Справа № 539/695/23
Провадження № 2/539/299/2023
26.04.2023 м.Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Овчаренко О.Л.
за участі секретаря Бобир Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Лубни в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просила визнати житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю подружжя; поділити спільне сумісне майно подружжя, визнавши за позивачем та відповідачем право власності на 1/2 частину вищезазначеного будинку.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 23.10.1982 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 16.08.2013 було розірвано. В шлюбі ними було збудовано житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , та видано свідоцтво на право особистої власності на даний будинок за № НОМЕР_1 від 28.12.1992 на ім`я ОСОБА_2 . Своєю працею та коштами вона брала участь у будівництві даного будинку, ремонті та догляду за ним. Оскільки у неї немає іншого житла, то вони так і проживають з колишнім чоловіком в спірному житловому будинку. Вона доглядає за будинком, господарським будівлями та земельною ділянкою, сплачує комунальні послуги. Неодноразово вона зверталась до свого колишнього чоловіка, щоб визначити частки у праві спільної власності подружжя на вищезазначений житловий будинок, на що не отримала відповіді.
02 березня 2023 року судом постановлено ухвалу про прийняття позову до розгляду, відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
В судове засідання позивач не з`явилась, надала до канцелярії суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, задовольнити позов у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки не повідомив, неподання відповідачем відзиву на позов, згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення у даній справі, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання.
За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи.
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що з 23.10.1982 сторони по справі перебували в шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу.
Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16.08.2013 шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 розірвано. Згідно копії свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок № НОМЕР_1 від 28.12.1992 жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 на праві особистої власності. Свідоцтво видане на підставі рішення виконавчого комітету Лубенської міської ради від 23.12.1992 за №240. Відповідно до копії технічного паспорту на будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_2 житловий будинок побудований у 1992 році; В - погріб, рік побудови 1991; Б гараж, рік побудови 1992; Г сарай, рік побудови 1992; г прибудова, рік побудови 1992. Статтями 22, 24, 28, 29 Кодексу про шлюб та сім`ю України, в редакції, яка була чинною станом на час реєстрації права власності на спірне нерухоме майно, (далі КпШС), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядав за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Роздільним майном кожного з подружжя є також речі індивідуального користування (одяг, взуття тощо), хоча б вони і були придбані під час шлюбу за рахунок спільних коштів подружжя, за винятком коштовностей та предметів розкоші. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Суд може визнати майно, нажите кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з них. Якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов`язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. При цьому суд також бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують. Така правова позиція сформована Верховним Судом та викладена в постановах від 24 травня 2019 року у справі № 360/303/17-ц, від 17 липня 2019 року у справі № 648/2988/16-ц, від 14 листопада 2019 року у справі №570/4823/15-ц. Незважаючи на те, що домоволодіння було зареєстровано лише за відповідачем ОСОБА_2 , однак факт реєстрації спірного нерухомого майна на ім`я одного з подружжя не означає, що воно належить лише цій особі. Майно в цьому разі є спільною сумісною власністю подружжя та належить чоловікові та дружині в рівних частках з моменту реєстрації права власності на нього. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що спірний будинок є об`єктом права спільної сумісної власності сторін по справі як подружжя, оскільки був набутий в період шлюбу, а тому частки кожного з подружжя у цьому праві є рівними. Таким чином, позивач правомірно вимагає поділу майна, набутого в шлюбі, у рівних частках - по 1/2 частині між нею та відповідачем. Тому суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору у сумі 1073,60 грн., тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір. На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 до ОСОБА_2 жилий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) право власності на 1/2 частину жилого будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення в повному обсязі складено та підписано 01.05.2023.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя О.Л. Овчаренко