КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/446/2023
справа № 755/2888/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2023 року Київський апеляційний суд в складі:

Суддя - доповідач: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Невідомої Т.О.

За участі секретаря Моторіної В.А.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс веста» Пасацького Юрія Олександровича на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 15 серпня 2022 року про відмову у відкритті провадження, постановлену суддею Коваленко І.В. у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс веста» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Десята Київська державна нотаріальна контора, про звернення стягнення на спадкове майно,

У С Т А Н О В И В :

У квітні 2022 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс веста» до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Десята Київська державна нотаріальна контора, про звернення стягнення на спадкове майно.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 серпня 2022 року у відкритті провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Десята Київська державна нотаріальна контора, про звернення стягнення на спадкове майно відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, 30.08.2022 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс веста» Пасацький Юрій Олександрович подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, мотивуючи тим, що ухвала є необґрунтованою та ухваленою з порушенням норм процесуального права та не неправильним застосуванням норм матеріального права.

На обґрунтування зазначає, що в основі процесуального правонаступництва лежить правонаступництво в матеріальному праві, яке настає після відкриття провадження в цивільній справі.

Вказує, що процесуальне правонаступництво у спорах, пов`язаних із спадкуванням, грунтується також на нормах статті 1276 ЦК України, згідно з якою, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Тому посилається на те, що спірні правовідносини допускають правонаступництво, а отже вважає, що немає підстав для відмови у відкритті провадження у цій справі.

Зазначає, що аналогічні позиції викладені у постановах Верховного суду від 16 травня 2018 року у справі № 523/17884/16-ц та у постанові від 16.12.2020 у справі № 175/2997/15-ц.

До суду апеляційної інстанції представник позивача та відповідачі не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які не з'явилися, оскільки вони про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і

обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції керувався п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, адже станом на день подачі позову відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер, тобто його цивільна процесуальна правоздатність припинилась. Також виходив з того, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Колегія суддів не повністю погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.

У статті 26 ЦК України визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки.

Згідно з частиною першою статі 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

У статті 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Частиною першою статті 47 ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (частина перша стаття 48 ЦПК України).

Зі вказаних норм права та положень ст.ст. 25, 26 ЦК України та ст. 48 ЦПК України, можна зробити висновок про те, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі повинен мати цивільну процесуальну правосуб`єктність.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20.06.2019 року у справі № 185/998/16-ц .

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до відповіді з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, суду стало відомо, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , дані станом на 28.02.2009 року.

Судом першої інстанції направлено запит до Бучанської об`єднаної територіальної громади.

На даний запит начальником відділу реєстрації місця проживання управління Центру надання адміністративних послуг Бучанскої міської ради інформації: «08.08.2022 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по повідомленню від Ірпінського відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 , було знято з реєстрації місця проживання (з датою видачі актового запису про смерть - ІНФОРМАЦІЯ_3 ) з адреси: АДРЕСА_1 .

Тобто, оскільки відповідач ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , колегія суддів зазначає, що його цивільна процесуальна правоздатність та дієздатність припинилася і він на момент пред`явлення позову не може бути стороною у цивільному процесі.

З цих підстав суд першої інстанції був позбавлений можливості відкрити провадження у справі що ОСОБА_3 , а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі з підстав передбачених пунктом 6 частини першої статті 186 ЦПК України щодо ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом із тим , відмова у відкритті провадження по справі щодо відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не мотивована судом першої інстанції, оскільки вказані особи мають цивільну право- та дієздатність, правовідносини, на які посилається позивач у своїх позовних вимогах , допускає правонаступництво, тому на думку колегії суддів, підстав для відмови у відкритті провадження щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судом не наведено .

Таким чином колегія суддів вважає, що суд неповно встановив обставини справи, прийшов до висновків, які не відповідають обставинам справи , з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст.. 379 ЦПК України Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи наведене, колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції в частині відмови у відкритті провадження по справі щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки така ухвала перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 379 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс веста» Пасацького Юрія Олександровича задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 15 серпня 2022 року в частині відмови у відкритті провадження по справі щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 скасувати, а справу в цій частині направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В решті Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 15 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 23 січня 2023 року.

Суддя - доповідач:

Судді: