Номер провадження: 22-ц/813/1505/23
Справа № 522/7643/19
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Громіка Р.Д.,

Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря Хухрова С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відсутність учасників справи, апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу «Французький бульвар - білдінг» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 травня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Чернявської Л.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Французький бульвар - білдінг» про зобов`язання надати інформацію,

встановив:

06.05.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ЖБК «Французький бульвар - білдінг», та в подальшому змінивши позовні вимоги, просив зобов`язати вказаний ЖБК надати інформацію (документи).

В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до договорів дарування № 323 та № 326 від 03.06.2014 року позивачу належить на праві власності кв. АДРЕСА_1 та кв. АДРЕСА_2 . Оскільки, у попередніх власників вищезазначених квартир були підписані договори на отримання житлово-комунальних послуг з ЖБК «Французький бульвар - білдінг» та ЖБТ «Ясная», позивач звернувся до керівництва цих юридичних осіб з приводу отримання від них інформації щодо надання житлово-комунальних послуг у будинках, де розташовані квартири позивача. Проте, незважаючи на те, що з часу подання інформаційного запиту минув значний час, ні позивач ні його представник письмової відповіді про результати розгляду інформаційного запиту від 04.10.2016 року так і не отримали.

У зв`язку з цим, позивач вважає відмову відповідача у наданні запитуваної інформації та документів, відповідно до інформаційного запиту від 04.10.2016 року, незаконною, у зв`язку з чим і звернувся до суду.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13.05.2021 року позовну заяву ОСОБА_2 було задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність ЖБК «Французький бульвар - білдінг» щодо ненадання ОСОБА_2 відповіді на інформаційний запит від 04.10.2016 року.

Зобов`язано ЖБК «Французький бульвар - білдінг» надати ОСОБА_2 відповідь на інформаційний запит від 04.10.2016 року та нижченаведені документи і інформацію, а саме:

копію статуту ЖБК «Французький бульвар - білдінг», та іншу установчу документацію, на підставі яких зазначена установа здійснювала/здійснює свою діяльність у період з 01.07.2009 року по теперішній час;

інформацію про характер правовідносин між ЖБК «Французький бульвар - білдінг», ЖБТ «Ясная» та ПАТ «Одесаобленерго», його відповідним структурним підрозділом (РЕМ) ПАТ «Одесаобленерго» щодо обраних тарифів, які регулюються згідно чинного законодавства в умовах функціонування єдиної енергосистеми України;

договори про постачання електричної енергії між ЖБК «Французький бульвар - білдінг» та ПАТ «Одесаобленерго», його відповідним структурним підрозділом (РЕМ) ПАТ «Одесаобленерго» з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання згідно з типовим договором - за умови їх наявності;

характер суб`єктного складу договорів про постачання електричної енергії, а саме: з ким саме укладено договори про постачання електричної енергії, із споживачами (мешканцями багатоквартирного будинку/власниками квартир) або безпосередньо із ЖБК «Французький бульвар - білдінг»;

інформацію щодо наявності та порядку досягнення можливості застосування розрахунків за електричну енергію за тарифами, диференційованими за періодами часу, шляхом встановлення багатозонних (багатотарифних) лічильників, в тому числі: тризонними (нічний, напівпіковий, піковий) та двозонними (нічний, денний) відповідно до Постанови НКРЕКП «Про затвердження порядку застосування тарифів на електроенергію» № 498 від 23.04.2012 року, розділу 6 Постанови НКРЕКП «Про затвердження Правил користування електричною енергією» № 28 від 31.07.1996 року з метою реалізації «Національного плану дій з енергоефективності на період до 2020 року», схваленого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25.11.2015 року № 1228;

інформацію про характер правовідносин між ЖБК «Французький бульвар - білдінг» та ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» щодо обраних тарифів, які регулюються згідно чинного законодавства;

договори на надання послуг водопостачання та водовідведення між ЖБК «Французький бульвар - білдінг» та ТОВ «Інфокс», в особі філії «Інфоксводоканал», із визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання згідно з типовим договором - за умови їх наявності;

інформацію щодо характеру суб`єктного складу договорів на надання послуг водопостачання та водовідведення, а саме: з ким саме укладено договори на надання послуг водопостачання та водовідведення, із споживачами (мешканцями багатоквартирного будинку/власниками квартир), або безпосередньо із ЖБК «Французький бульвар - білдінг»;

інформацію про характер правовідносин між ЖБК «Французький бульвар - білдінг» та ПАТ «Одесагаз» щодо обраних тарифів, які регулюються згідно чинного законодавства;

договір постачання природного газу між ЖБК «Французький бульвар - білдінг» та ПАТ «Одесагаз», із визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання згідно з типовим договором - за умови його наявності;

інформацію щодо характеру суб`єктного складу Договорів про постачання природного газу, а саме: з ким саме укладено договори про постачання природного газу, із споживачами (мешканцями багатоквартирного будинку/власниками квартир) або безпосередньо із ЖБК «Французький бульвар - білдінг»;

інформацію щодо дотримання вимог статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуга» № 1875-IV від 24.06.2004 року, а саме: чи було узгоджено сторонами договорів вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг, порядок перерахунків розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання, або не надання в повному обсязі, зниження їх якості, порядок вимірювання обсягів та визначення якості наданих послуг; повну калькуляцію вартості наданих ЖБК «Французький бульвар - білдінг» житлово-комунальних послуг;

договір надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій; інформацію щодо порядку вимірювання обсягів та визначення якості житлово-комунальних послуг що надаються ЖБК «Французький бульвар - білдінг»;

інформацію щодо встановлення на будинку приладу, що вимірює якість газу, що використовується (мешканцями багатоквартирного будинку/власниками квартир), на умовах передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246 та постановою НКРЕ України від 29.12.2003 року № 476 «Про затвердження порядку відшкодування збитків, завданих споживачеві природного газу внаслідок порушення газопостачальною або газотранспортною організацією «Правил надання населенню послуг з газопостачання»;

інформацію про перелік та складові послуг, структуру тарифу їх споживчі властивості станом на 11.08.2016 рік, які надавалися ЖБК «Французький бульвар білдінг» для будинків.

В апеляційній скарзі ЖБК «Французький бульвар білдінг» ставить питання про скасування рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.05.2021 року, ухвалення нового рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи питання про слухання справи в порядку спрощеного позовного провадження, у відсутність учасників справи, колегія суддів виходить із того, що всі учасники справи належним чином повідомлені про час і місце судового засіання (т.2, а.с. 10-15).

Колегія суддів також зазначає, що у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Таким чином, розгляд даної справи здійснений 22.03.2023 року в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, у відсутність учасників справи, оскільки учасники справи повідомлені про час і місце судового засідання належним чином, про що вказано вище. Повний текст судового рішення складений 03.04.2023 року.

Крім того, відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. Згідно зі ст. 12-2 вказаного Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Явка сторони до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а тому перешкоди для розгляду справи в даному випадку відсутні.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що дана справа перебуває на розгляді суду апеляційної інстанції фактично півтора року (т.1, а.с.225-226), від учасників справи не надходило заяв або клопотань про відкладення слухання справи, колегія суддів вирішила дану справу розглядати судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами, у відсутність учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 .

04 жовтня 2016 року ОСОБА_2 через ТОВ «Юридична компанія «Арте Лоу Групп», яке діяло в його інтересах, звернувся до ЖБК «Французький бульвар білдінг» з інформаційним запитом щодо надання житлово-комунальних послуг у зазначені будинки та надання копій відповідних документів, про що вказано вище.

Проте, на час слухання справи у суді позивач так і не був належним чином повідомлений відповідачем про результати розгляду його інформаційного запиту від 04.10.2016 року.

Заперечуючи проти позовних вимог, 09 січня 2020 року ЖБК «Французький бульвар - білдінг» надав суду письмові пояснення по справі, в яких вказав, що запит дійсно надійшов до ЖБК, однак судом належить врахувати, що в даному випадку він вже надавав відповіді позивачу ОСОБА_2 на його звернення, що підтверджується зокрема відмітками на копії відповіді на запит та в журналі реєстрації вихідної кореспонденції (т.1, а.с.105, 106).

Так, представник ЖБК «Французький бульвар-білдінг» зазначив, що ОСОБА_2 було надано наступні відповіді: відповідь на запит від 08.12.2016 року; відповідь на запит від 28.12.2016 року; відповідь на запит від 25.04.2017 року; відповідь на запит від 26.04.2017 року (у складі Ініціативної групи); відповідь на запит від 04.05.2017 року; відповідь на запит від 30.06.2017 року (у складі Ініціативної групи); відповідь на запит від 27.11.2017; відповідь на запит від 11.12.2017 року; відповідь на запит від 05.02.2018 року; відповідь на запит від 13.03.2018 року; відповідь на запит від 13.3.2018; відповідь на запит від 04.07.2018 року.

Дослідивши надані копії відповідей, судом першої інстанції встановлено що тільки одна відповідь стосується запиту ОСОБА_2 від 04.10.2016 року (т.1, а.с. 114). Проте надана копія відповіді Голови правління ЖСК «Французький бульвар - білдінг» Улибишева К.О. від 28 грудня 2016 року містить тільки один аркуш, з якого не вбачається суть даного листа та надання витребуваних документів.

Тобто, представник відповідача наполягав на тому, що ЖБК «Французький бульвар - білдінг» розглядав звернення ОСОБА_2 з подальшим наданням документації. З посиланням на зазначені обставини, відповідач вважає позовну заяву не обґрунтованою та такою що не може бути задоволена.

При цьому, представник ЖБК «Французький бульвар - білдінг» надав суду перелік відповідей, які ним були надані позивачу ОСОБА_2 , а тому вважать, що в діях посадових осіб ЖБК «Французький бульвар - білдінг» відсутня бездіяльність щодо надання ОСОБА_2 відповіді на його запит від 04.10.2016року, а тому в позові має бути відмовлено.

Проте, колегія суддів зазначає, що представник ЖБК «Французький бульвар - білдінг» не надав суду доказів того, що на запитувану інформацію ОСОБА_3 від 04.10.1916 року, ЖБК «Французький бульвар - білдінг» в установлені законом строки надав відповідь.

При цьому суд першої інстанції обгрунтовано зазначив, що відповідно до ст.34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця).

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право: без додаткової оплати одержувати від виконавця житлово-комунальних послуг інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Частиною 1,2 ст. 7 Закону України «Про інформацію» передбачено, що право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

За змістом ст.ст. 1, 2, 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов2язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом. Метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації. Доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

За змістом ч. 1, 2 ст. 19, ч. 1 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог, оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу «Французький бульвар - білдінг» залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 травня 2021 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03.04.2023 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький