ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6297/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2023 р. м. Київ,

Суддя Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О., перевіривши відповідність позовної заяви ОСОБА_1 до Державного підприємства «Центр забезпечення» Управління справами Апарату Верховної Ради України» про стягнення компенсації за невикористану відпустку і середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, вимогам ст. ст. 175-177 ЦПК України,

ВСТАНОВИВ:

27.07.2023 до Дарницького районного суду м. Києва поштовими засобами звязку (дата відправлення відповідно до відмітки на конверті - 22.07.2023) від представника позивача - адвоката Калініченка Бориса Ігоровича (документ на підтвердження повноважень - ордер серії АІ № 1405537 від 06.06.2023) надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державного підприємства «Центр забезпечення» Управління справами Апарату Верховної Ради України» про стягнення компенсації за невикористану відпустку і середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, у якій представник позивача просить суд:

1) стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 83 410,35 грн;

2) стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 80 382,93 грн,

а також стягнути з відповідача судові витрати та відстрочити сплату судового збору.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, суддя дійшов висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Щодо прохання про відстрочку сплати судового збору.

Представник позивача у позові вказує, що позивач має складне фінансове становище, на місці роботи здійснюється реорганізація, є затримки заробітної плати, а тому судовий збір у розмірі 1 073,60 грн є для позивача надмірним тягарем.

Суддя, вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, приходить до наступного висновку.

Статтею 136 ЦПК України визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі (ч. 1 ст. 136 ЦПК України). З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (ч. 3 ст. 136 ЦПК України).

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З доданих до позову документів жодним чином не вбачається підтвердження викладених у позові обставин щодо обґрунтування відстрочення сплати судового збору, що приводить до висновку про відмову у задоволенні прохання представника позивача про відстрочку сплати судового збору.

Суд звертає увагу представника позивача, що клопотання - це важливий засіб встановлення обставин, які мають значення для справи, забезпечення та відстоювання прав та законних інтересів учасників процесу, які згідно аналізу норм цивільного процесуального законодавства оформляються у письмову вигляді окремим документом.

Отже, враховуючи, що у задоволенні прохання про відстрочку сплати судового збору представнику позивача відмовлено, позовна заява не відповідає вимогам ч. 4 ст. 177 ЦПК України, оскільки до позовної заяви не додані документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Враховуючи зазначене, на підставі Закону України «Про судовий збір», позивачеві необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Окрім того, у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, для фізичних осіб, повне ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) сторін та інших учасників справи, їх місце проживання чи перебування, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

В порушення вищевказаної норми закону, у позові в розділі реквізитів сторін зазначено лише прізвище, ім`я та по батькові позивача, а вся інша обов`язкова інформація відсутня.

Також, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

У позовній заяві позивач зазначає, що відповідач, звільняючи ОСОБА_1 , не виплатив всіх належних позивачу сум.

Однак, з наведеного, неможливо встановити які саме суми при звільненні позивачу були виплачені, а які - ні, враховуючи, що вони складаються із основної та додаткової заробітної плати, заохочувальних та компенсаційних виплат, інших виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні, тобто відсутнє посилання на докази суми, нараховані та виплачені йому при звільненні, чим порушено п. 5 ч. 3 ст. 175 та ч. 5 ст. 177 ЦПК України.

Позивачу роз`яснюється, що, у разі неможливості самостійно надати докази, якими позивач обґрунтовую свої позовні вимоги, до позовної заяви додається клопотання витребування доказів.

Відповідно до положень статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Підсумовуючи все вищевикладене, відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України, суддя постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, суддя надає позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків, шляхом подання до суду протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали позовної заяви в новій редакції з додатками та копії позовної заяви з додатками відповідно до кількості учасників справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175, 177, 185, 353 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Центр забезпечення» Управління справами Апарату Верховної Ради України» про стягнення компенсації за невикористану відпустку і середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні - залишити без руху та надати позивачу строк - 10 днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків.

Роз`яснити, що у разі їх не усунення у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу, що не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.О. Заставенко