Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.07.2023 Справа №607/6233/23

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О.Я.,

з участю секретаря судового засідання Крук А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Управління соціальної політики Тернопільської міської ради,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що він здійснює постійний сторонній догляд за своєю тіткою, ОСОБА_2 , яка згідно акту огляду медико-соціальною експертною комісією № 22, потребує постійною стороннього догляду.

В обґрунтування вимог заяви зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має встановлену І групу інвалідності, підгрупа «Б» (причина інвалідності ~ загальне захворювання з ураженням опорно-рухового апарату), довічно. Потребує стороннього догляду, копія довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією № 208505.

ОСОБА_2 не може самостійно себе обслуговувати та самостійно забезпечити свою нормальну життєдіяльність, а відтак потребує постійної сторонньої допомоги,

ОСОБА_2 проживає разом із чоловіком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є пансіонером та через цілу низку вікових захворювань та похилий вік, не може здійснювати догляд за дружиною. Разом із ними проживає племінник ОСОБА_1 , який здійснює догляд за тіткою, яка є інвалідом 1 групи.

ОСОБА_1 доставляє тітку до медичних закладів, оскільки сама вона цього зробити не може (у неї ампутована нога), купує лікарські засоби, продукти харчування, предмети одягу, інші необхідні товари, готує їжу, надає допомогу при здійсненні гігієнічних процедур, сплачує за спожиті комунальні послуги, прибирає житло, виносить сміття, а також виконує інші роботи, яка необхідна для забезпечення належного рівня матеріально-побутових умов, тітки та її чоловіка.

Інших близьких осіб, які б могли постійно доглядати за подружжям інвалідів немає.

Догляд здійснюється заявником добровільно на безоплатній основі.

ОСОБА_1 є сином рідної сестри ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ), яка є особою пенсійного віку.

ОСОБА_4 є рідною сестрою ОСОБА_2 .

Як вбачається з довідки про дійсне сумісне проживання та ведення спільного побуту, необхідність проживання заявника за адресою: АДРЕСА_1 , викликана тим, що його рідна тітка і її чоловік є інвалідами і потребують сторонньої допомоги, ОСОБА_1 не претендує на отримання компенсації з держбюджету

Догляд за хворими інвалідами необхідний кожен день. Це побутові послуги, харчування, отримання рецептів і придбання медикаментів. Все це робить ОСОБА_6 , інших осіб, які б надавали допомогу немає. Дві сестри ОСОБА_2 знаходяться за кордоном та є особами пенсійною віку, дружина заявника також перебуває за кордоном.

Як вбачається з довідки № 33 від 21 березня 2023 року, ОСОБА_1 , дійсно проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_2 .

Факт спільного проживання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , підтверджується також актом обстеження житлових умов заявника від 21 березня 2023 року.

Від встановлення факту здійснення заявником постійного стороннього догляду за особою, яка цього потребує, залежить виникнення його оправ та обов`язків, визначених Законом України від 19 червня 2003 року № 966-ІV «Про соціальні послуги», Законом України від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року № 588 «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» та інших.

У зв`язку з наведеним у ОСОБА_1 виникла необхідність для звернення до суду з цією заявою про встановлення факту здійснення ним постійного догляду за ОСОБА_2 .

Ухвалою судді від 07 квітня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/6233/23.

24 травня 2023 року суд протокольною ухвалою без видалення до нарадчої кімнати залучив до участі в розгляді справи в процесуальному статусі заінтересованої особи Управління соціальної політики Тернопільської міської ради.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Його представник, адвокат Сампара Н. М. у судове засідання також не з`явилася, належним чином повідомлена про час, дату та місце судового засідання.

Заінтересована особа ОСОБА_2 та представник заінтересованої особи Управління соціальної політики Тернопільської міської ради у судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином, що не перешкоджає суду вирішувати заяву по суті.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки (п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України).

У зв`язку з неявкою учасників справи, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд дослідив матеріали справи, які надано в обґрунтування поданої заяви, та встановив наступне.

ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у сім`ї ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що вбачається із свідоцтва про народження, виданого Збаразьким районним бюро ЗАГС 17 липня 1958 року.

ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 у сім`ї ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що вбачається із свідоцтва про народження, виданого Збаразьким ЗАГС 13 червня 1972 року.

29 серпня 1981 року ОСОБА_9 одружилася із ОСОБА_10 та змінила прізвище на ОСОБА_11 , що вбачається із свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого 03 вересня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Збаразького районного управління юстиції Тернопільської області України.

ОСОБА_4 є пенсіонером за віком, що вбачається із пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 серії НОМЕР_3 .

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у сім`ї ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого Чернихівською сільською радою.

ОСОБА_2 має інвалідність першої групи, підгрупи Б довічно, опорно-руховий апарат, загальне захворювання, що вбачається із пенсійного посвідчення № НОМЕР_5 серії НОМЕР_6 .

05 листопада 2020 року ОСОБА_2 видано довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 208505 про те, що вона потребує стороннього догляду.

21 березня 2023 року комісією ДП «Добродій-сервіс-2» ТОВ «Добродій» ЛТД складено акт обстеження житлових умов заявника, згідно якого ОСОБА_2 , її чоловік ОСОБА_3 та племінник ОСОБА_1 проживають за адресою: АДРЕСА_3 .

21 березня 2023 року ДП «Добродій-сервіс-2» ТОВ «Добродій» ЛТД ОСОБА_1 видано довідку № 33 про те, що ОСОБА_1 дійсно проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

Також складено довідку про те, що за адресою: АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 . ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за цією адресою, а ОСОБА_1 - за адресою: АДРЕСА_4 . Необхідність у проживанні ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 викликана тим, що його рідна тітка ОСОБА_2 і її чоловік ОСОБА_3 є інвалідами і потребують сторонньої допомоги.

29 березня 2023 року заявник звернувся до Управління соціальної політики із заявою про видачу акту про встановлення постійного догляду ОСОБА_1 за особою з інвалідністю І групи, яка потребує постійного стороннього догляду ОСОБА_12 .

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли підлягають застосуванню наступні норми.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізв+ищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (частини 1, 2 ст. 315 ЦПК України).

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

ОСОБА_1 зазначає, що метою його звернення до суду є встановлення факту здійснення ним постійного стороннього догляду за тіткою, адже від цього залежить виникнення його прав та обов`язків, визначених Законом України від 19 червня 2003 року «Про соціальні послуги», Законом України від 21 жовтня 1993 року «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року № 588 «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» та інших.

Водночас такі твердження заявника є помилковими з огляду на наступне.

Так, в судовому засіданні беззаперечно встановлено, що ОСОБА_2 є особою з інвалідністю 1 групи довічно, а також те, що остання є тіткою ОСОБА_1 .

Порядком подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, який затверджено постановою Кабінету міністрів України від 23 вересня 2020 року № 859 (далі - Порядок), встановлено механізм призначення і виплати компенсації за догляд (далі - компенсація), що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг (далі - фізична особа, яка надає соціальні послуги) особам із числа членів своєї сім`ї, які спільно з нею проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (далі - соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі) та є особами з інвалідністю I групи (п. 1 Порядку).

З п. 6 Порядку слідує, що для отримання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги, подаються до структурного підрозділу заява про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та документи/відомості у паперовій або електронній формі, зазначені в пункті 7 цього Порядку. Особою/законним представником особи, яка потребує надання соціальних послуг, подається заява про згоду отримувати соціальні послуги від фізичної особи, яка надає соціальні послуги. Форми заяви про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та заяви про згоду отримувати соціальні послуги від фізичної особи, яка надає соціальні послуги, затверджуються Мінсоцполітики. У разі відсутності в об`єднаній територіальній громаді структурного підрозділу заява про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі приймається уповноваженою посадовою особою виконавчого органу сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади. Також заява про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі може прийматися центром надання адміністративних послуг за місцем проживання/перебування особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

За змістом п. 14 Порядку, компенсація призначається з місяця звернення за нею, якщо протягом місяця з дня звернення подано всі необхідні документи. Рішення про призначення компенсації або про відмову в її наданні приймається структурним підрозділом протягом 10 днів з дати подання документів, зазначених у пункті 7 цього Порядку, і наступного дня після його прийняття надсилається фізичній особі, яка надає соціальні послуги. Для підтвердження факту спільного проживання з особою, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, та догляду за нею складається акт про проведення обстеження сім`ї фахівцями структурного підрозділу. Форма акта про проведення обстеження сім`ї затверджується Мінсоцполітики. Якщо фізична особа надає соціальні послуги за місцем проживання/перебування особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, але має інше зареєстроване місце проживання, обстеження сім`ї для встановлення факту догляду є обов`язковим.

Отож, зміст наведеного вище Порядку вказує на те, що законом визначено процедуру подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

У доводах на обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 стверджує, що звернувся до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради із заявою про видачу акту про встановлення постійного догляду заявником за особою з інвалідністю І групи, яка потребує постійного стороннього догляду ОСОБА_2 , однак відповідь не отримав.

Водночас такі твердження заявника не заслуговують на увагу та не можуть свідчити про те, що ОСОБА_1 має перешкоди в тому, щоб у встановлений законом спосіб оформити документи для догляду за тіткою ОСОБА_2 на непрофесійній основі. Тобто заявник має іншу можливість одержати документ про те, що він зайнятий постійним доглядом за особою з інвалідністю 1 групи, що виключає встановлення такого факту в судовому порядку.

Суд не може підміняти собою інший орган, в даному випадку Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, та вирішувати питання, що віднесені до його компетенції згідно наведеного Порядку.

З огляду на встановлені судом обставини, відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 258-268, 273, 293, 315-317, 319, 352-355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_6 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_6 .

Заінтересована особа: Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, , місцезнаходження: вул. Лисенка, буд. 8, м. Тернопіль, 46002.

Головуючий суддя Герчаківська О. Я.