Справа № 523/1757/23
Провадження №2/523/1993/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря - Щербан О.Д.,

позивачки - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

УСТАНОВИВ:

30 січня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посилаючись на те, що у сторін під час перебування у шлюбі народилося двоє дітей, з листопада 2022 року відповідач залишив сім`ю, дітей не відвідує та ухиляється від покладених на нього ст. 180 СК України обов`язків, діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Як відомо позивачці інших дітей чи непрацездатних батьків у відповідача немає. ОСОБА_1 визначила розмір аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Після надходження позовної заяви суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

01 лютого 2023 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, також повідомила суду, що працює спеціалістом КП «Теплопостачання міста Одеси».

Відповідач у судовому засіданні пояснив, що позов він не визнає, оскільки на даний час не працює та не отримує доходів.

Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

В ході розгляду справи судом встановлено, що з 26 листопада 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбу, актовий запис № 1766.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у подружжя народилася донька ОСОБА_3 , актовий запис 4916, складений 21 травня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, та ІНФОРМАЦІЯ_2 - син ОСОБА_4 , актовий запис № 1917, складений 06 серпня 2019 року Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, батьками яких у свідоцтвах про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 зазначені: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 .

На даний час сторони припинили спільне проживання, діти проживають разом із матір`ю та знаходяться на її утриманні, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Крім того, статтею 181 СК України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину.

Відповідно до вказаної статті способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою ВР N789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення уСімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Згідно з нормами ч.1 та 2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Нормами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Судом встановлено, що діти виховуються позивачкою і потребують матеріальної допомоги, відповідач працездатний, непрацездатних батьків та інших дітей на своєму утриманні не має, у зв`язку з чим може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Його посилання на відсутність доходів не звільняє його від обов`язку утримувати дітей.

Оцінивши надані докази в сукупності та з урахуванням того, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання малолітніх дітей, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх доходів відповідача забезпечать права та інтереси дітей і не порушать права та інтереси батька, а тому підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи те, що позивачка звернулася до суду з позовом 30 січня 2023 року, тому і стягнення аліментів необхідно здійснювати саме з вказаної дати.

Нормами ч.1 ст.430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, враховуючи вказану норму, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає також стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст.12,13,76-81,89,95, 141,258-259,263-265,268,273,279,354,355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОПКК: НОМЕР_4 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі 1/3 частини від усіх доходів ОСОБА_2 , але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.01.2023 року і до повноліття доньки, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_8 , а з 11.05.2032 р. у розмірі 1/4 частини від усіх його доходів і до досягнення сином повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Суддя

Повне рішення складено 28.04.2023 р.