ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/98/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №712/5054/22 Категорія: 310020000 Марцішевська О.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
судді Гончар Н.І., Сіренко Ю.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач (скаржник) ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу відповідача на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.11.2022 (повний текст складено 22.11.2022, суддя в суді першої інстанції Марцішевська О.М.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася у липні 2022 року до суду з позовом, яким просила шлюб між нею та відповідачем розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 4000,00 грн. на місяць до досягнення дитиною повноліття.В обґрунтування вказано на те, що відповідач майже втратив інтерес до сім`ї, часто зникав з дому на тиждень і більше, зовсім не приймав участі у спільному господарстві. З моменту народження дитини відповідач жодного разу не приймав участі в утриманні та вихованні сина, отже в судовому порядку шлюб між сторонами має бути розірвано та мають бути стягнуті аліменти на утримання дитини з відповідача у визначеному позивачем розмірі.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.11.2022 позов у справі задоволено частково.

Шлюб між ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) та ОСОБА_1 , зареєстрований 28 травня 2016 року у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 109 розірвано.

Стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 12.07.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалюючи рішення в частині стягнення аліментів, суд виходив з того, що відповідач зобов`язаний утримувати неповнолітню дитину, при цьому судом враховано стан здоров`я та матеріальний стан відповідача, який у працездатності не обмежений, отже має можливість працювати та за рахунок заробітку брати участь в утриманні неповнолітньої дитини, судом також враховано рівність обов`язків батьків в участі в утриманні дитини, який за станом здоров`я потребує особливих умов навчання та реабілітації.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції в частині стягнення аліментів, відповідач подав 12.12.2022 до суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на помилковість висновків суду, просить рішення суду першої інстанції скасувати у вказаній частині та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву в частині стягнення аліментів задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1800,00 грн. щомісячно, починаючи з 12.07.2022.

Скаржник зазначає, що визначаючи аліменти у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку судом першої інстанції не було враховано, що такий розмір у відповідності до Державного бюджету буде змінюватися, тобто сума аліментів без рішення суду буде самостійно змінюватися, що буде порушенням ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України. Також вказує, що з квітня 2022 року заробітну плату він не отримує, а тому не може сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Крім того, зі скаржника також стягуються аліменти на утримання дитини від попереднього шлюбу, по сплаті яких він має заборгованість.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Таким чином предметом апеляційного перегляду в даній справі, враховуючи межі апеляційного оскарження за скаргою відповідача, є висновки суду першої інстанції лише щодо вирішення позовних вимог про стягнення аліментів. В іншій частині рішення суду першої інстанції не переглядається.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 , виданим 05.08.2016 відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

Відповідно до довідки заробітна плата відповідача за період з січня по квітень 2022 рік склала 28518, 23 грн.

01.02.2005 рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 13.12.2004 року і до його повноліття.

Згідно з медичним висновком № 19 від 31.05.2022 у ОСОБА_4 , 2016 р.н., діагностоване захворювання: розлади поведінки та особистості у вигляді важких порушень мови, когнітивної недостатності виражених емоційно вольових розладів.

Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер ЧОР» ОСОБА_4 рекомендовано дефектологічна логопедична допомога, також складена індивідуальна програма реабілітації дитини-інваліда № 19 ОСОБА_4 , клініко-функціональний діагноз та код за МКХ-10: розлади поведінки та особистості у вигляді важких порушень мови, когнітивної недостатності виражених емоційно вольових розладів.

За доводами позивача дитина сторін проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні, між сторонами справи наявний спір щодо стягнення аліментів на утримання дитини, позивач для його вирішення звернулася до суду з позовом в цій справі.

Правовідносини сторін у справі, які виникли на підставі викладених фактичних обставин, мають таке правове регулювання.

Відповідно до положень ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ч.3 ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аналогічні роз`яснення містить п.17 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою ВРУ №789-Х1І від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного духовного і соціального розвитку.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідач, як батько дитини, зобов`язаний утримувати її до досягнення повноліття - ст.180 СК України.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік», розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

За наявності між батьками спору щодо здійснення обов`язку утримувати дитину тим з батьків, який за наданими доказами безпосередньо не утримує дитину, суд першої інстанції в цій справі прийшов до вірного висновку про те, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що належним чином враховуватиме інтереси дитини та відповідає її потребам, обумовленим станом здоров`я.

При цьому слід відхилити посилання скаржника у справі на те, що визначений судом розмір аліментів у відповідності до Державного бюджету буде змінюватися, тобто сума аліментів без рішення суду буде самостійно змінюватися, що буде порушенням ч.1 ст. 192 СК України, виходячи з такого.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів не є підставою для збільшення чи зменшення розміру аліментів, передбачених статтею 192 СК України, та ухвалення нового судового рішення, оскільки цей розмір встановлюється законом, а не судовим рішенням.

Твердження скаржника про відсутність у нього можливості надавати дитині відповідний розмір утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. До того ж, матеріали справи не містять доказів щодо незадовільного стану здоров`я відповідача, що б могло обмежувати його працездатність, що в свою унеможливило б стягнення аліментів у визначеному судом розмірі, а згідно положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Посилання скаржника на наявність у нього заборгованості по аліментам, що стягуються на користь іншої дитини, не є перешкодою для обмеження прав дитини на отримання належного матеріального утримання з боку того з батьків, що проживає окремо від неї.

Інших доводів у підтвердження помилковості висновків суду першої інстанції у даній справі апеляційна скарга відповідача не містить.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.11.2022 в оскаржуваній частині щодо стягнення аліментів належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, в іншій частині рішення суду сторонами не оскаржувалося, відповідно, апеляційним судом не переглядалося.

На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.11.2022 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів в оскаржуваній частині - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 07.02. 2023.

Суддя-доповідач

Судді