Справа № 367/2493/23
Провадження №2/367/3770/2023
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

19 квітня 2023 року м. Ірпінь

Суддя Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В., вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНОГО БАНКУ «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНОГО БАНКУ «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, яка не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ АКЦІОНЕРНИМ БАНКОМ «УКРГАЗБАНК» за позовну вимогу сплачено судовий збір в сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні, як за вимогу немайнового характеру.

В обґрунтування застосування такої ставки судового збору позивач послався на роз`яснення Пленуму ВССУ, що викладені в абз. 2 п.6 постанови №5 від 30.03.2012р. «Про судову практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин».

Однак, у постанові 12 серпня 2021 року №913/680/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: вказано на те, що «…позовні вимоги про звернення стягнення на іпотечне майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами ст.4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.

Відповідна правова позиція викладена ВП ВС в постанові від 26.02.2019 у справі №907/9/17 та постановах ВС від 7.08.2019 у справі №907/628/17, від 14.05.2019 у справі №904/592/18, від 11.06.2020 у справі №917/1368/17.

Таким чином ВС дійшов висновку, про те, що позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки носить майновий характер та оплачується судовим збором відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Окрім того, зміст заявленої вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача. Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.

Таким чином, наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.176 ЦПК України, ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Таким чином позивачу при зверненні до суду із даним позовом, слід було сплатити судовий збір відповідно до визначеної ціни позову.

Відповідно до п. 2.2 договору наступної іпотеки від 26 травня 2016 року, згідно із звітом про визначення ринкової вартості предмета іпотеки, який складено 13.05.2016 року суб`єктом оціночної діяльності ПП «ТА-Експерт-Сервіс» вартість Предмета іпотеки на дату оцінки - 13.05.2016 року складає 537 360 (п`ятсот тридцять сім тисяч триста шістдесят) гривень без ПДВ. Згідно позовних вимог ціна позову зазначена поозивачем у розмірі 849 658 (вісімсот сорок дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят вісім ) гривень 97 копійок.

Відповідно до ч.2 ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову заявленої при поданні позову.

Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За наведеного вище, суд вважає за доцільне визначити розмір судового збору, у відповідності до зазначеної в позові ціни позову, що становить 849 658 (вісімсот сорок дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят вісім ) гривень 97 копійок. З урахування того, що позивачем при зверненні до суду уже сплачено судовий збір у сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні, то позивачу, необхідно доплатити - 10 060 (десять тисяч шістдесят) гривень 88 копійок.

Згідно ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175і177цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Також, слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1.ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи наведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. 185, 260 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНОГО БАНКУ «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків зазначених в ухвалі судді - 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.

У разі не усунення недоліків у встановлений строк, позовна заява відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України буде визнана неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://ip.ko.court.gov.ua/sud1013/.

Суддя Ю.В.Кравчук