Ухвала

17 січня 2023 року

м. Київ

справа № 753/21404/18

провадження № 61-13014ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув касаційну скаргу Державної казначейської служби України на постанову Київського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської прокуратури, Головного управління Національної поліції у м. Києві, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив стягнути з відповідачів на його користь 2 430 000,00 грн моральної шкоди, завданої незаконним притягненням останнього до кримінальної відповідальності.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з Київської міської прокуратури, Головного управління Національної поліції у м. Києві в особі Державної казначейської служби України за рахунок державних бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 2 430 000,00 грн моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11 листопада 2021 року заяву ОСОБА_1 про вирішення питання про судові витрати задоволено.

Стягнуто з Київської міської прокуратури, Головного управління Національної поліції у м. Києві в особі Державної казначейської служби України за рахунок державних бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 8 172,00 грн в рахунок стягнення судових витрат, пов`язаних з проведенням комісійної судової психологічної експертизи та 30 000,00 грн витрат понесених на професійну правничу допомогу, а всього 38 172,00 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року апеляційну скаргу Київської міської прокуратури на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 листопада 2021 року задоволено.

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у м. Києві на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 листопада 2021 року та додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 листопада 2021 року задоволено.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 листопада 2021 року та додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 листопада 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з державного бюджету в особі Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 в порядку відшкодування моральної шкоди 84 000,00 грн.

Стягнути з державного бюджету в особі в особі Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 в порядку відшкодування судових витрат у розмірі 1 336, 02 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Київської міської прокуратури в порядку відшкодування судових витрат, понесених на стадії апеляційного перегляду справи 15 114,80 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Головного управління Національної поліції у м. Києві в порядку відшкодування судових витрат, понесених на стадії апеляційного перегляду справи 15 114,80 грн.

У грудні 2022 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Державної казначейської служби України на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 листопада 2021 року, додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 27 грудня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху, надано заявнику строк для усунення недоліків щодо підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі, оформлення касаційної скарги відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

У січні 2023 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 27 грудня 2022 року, з яких вбачається, що недоліки усунуто заявником.

У касаційній скарзі Державна казначейська служба України, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та ухвалити нове судове рішення.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження заявники зазначають порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 910/23967/16, провадження № 12-110гс18, від 25 вересня 2019 року справі № 607/5841/17, провадження № 61-29065св18, від 18 листопада 2020 року у справі № 554/5980/18, провадження № 61-7636св19, від 15 червня 2022 року у справі № 398/2910/20, провадження № 61-934св22, від 09 лютого 2022 року у справі № 757/6203/21-ц, провадження № 61?20656св21 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Касаційна скарга містить клопотання заявника про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення його виконання, підтверджені певними доказами.

Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Враховуючи, що заявником не надано доказів того, що позивачем вчиняються дії, спрямовані на примусове виконання судового рішення, у задоволенні клопотання про зупинення виконання судового рішення слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Дарницького районного суду м. Києва цивільну справу № 753/21404/18 за позовом ОСОБА_1 до Київської міської прокуратури, Головного управління Національної поліції у м. Києві, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності.

Відмовити у задоволенні клопотання Державної казначейської служби України про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 16 лютого 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян