ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3088/23
провадження № 4-с/753/59/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецька О.Р.,

при секретарі - Григораш Н.М.,

за участю:

представника скаржника ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус»

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаною скаргою, мотивуючи свої вимоги тим, що на примусовому виконанні у Дарницькому відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебував виконавчий лист №753/1968/14 виданий 29.10.2014 р. Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» боргу в розмірі 81 379 грн. 59 коп., виконавче провадження НОМЕР_1. Вказує, що 29.03.2017 р. державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на належне їй майно у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору. 29.03.2017 р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, в якій зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 29.03.2020 р. Станом на дату звернення до суду з даною скаргою, виконавчий лист не був повторно пред`явлений до виконання. Крім того вказує, що судом було відмовлено стягувачу в поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачі дубліката виконавчого листа. З огляду на викладене вважає, що Дарницьким ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) допущено бездіяльність щодо не знаття арешту з належного їй майна, у зв`язку із чим скаржник звернулась до суду з даною скаргою.

Представник скаржника в судовому засіданні підтримав скаргу.

Представник Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не прибув, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду скарги заінтересована особа була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі.

Оскільки неявка вказаних осіб в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги, суд в порядку, визначеному ч. 2 ст. 450 ЦПК України вважає за можливе розглянути скаргу за їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 12.11.2015 року постановою старшого державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Шевченко М.Р. відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа №753/1968/14 виданого 29.10.2014 р. Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» боргу в розмірі 81 379 грн. 59 коп. (а.с.34)

Постановою головного державного виконавця Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 29.03.2017 р. у виконавчому провадженні НОМЕР_1 накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 89 517 грн. 54 коп. (а.с.33)

Відповідно до інформаційної довідки від 17.01.2023 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 29.03.2017 р. зареєстровано обтяження - арешт нерухомого майна ОСОБА_1 , на підставі постанови Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві про арешт майна від 29.03.2017 р. НОМЕР_1. (а.с.40)

29.03.2017 р. головним державним виконавцем Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, в якій зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 29.03.2020 р. (а.с.36)

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05.10.2020 р. замінено стягувача - ПАТ «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Видано дублікат виконавчого листа у справі №753/1968/14 за позовом ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Поновлено строк пред`явлення дублікату виконавчого листа №753/1968/14 до виконання.

Постановою Київського апеляційного суду від 13.01.2021 р. ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 05.10.2020 року в частині задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа у справі №753/1968/14 за позовом ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а також в частині поновлення строку для пред`явлення дублікату виконавчого листа №753/1968/14 - скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Заяву ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа на примусове виконання по справі за позовом ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

В іншій частині ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 05 жовтня 2020 року залишено без змін.

26.10.2023 р. представник скаржника ОСОБА_2 звернувся до Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про зняття арешту з майна, що належить ОСОБА_1

02.02.2023 р. Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) листом повідомив представника скаржника, що зняття арешту з майна боржника не вбачається за можливе, оскільки виконавче провадження завершено відповідно до п.2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, виконавче провадження НОМЕР_1 було знищено.

Як вбачається із матеріалів справи, стягувачем повторно не пред`явлено виконавчий лист №753/1968/14 від 29.10.2014 р. до виконання в строк до 29.03.2020 р., про що було вказано в постанові про повернення виконавчого документа.

Крім того, суд враховує, що постановою Київського апеляційного суду від 13.01.2021 р. заяву ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа №753/1968/14 на примусове виконання, залишено без задоволення.

Тобто, Київський апеляційний суд не вбачав підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачі дубліката виконавчого листа.

Таким чином зобов`язання скаржниці за судовим рішенням відсутнє, проте існують заходи забезпечення виконання судового рішення у вигляді накладеного арешту на майно скаржниці в зв`язку з чим вона вимушена була звернутися до суду з даною скаргою.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі по тексту - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписом ст. 2 цього Закону засадами виконавчого провадження є верховенство права; обов`язковість виконання рішень; законність; диспозитивність; справедливість; неупередженість та об`єктивність; гласність та відкритість виконавчого провадження; розумність строків виконавчого провадження; співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Ст. 18 Закону № 1404-VIII зобов`язує виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом.

Відповідно до частин 1-4 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Підстави та порядок зняття арешту з майна (коштів) боржника регламентований ст. 59 Закону № 1404-VIII.

Частиною 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Виходячи зі змісту п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», судам роз`яснено, що вимоги сторони виконавчого провадження про зняття арешту з майна розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, оскільки є процесуальною дією державного виконавця.

Аналогічної позиції притримується Верховний Суд, зокрема, у постанові від 28.10.2020 року (справа № 204/2494/20), в якій зазначено, що повернення державним виконавцем своєю постановою виконавчого документу стягувачу не змінює характеру правовідносин та вимоги боржника про скасування арешту майна не можуть розглядатися у позовному провадженні, оскільки у такому випадку позивач одночасно має бути й відповідачем, так як його майно арештовано державним виконавцем і він є боржником за виконавчим провадженням, що є неможливим відповідно до вимог ст. ст. 42, 48, 175, 447 ЦПК України.

Боржник у виконавчому провадженні не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розд. VII ЦПК України (постанова Верховного Суду від 24.05.2021 року у справі № 712/12136/18).

Так, відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Системний аналіз як норм Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 року так і Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року свідчить про те, що у разі закінчення виконавчого провадження, за винятком випадків, встановлених законом, повернення виконавчого документа, арешт, накладений на майно боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

До того, завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно з висновком Верховного Суду, який міститься у постанові від 27.03.2020 року (справа № 817/928/17), не зняття відповідачем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачеві є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання зняти арешт з нерухомого майна позивача.

Як вбачається із матеріалів справи арешт майна ОСОБА_1 , накладений постановою державного виконавця Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 29.03.2017 р., ВП НОМЕР_1 залишається не знятим.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Скаржник відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України довела належними та допустимими доказами (ст. ст. 77, 78 ЦПК України) обґрунтованість скарги.

Відповідно до частини 2 статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, оцінюючи зібрані по даній справі докази, суд дійшов висновку, що вимоги скарги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 447, 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не зняття арешту з майна ОСОБА_1 , накладеного постановою Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 29.03.2017 р., у виконавчому провадженні НОМЕР_1.

Зобов`язати Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з майна ОСОБА_1 , який накладено постановою Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 29.03.2017 р., у виконавчому провадженні НОМЕР_1.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА