Справа № 565/1503/22
Провадження № 2-о/565/7/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2023 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в складі головуючої судді Бренчук Г.В., з участю секретаря судового засідання Щур Н.О., заявниці ОСОБА_1 , представника заявниці ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду в Рівненській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

До суду звернулась ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту, що ОСОБА_1 знаходилась на утриманні у ОСОБА_3 на момент його смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування заяви зазначає, що з 1981 року ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Від шлюбу мають трьох дітей. 03 липня 2008 року шлюб між ними було розірвано. Проте, після розірвання шлюбу заявниця й надалі залишилася проживати разом із ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу та були зареєстровані в їхній квартирі, разом ростили трьох дітей, вели спільне господарство, піклувалися один про одного. З 2007 року по дату смерті чоловіка заявниця ніде не працювала, виховувала дітей, здійснювала догляд за хворим чоловіком, оскільки він за рік до смерті постійно хворів. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. ОСОБА_3 працював на ВП РАЕС та був єдиним годувальником для їхньої сім`ї. З січня 2010 року він отримував пенсію за віком. Під час надання консультацій заінтересованою особою заявниці усно було повідомлено, що для призначенні пенсії, у зв`язку з втратою годувальника, необхідно документально підтвердити факт її перебування на утриманні в померлого чоловіка.

Заявниця вказує, що пенсія ОСОБА_3 була основним джерелом для їхнього існування, оскільки розмір його пенсії був значно більшим ніж в заявниці, та була основним джерелом засобів до існування.

З метою реалізації права на перехід на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, ОСОБА_1 просить встановити факт її перебування на утриманні померлого ОСОБА_3 .

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали подану заяву та з викладених у ній підстав просили суд її задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилась. До суду надійшли заперечення на заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, у яких зазначено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не погоджується із заявою щодо встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні у померлого ОСОБА_3 . Вказує, що законодавством в сфері пенсійного забезпечення не передбачено право переходу на пенсію по втраті годувальника чоловіка/жінки, які проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, тому, факт, який просить встановити заявниця, з урахуванням вимог чинного законодавства, не може тягти за собою правових наслідків у вигляді можливості переходу заявника на пенсію по втраті годувальника, оскільки заявник не відноситься до кола осіб, що мають право на отримання такої пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Вважає, що між заявницею - ОСОБА_1 та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області виник спір щодо права заявника на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника. З цих підстав представник заінтересованої особи просила суд залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду.

Заслухавши пояснення учасників процесу та показання свідків, дослiдивши надані докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28 липня 2022 року у справі №565/719/22 встановлено факт проживання однією сім`єю без шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 03 липня 2008 року до 30 червня 2014 року.

Відповідно до довідки сектору «Реєстрація» відділу «ЦНАП» Департаменту соціального захисту та гідності виконавчого комітету Вараської міської ради № 3480-4/22 від 19 серпня 2022 року ОСОБА_1 з 20 травня 1988 року зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . Цією ж довідкою підтверджується, що за тією ж адресою з 20 травня 1988 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 було зареєстроване також місце проживання і ОСОБА_3 .

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 01 липня 2014 року, вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 54 років, про що складено відповідний актовий запис №118.

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_2 з 2007 року заявниця ніде не працювала

У 2013 року заявниці призначена пенсія за віком, про що свідчить копія пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 виданого 16 жовтня 2013 року.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків №1718-22-01532 від 19 серпня 2022 року з 1 кварталу 2014 року по 2 квартал 2014 року інформація про до доходи ОСОБА_1 відсутня.

Відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №9107/04-04-16, виданої 07 листопада 2022 року, ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує пенсію за віком, розмір якої з січня 2014 року по квітень 2014 року щомісяця становив 1 292,90 грн, у травні 2014 року 1 321,37 грн, у червні 2014 року 1 353,64 коп.

Відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №9106/04-04-16, виданої 07 листопада 2022 року, ОСОБА_3 знаходився на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримував пенсію за віком, розмір якої з січня 2014 року по квітень 2014 року щомісяця становив 4 148,33 грн, у травні 2014 року 4 176,80 грн, у червні 2014 року 4 209,07 коп.

Допитані як свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 показали, що ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_3 , проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, ОСОБА_1 була на утриманні чоловіка, оскільки він працював на ВП РАЕС, потім отримував пенсію розмір якої значно перевищував розмір пенсії заявниці, іншого доходу у ОСОБА_1 не було.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (ч.3 ст.294 ЦПК України).

Пунктом 2 ч.1 ст.315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Як роз`яснено в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Згідно з ст.38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Відповідно до ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в інших зазначених у цій нормі випадках - незалежно від тривалості страхового стажу. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Непрацездатними членами сім`ї, крім інших категорій осіб, вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною 1 ст.91 СК України передбачено, що у випадку, якщо жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, тривалий час проживали однією сім`єю, той із них, хто став непрацездатним під час спільного проживання, має право на утримання відповідно до ст.76 СК України.

Законодавство не містить визначення поняття «чоловік/дружина», які входять до переліку осіб - членів сім`ї, наділених правом на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до п.2.16 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 (з подальшими змінами) (далі - Порядок), за документ, що засвідчує родинні стосунки, приймаються паспорт, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, а також рішення суду.

Рішенням суду від 28 липня 2022 року встановлено факт проживання однією сім`єю без шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 03 липня 2008 року до 30 червня 2014 року.

Відповідно до пункту 2.3. Порядку, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, крім іншого, надається документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

У п.2.11. Порядку зазначено, що за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймається документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Отже, Порядком передбачено встановлення в судовому порядку факту перебування на утриманні померлого годувальника.

У п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання призначення пенсії, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

У запереченнях на заяву заінтересована особа жодних заперечень щодо факту перебування заявниці на утриманні ОСОБА_3 не висловлювала, а посилалась на наявність спору про право, у зв`язку з тим, що заявниця не відноситься до кола осіб, які відповідно до норм законодавства мають право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Проте, отримання такого статусу залежить від вирішення по суті заяви про встановлення відповідного факту.

У матеріалах справи відсутні докази звернення заявниці до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з метою отримання такої пенсії. Саме по собі посилання заінтересованої особи на існування спору про право не є беззаперечним свідченням наявності такого спору.

За таких обставин суд вважає, що в даній справі спір про право відсутній, оскільки за змістом заяви ставиться питання про встановлення факту, який має юридичне значення, на підставі якого в подальшому буде вирішуватись питання про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Аналогічні висновки висловлені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16, Верховним Судом у постановах від 08 квітня 2020 року у справі № 644/4742/19, від 25 березня 2020 року у справі № 204/3782/19, від 03 березня 2021 року у справі № 307/2853/19, від 07 липня 2021 року у справі № 409/1851/19.

Судом встановлено, що доходи померлого ОСОБА_3 значно перевищували по сумі доходи заявниці. Допомога, яка надавалася ОСОБА_1 померлим ОСОБА_3 була для неї хоч і не єдиним, проте постійним та основним джерелом засобів до існування, відтак суд вважає, що наявні підстави для встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні померлого ОСОБА_3 .

Керуючись статтями 264, 265, 315, 319 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на момент його смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 січня 2023 року.

Суддя Г.В.Бренчук