року скасувати, рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 березня 2021 року залишити в силі.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що:

відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування норми частини четвертої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в частині того чи застосовується відмова у державній реєстрації прав на нерухоме майно з підстав наявності зареєстрованого обтяження (арешту) у випадку проведення державної реєстрації на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди;

записи про обтяження № 8916981 та № 8992358 стосувалися нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , який в цілому складається з магазину змішаної торгівлі літ. «Б», загальною площею 1 168,2 кв. м, реєстраційний номер вищевказаного майна - 31187424. Втім, у цій справі спірна реєстрація відбулася щодо магазину змішаної торгівлі, загальною площею 1 171,7 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 03.

Суд апеляційної інстанції не звернув увагу, що на момент державної реєстрації, яка є предметом спору у даній справі, не було зареєстровано записів стосовно магазину змішаної торгівлі, загальної площі 1 171,7 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 03,

перелік підстав для відмови у проведенні державної реєстрації прав на нерухоме манно є вичерпним і остаточним, розширеному тлумаченню не підлягає.

Разом з тим, серед документів, на підставі яких може бути зареєстроване право власності на нерухоме майно, пунктом 10 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»визначено ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди.

З урахуванням того, що ухвали суду про затвердження мирової угоди, згідно яких за ОСОБА_1 визнано право власності на нерухоме майно, за своєю суттю є рішенням суду щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, то можливо зробити висновок, що ухвала суду про затвердження мирової угоди належить до такого рішення, яке допускає реєстрацію права навіть за умов наявності зареєстрованого обтяження.

Аналіз змісту касаційної скарги свідчить, що постанова апеляційного суду оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог, в частині закриття провадження не оскаржується, а тому в касаційному порядку не переглядається.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 08 грудня 2022 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року, відкрито касаційне провадження у справі № 495/10973/19, витребувано справу з суду першої інстанції.

У лютому 2023 року матеріали цивільної справи № 495/10973/19 надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 19 травня 2023 року справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 14 червня 2023 року зупинено касаційне провадження у справі № 495/10973/19 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 362/2707/19 (провадження № 14-21цс22).

Ухвалою Верховного Суду від 27 липня 2023 року поновлено касаційне провадження у справі № 495/10973/19.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 08 грудня 2022 року зазначено, що касаційна скарга містить передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави для відкриття касаційного провадження (відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах).

Фактичні обставини

Суди встановили, що на підставі ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 лютого 2015 року у справі № 495/1396/15-ц до Державного реєстру прав були внесені відомості про арешт нерухомого майна магазину змішаної торгівлі загальною площею 1 171,7 кв. м, літ. «Б», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 належного МКП «Мрія-2».

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у справі № 495/9109/17 від 28 серпня 2018 року позов МКП «Мрія-2» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Білгород-Дністровська міська рада, про визнання договорів недійсними та витребування майна, задоволено. Визнано недійсним договір позики, укладений між ОСОБА_1 , від імені якої діяв ОСОБА_3 , та МКП «Мрія-2» в особі директора ОСОБА_6 , посвідчений 07 серпня 2013 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н. Ю., за реєстровим номером 3038. Визнано недійсним договір іпотеки від 07 серпня 2013 магазину змішаної торгівлі, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: магазину змішаної торгівлі літ. «Б» загальною площею 1 168,2 кв. м, укладений між ОСОБА_1 , від імені якої діяв ОСОБА_3 та МКП «Мрія-2» в особі директора ОСОБА_6 . Визнано недійсним договір про задоволення вимог Іпотекодержателя від 07 серпня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н. Ю., та зареєстрованого в реєстрі за № 3041, укладений між ОСОБА_1 , від імені якої діяв ОСОБА_3 , та МКП «Мрія-2» в особі директора ОСОБА_6 . Визнано договір про внесення змін № 1 від 20 вересня 2013 року посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н. Ю., за реєстровим № 3852 до договору позики грошей, посвідченого 07 серпня 2013 року, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н. Ю., та зареєстрованою в реєстрі за № 3038, недійсним. Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 05 грудня 2014 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н. Ю., за реєстровим номером 5754. Витребувано із володіння ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь МКП «Мрія-2», магазин змішаної торгівлі, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1 168,2 кв. м.

Постановою Верховного Суду від 03 липня 2019 року касаційну скаргу МКП «Мрія-2» задоволено частково. Постанову апеляційного суду Одеської області від 13 грудня 2018 року скасовано. Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 серпня 2018 року в частині вирішення позовних вимог МКП «Мрія-2» про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 05 грудня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 скасовано, ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позову МКП «Мрія-2» до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 05 грудня 2014 року, відмовлено. В іншій частині рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 серпня 2018 року залишено без змін.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2019 року у справі № 520/16134/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення коштів за позикою та позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики, затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , укладену 05 серпня 2019 року.

Також ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2019 року у справі № 520/16134/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення коштів за позикою та позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики, затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , укладену 05 серпня 2019 року.

07 серпня 2019 року державний реєстратор КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» за заявою ОСОБА_1 прийняв рішення за індексним номером 48136036, яким зареєстрував за останньою право власності на 1/2 частку нежитлового приміщення магазину змішаної торгівлі, загальною площею 1171,7 кв. м, літ. «Б», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси у справі № 520/16134/19 від 07 серпня 2019 року, яка набрала законної сили 07 серпня 2019 року, запис про право власності за № 32727732.

Також 07 серпня 2019 року державний реєстратор КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» за заявою ОСОБА_1 прийняв рішення за індексним номером 48136036, яким зареєстрував за нею право власності на 1/2 частку нежитлового приміщення магазину змішаної торгівлі, загальною площею 1171,7 кв. м, літ. «Б», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси у справі № 520/16134/19 від 07 серпня 2019 року, яка набрала законної сили 07 серпня 2019 року, запис про право власності за № 32727805

Позиція Верховного Суду

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України).

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).

Цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 квітня 2023 року у справі № 752/19072/17 (провадження № 61-1892св23) зазначено, що:

«метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (див. принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю у пункті 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц). Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Цей припис слід розуміти так, що рішення суду про витребування з незаконного володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. На підставі такого рішення суду для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем, не потрібно окремо скасовувати запис про державну реєстрацію права власності за відповідачем. Відтак, пред`явлення власником нерухомого майна вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18).

Відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права. Задоволення віндикаційного позову є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас такий запис вноситься виключно в разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою (див. пункти 84, 85 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 466/8649/16-ц (провадження № 14-93цс20).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2021 року у справі № 726/1524/19 (провадження № 61-1946св21) вказано, що: «задоволення віндикаційного позову є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас такий запис вноситься виключно в разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. Ефективність віндикаційного позову забезпечується саме наявністю державної реєстрації права власності за відповідачем, оскільки за відсутності такої реєстрації судове рішення про задоволення віндикаційного позову не є підставою для державної реєстрації права власності за позивачем. Тому позовна вимога про скасування державної реєстрації права власності відповідача суперечить позовній вимозі про витребування нерухомого майна. Виходячи з цього в задоволенні позовних вимог про скасування державної реєстрації права власності слід відмовити. Велика Палата Верховного Суду також звертає увагу на те, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності підлягає державній реєстрації. Задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності суперечить зазначеній імперативній вимозі закону, оскільки виконання судового рішення призведе до прогалини в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в частині належності права власності на спірне майно. Отже, замість скасування неналежного запису про державну реєстрацію до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно має бути внесений належний запис про державну реєстрацію права власності позивача. Такий запис, як зазначено вище, вноситься на підставі судового рішення про задоволення віндикаційного позову. Якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права».

У справі, що переглядається, вимоги про визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора не є належним та ефективним способом захисту, оскільки належним способом захисту позивача є віндикаційний позов.

За таких обставин суд апеляційної інстанції зробив помилковий висновок про задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування спірних рішень державного реєстратора, тому постанову суду апеляційної інстанції в частині позовних вимог до ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора слід скасувати. Натомість суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні цих позовних вимог, однак, помилився з мотивами такої відмови. Тому рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог до ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора, належить змінити в частині мотивів такої відмови.

Висновки Верховного Суду

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційних скарг, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частина третя статті 400 ЦПК України).

З урахуванням висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 квітня 2023 року у справі № 752/19072/17 (провадження № 61-1892св23), колегія суддів вважає необхідним касаційну скаргу задовольнити частково, постанову суду апеляційної інстанції в частині позовних вимог до ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора скасувати, рішення суду першої інстанції в цій частині змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Висновки щодо розподілу судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК Українисуд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року складав 1 921,00 грн.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 2 пункт 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

За подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми (підпункт 7 пункт 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Судовий збір за подання касаційної скарги у цій справі складає 3 073,60 грн.

На підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 , як особа з інвалідністю ІІ групи, звільнена від сплати судового збору.

У зв`язку із задоволенням касаційної скарги ОСОБА_1 , з МКП «Мрія-2» слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 3 073,60 грн.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року в частині позовних вимог Малого колективного підприємства «Мрія-2» до ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування рішень про реєстрацію права власності скасувати.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 березня 2021 року в частині позовних вимог Малого колективного підприємства «Мрія-2» до ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування рішень про реєстрацію права власності змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Стягнути з Малого колективного підприємства «Мрія-2» в дохід держави судовий збір у розмірі 3 073,60 грн.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Одеського апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року в скасованій частині втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук