Справа № 523/8186/21
Провадження №2/523/2048/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"27" квітня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Аліна С.С.

за участю секретаря судового засідання - Гарган С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Одесагаз» про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до АТ «Одесагаз», в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення комісії №1612с/1 оператора ГРМ ПАТ «Одесагаз» від 25.03.2021 року про задоволення акту про порушення від 02.11.2020 року №000845 до споживача ОСОБА_1 та розрахунок донарахування об`єму неопублікованого природного газу у розмірі 166 465,50 копійок.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 02.11.2020 року спеціалістом СЕБ №3714 Коротняном Є.С. та спеціалістом СЕБ №2258 Якубишиним Г.В. за результатом вчинення дій зперевірки газового обладнання, а саме лічильника газу Elster BK-G6 №5-16-І, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та зафіксовано порушення, а саме несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, що слугувало підставою для складення Акту про порушення №000845.

09.11.2020 року представником оператора ГРМ ПАТ «Одесагаз» Добрєвим А.В. було складено протокол про направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу.

Позивач не згоден з Актом №000845 від 02.11.2020 року, та звернувся до ОНДІСЕ для проведення трасологічної експертизи лічильника газу типу Elster BK-G6 №5-16-І.

Висновком експерта ОНДІСЕ №21-342 від 04.02.2021 року встановлено, що пломби-наклейки з реквізитами «8317824 ПАО ОДЕССАГАЗ СК БСГ 1824», 8317823 ПАО «ОДЕССАГАЗ СК БСГ 1823», 9684647 БЕЗПЕКА ОДЕСАГАЗ 0002107» та «9684648 БЕЗПЕКА ОДЕСАГАЗ 0002108», які встановлені на лічильнику газу Elster BK-G6 №5-16-І, не знімалися і повторно не встановлювалися; пломба пластичного металу світло-сірого кольору, яка встановлена на лічильнику газу Elster BK-G6 №5-16-І, після первинного встановлення не знімалася і повторно не встановлювалась; характерних трасологічних слідів, що свідчать про розбирання наданого на експертизу лічильника газу Elster BK-G6 №5-16-І немає; слідів заміни вузлів і деталей лічильного механізму досліджувального приладу обліку газу Elster BK-G6 №5-16-І, не виявлено; будь-яких характерних трасологічних слідів несанкціонованого втручання в роботу лічільного механізму наданого на експертизу лічильника газу Elster BK-G6 №5-16-І немає; сторонніх предметів в корпусі наданого на експертизу лічильника газу Elster BK-G6 №5-16-І, не виявлено.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 20.05.2021 року відкрито загальне провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання на 24.06.2021 року на 12год. 40хв.

Ухвалою Суворовського районного суду від 24.06.2021 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до розгляду по суті на 18.11.2021 року на 10год. 30хв.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, в матеріалах справи міститься письмове клопотання представника ОСОБА_2 , в якому позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, просила суд розгляд справи проводити за відсутності позивача (арк.сп. 140).

У судове засідання представник відповідача АТ «Одесагаз» не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, надав до суду письмове клопотання, яке міститься в матеріалах справи, в якому просив суд розгляд справи проводити за його відсутності (арк.сп.108).

У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, які повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-281 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, про те, що позовні вимоги є не обґрунтованими, є не доказаними, тому не підлягаєть задоволенню.

Судом встановлено про те, що 02.11.2020 року спеціалістом СЕБ №3714 Коротняном Є.С. та спеціалістом СЕБ №2258 Якубишиним Г.В. за результатом вчинення дій зперевірки газового обладнання, а саме лічильника газу Elster BK-G6 №5-16-І, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та зафіксовано порушення, а саме несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

02.11.2020 року було складено Акт про порушення №000845 від 02.11.2020 року, а саме несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу) (арк.сп.12-13).

09.11.2020 року представником оператора ГРМ ПАТ «Одесагаз» було складено протокол про направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу (арк.сп.14-15).

Як зазначає позивач, 20.04.2021 року ним отримано лист від відповідача, яким було повідомлено про прийняте рішення комісії №1612с/1 про задоволення акту про порушення (арк.сп.62).

Позивач звернувся до ОНДІСЕ для проведення трасологічної експертизи лічильника газу типу Elster BK-G6 №5-16-І (арк.сп.19-28).

Висновком експерта ОНДІСЕ №21-342 від 04.02.2021 року встановлено, що пломби-наклейки з реквізитами «8317824 ПАО ОДЕССАГАЗ СК БСГ 1824», 8317823 ПАО «ОДЕССАГАЗ СК БСГ 1823», 9684647 БЕЗПЕКА ОДЕСАГАЗ 0002107» та «9684648 БЕЗПЕКА ОДЕСАГАЗ 0002108», які встановлені на лічильнику газу Elster BK-G6 №5-16-І, не знімалися і повторно не встановлювалися; пломба пластичного металу світло-сірого кольору, яка встановлена на лічильнику газу Elster BK-G6 №5-16-І, після первинного встановлення не знімалася і повторно не встановлювалась; характерних трасологічних слідів, що свідчать про розбирання наданого на експертизу лічильника газу Elster BK-G6 №5-16-І немає; слідів заміни вузлів і деталей лічильного механізму досліджувального приладу обліку газу Elster BK-G6 №5-16-І, не виявлено; будь-яких характерних трасологічних слідів несанкціонованого втручання в роботу лічільного механізму наданого на експертизу лічильника газу Elster BK-G6 №5-16-І немає; сторонніх предметів в корпусі наданого на експертизу лічильника газу Elster BK-G6 №5-16-І, не виявлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Правовідносини між газорозподільними підприємствами та споживачами природного газу (населенням) урегульовано Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, а також договорами про приєднання споживача до газорозподільної системи.

Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до положень частини першої, четвертої статті 17 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕ від 30 вересня 2015 року № 2494, в розділі ХІ, частиною 10 пункт 2 визначено порядок направлення ЗВТ на експертизу.

Під час складання протоколу щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу сторона, яка ініціювала експертизу, визначає, ким буде здійснюватися така експертиза (комісією з проведення експертизи ЗВТ та пломб, яка затверджується наказом Оператора ГРМ, або суб`єктом судово-експертної діяльності, діяльність якого регулюється Законом України «Про судову експертизу»).

Згідно п.1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст.ст.11,15 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Частиною 4 статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У висновках Великої Палати Верховного Суду, викладених у Постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц, провадження № 14-503цс18 вказано, що як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини. Складений працівниками ПАТ «ОДЕСАГАЗ» акт-розрахунок є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки, тому оскарження лише факту складення такого акту, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акту. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеному у Постанові від 08 серпня 2018 року у справі № 285/1893/17, оскарження протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення, що є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством. Визнання вимоги про оплату збитків незаконною не передбачено чинним законодавством, оскільки сама вимога носить рекомендаційний характер і сторони у разі необхідності можуть вжити заходів для досудового врегулювання спору. Акт та протокол у разі звернення постачальника електричної енергії із позовом до суду про відшкодування вказаних збитків можуть бути надані як докази, які повинні оцінюватись судом у сукупності з іншими належними доказами, а їх самостійне оскарження не передбачено чинним законодавством. Оскарження порядку визначення розміру і відшкодування збитків, повинно відбуватися виключно під час звернення постачальника з позовом до суду про відшкодування збитків.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 12 вересня 2011 року № 6-25цс11.

Розглядаючи заявлені позовні вимоги по суті, суд врахував, що оспорюваний акт-розрахунок є внутрішнім документом АТ «Одесагаз» і не належить до актів у розумінні ст. 16 ЦК України. Він не є обов`язковим до виконання ненормативним актом, а лише фіксацією виявленого порушення. Отже певних обов`язків на позивача він безпосередньо не покладає, а відтак не порушує його права та інтереси, тим більше, що постачання природнього газу позивачу не припинилось з цих підстав.

Таким чином, оскарження дій лише щодо факту проведення розрахунку заборгованості, як і самого акту-розрахунку, які не встановлюють для позивача будь-яких обов`язків, крім рекомендації сплатити нараховані збитки, що є різновидом претензії, не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав, а тому суд відмовляє в задоволенні позову.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Судом встановлено, про те, що позивач не надав суду доказів в обґрунтування позовних вимог.

Також, суд вважає, що позивачка не довів суду ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

При таких обставинах, позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «Одесагаз» про визнання протиправним та скасування рішення не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 144, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Одесагаз» про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Копію заочного рішення направити сторонам по справі.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено та підписано 01.05.2023 року.

Суддя: Аліна С.С.