Справа № 163/20/23
Провадження № 2/163/74/23
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( З А О Ч Н Е )

18 квітня 2023 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Шеремети С.А.

за участю секретаря судового засідання Голядинець О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування коштів з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача.

У позовній заяві ОСОБА_1 просить ухвалити рішення про стягнення ОСОБА_2 безпідставно набуті грошові кошти в сумі 97998,00 гривень.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що у вересні 2022 року Позивач та Відповідач обговорювали можливість доставки Відповідачем Позивачу транспортного засобу з-за кордону. Відповідач заявляв, що має таку можливість, в тому числі і право виїзду за межі України під час воєнного стану та наявність транспорту для перевезення автомобілів. Письмової угоди щодо надання транспортних послуг Позивач та Відповідач не укладали. Остаточна домовленість про перевезення не була досягнута. В той же час, Позивач, сподіваючись на укладення угоди в майбутньому, перерахував Відповідачу зі своїх банківських рахунків кошти. Всього перераховано - 97998 грн. Переказ коштів Позивачем Відповідачу відбувався шляхом банківських. переказів зі своїх банківських рахунків на рахунок відповідача у АТ «Універсал Банк». Домовленості про надання послуг Відповідачем Позивачу так і де були досягнуті і Позивач вважаючи, що кошти ним перераховані позивачу помилково, без будь-якої підстави, заявив Відповідачу вимогу про повернення помилково перерахованих коштів. Спочатку Відповідач заборгованість визнавав і обіцяв повернути. У переписці з братом Позивача, ОСОБА_3 повідомив, що згідний віддавати борг у розмірі 200 доларів США щомісячно, але 4 листопада перервав переписку і не відповідає на телефонні дзвінки станом на день подання позову Відповідач Позивачу кошти не повернув відповідно заборгованість Відповідача перед Позивачем складає 97998 грн. У зв`язку із цим відповідач у відповідності до ст.1212 ЦК України зобов`язаний повернути йому ці кошти.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач про розгляд справи по суті двічі належним чином був повідомлений шляхом публікації судового оголошення на офіційному сайті судової влади, однак в судові засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, про причини неможливості розгляду справи за його відсутності не сповістив.

Рух справи в суді, вирішення заяв та клопотань.

Позовна заява надійшла до суду 03 січня 2023 року.

Ухвалою від 27 січня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Поштове відправлення з копією ухвали суду та матеріалами позову відповідачу не вручене та повернулось до суду, у зв`язку з відсутністю його за місцем проживання.

Ухвалою від 22 лютого 2023 року призначити судове засідання для розгляду позову по суті, а повідомлення відповідача було проведено шляхом публікації на офіційному Інтернет-сайті судової влади.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони ОСОБА_4 , та зазначив, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.

В судові засідання на 28 березня 2023 року, 18 квітня 2023 року відповідач не з`явився, належним чином був повідомлений про час і місце судового засідання, шляхом публікації судового оголошення на офіційному сайті судової влади, заяв чи клопотань по суті чи процедури розгляду не подав

У зв`язку з неякою в судове засідання всіх учасників справи та відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За таких умов та відповідно ст. 280 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд справи.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Позивач ОСОБА_4 має в користуванні картки АТ КБ «Приватбанк» та АТ «Універсал Банк».

Згідно квитанції AT "Універсал Банк" № 53P5-68A3-M4BM-089X від 17.09.2022 ОСОБА_4 перерахував Відповідачу - 37000,00 грн. Цільове призначення платежу: переказ особистих коштів.

Згідно платіжного доручення АТ КБ "Приватбанк" № P24А276549806D87933 від 17.09.2022 ОСОБА_4 перерахував Відповідачу - 29999,00 грн. Цільове призначення платежу: переказ власних коштів.

Згідно платіжного доручення АТ КБ "Приватбанк" № P24A276551464D10506 від 17.09.2022 ОСОБА_4 перерахував Відповідачу - 29999,00 грн. Цільове призначення платежу: переказ власних коштів.

Згідно платіжного доручення АТ КБ "Приватбанк" № P24A279735075D22087 від 18.09.2022 ОСОБА_4 перерахував Відповідачу - 1000,00 грн. Цільове призначення платежу: переказ власних коштів.

Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

Немає.

Застосовані норми права, мотиви та висновки суду.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 року у справі № 922/3412/17 зроблено висновок про те, що «Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України».

Отже, зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна.

Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення учасниками відповідних правовідносин у майбутньому породження певних цивільних прав та обов`язків.

Положення статті 1212 ЦК України застосовуються, зокрема у випадку якщо поведінка набувача, потерпілого не свідчить про існування та виконання договірного зобов`язання.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Дослідженими у справі доказами достовірно встановлено, що 17.09.2022 та 18.09.2022 позивач зі своїх банківських карток здійснив переказ грошових коштів в сумі 97998 гривень на картковий рахунок відповідача.

Як на підставу заявлених позовних вимог про зобов`язання відповідача повернути зазначені грошові кошти позивач посилається на те, що ці кошти він перерахував помилко, тобто без будь-якої достатньої на це правової підстави.

Згідно із ст.12 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач відзиву на позов не подав, тим самим не заперечив викладених у позові доводів позивача і в той же час не довів наявності із ним певних договірних правовідносин, які б слугували підставою для здійснення перерахунку на його користь спірних грошових коштів.

Відтак, існування між сторонами будь-яких договірних правовідносини по справі не доведено і судом не встановлено.

У зв`язку із цим наявні підстави вважати, що перерахування позивачем коштів в сумі 97998,00 гривень на рахунок відповідача відбулося внаслідок помилки позивача.

Таким чином, враховуючи відсутність між сторонами будь-яких договірних правовідносини та неспростовність відповідачем належними, допустимими і достатніми доказами доводів позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог та наявність підстав для застосування у спірних правовідносинах положень ст.1212 ЦК України.

У зв`язку з наведеним позов підлягає задоволенню, а отримані відповідачем на картковий рахунок грошові кошти - стягненню на користь позивача.

Згідно зі ч.1 ст.141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір належить стягнути з відповідача.

Витрати на професійну правничу допомогу понесені позивачем ОСОБА_4 підтверджені договором про надання правової допомоги № 95-22 цк від 30.12.2022, квитанцією № P24A667148487D29265, детальним описом робіт адвоката Кривошея А.М., актом приймання - передачі наданих послуг та складають 5000 грн. У зв`язку із задоволенням вимог позову, ці витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 безпідставно отримані грошові кошти в сумі 97998 (дев`яносто сім тисяч дев`ятсот дев`яносто вісім) гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 1017 (одну тисячу сімнадцять) гривень 58 копійок судового збору.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 5000 (п`ять тисяч) гривень понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте Любомльським районним судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Ім`я позивача: ОСОБА_4 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Ім`я відповідача: ОСОБА_2 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Головуючий : суддя С.А. Шеремета