Справа № 203/1466/23
Провадження № 2/0203/137/2024
УХВАЛА

29 листопада 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Сливчук В.В.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Вірченка Ю.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження клопотання представника третьої особи про зупинення провадження в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

Чергове підготовче засідання було призначене судом на 29.11.2023 року, в яке з`явились всі учасники справи, що брали участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції.

До початку чергового підготовчого засідання представник третьої особи подав до суду клопотання від 10.10.2023 року в системі «Електронний суд» про зупинення провадження у справі, в якому просить суд: провадження у справі №203/1466/23 зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду судового рішення у цивільній справі №521/7957/22.

Вимоги клопотання представник третьої особи обґрунтував тим, що предметом спору у справі є безпідставно набуті грошові кошти, але фактично предметом спору є стягнення податку з відсотків за депозитом та стягнення податку з судового збору при примусовому виконанні судового рішення, в якому боржник як податковий агент самостійно перерахував до бюджету податок на доходи фізичних осіб за ставкою, передбаченою ст. 167 ПК України. На час укладення депозитних договорів проценти по депозитним вкладам, які повинен виплатити боржник оподаткуванню не підлягали, військовий збір введено не було. Для вирішення справи відповідно до закону необхідно встановити підстави стягнення податку на доходи фізичних осіб з відсотків за депозитом та судового збору з суми, встановленої судом.

Так, представник третьої особи зазначив, що Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України була подана касаційна скарга на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 21.11.2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 18.04.2023 року у справі №521/7957/22. За твердженнями представника третьої особи, предметом судового спору у справі №521/7957/22 є встановлена судом сума стягнення державним виконавцем з боржника (АТ КБ «ПриватБанк») відсотків за депозитною угодою та судового збору в розмірі, які скаржник вважає підлягають вирахуванню податку на доходи фізичних осіб. Депозитна угода була укладена до введення оподаткування на відсотки за депозитом та військовий збір.

На думку представника третьої особи, у справі №521/7957/22 і у справі №203/1466/23 тотожні об`єкт та предмет правового регулювання, а також умови застосування правових норм, суб`єктний склад учасників відносин. Тому представник третьої особи вважає, що існують підстави для зупинення провадження у справі, відповідно до положень пункту 10 частини 1 статті 252 ЦПК України.

Під час підготовчого засідання представник третьої особи підтримав вимоги клопотання у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, підстави звернення до суду із клопотанням пояснив суду таким чином, як про це вказано вище. Також представник третьої особи пояснив, що позивач сплатив гроші стягувачу, сплачені податки зі спірної суми. Фактично спірні питання постали не у безпідставно набутих коштах, а у поверненні сплаченого позивачем податку. Позивач підмінив юридичні поняття та обрав неналежний спосіб захисту. Тому, на думку третьої особи, у вказаних цивільних справах мають місце подібні правовідносини.

Представник позивача заперечував проти задоволення клопотання третьої особи про зупинення провадження у справі та просив суд відмовити у його задоволенні. За твердженнями представника позивача, зупиненню підлягають тільки справи, якщо переглядаються рішення ВП ВС. Тим більше, що правовідносини учасників по вказаним справам не є тотожними, а позивач просить суд повернути не податки, а помилково сплачені суми.

Представник відповідача залишила вирішення клопотання представника третьої особи на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення та думки учасників справи, вивчивши доводи представника третьої особи, викладені в клопотанні про зупинення провадження у справі, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши норми ЦПК України, доходить таких висновків.

Судом встановлено, що ухвалою ВС у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.07.2023 року, справа №521/7957/22, провадження №61-7503ск23, було відкрито касаційне провадження у справі, витребувано з Малиновського районного суду м. Одеси цивільну справу №521/7957/22 за скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», стягувач: ОСОБА_4 , на бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна Сергія Володимировича. Так, зі змісту вказаної ухвали ВС видно, що предметом скарги є бездіяльність державного виконавця в частині невиконання вимог заяви банку про закриття виконавчого провадження.

Предметом позову в цивільній справі №203/1466/23 є стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 8531,64 євро та 2524,51 грн в порядку ст. 1212 ЦК України.

Суд зазначає, що відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках, зокрема, перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених: пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Аналіз викладених норм ЦПК України вказує, що суд має право зупинити провадження у справі до перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Водночас суд, аналізуючи предмет позову в цивільній справі №203/1466/23 та предмет скарги у цивільній справі №521/7957/22, судове рішення якої переглядається палатою ВС, дійшов висновку, що спірні правовідносини між учасниками вказаних цивільних справ не є подібними та у суду відсутні правові підстави для зупинення провадження у справі на підставі п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 251, 252, 253, 258-261, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника третьої особи про зупинення провадження в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, про стягнення безпідставно набутих грошових коштів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складений 06.12.2023 року.

Суддя Ф.М. Ханієва