Ухвала

26 квітня 2023 року

місто Київ

справа № 607/6744/22

провадження № 61-5717ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Яремка В. В. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Ступак О. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського апеляційного суду від 13 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «ФАВОРИТ-2» Приватного підприємства «Дружба сервіс-житло 1», Приватного підприємства «Дружба сервіс-житло 1» про визнання порушеним права споживача, визнання неналежним виконання договору про надання

житлово-комунальних послуг, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 році ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, просив визнати порушеним його право споживача на належну якість продукції, послуги; зобов`язати Дочірнє підприємство «ФАВОРИТ-2» Приватного підприємства «Дружба сервіс-житло 1» (далі - ДП «ФАВОРИТ-2») та Приватне підприємство «Дружба сервіс-житло 1» (далі - ПП «Дружба сервіс-житло 1») усунути захаращення в будинку АДРЕСА_1 , зокрема, незаконні перестінки, шафи, коробки та інше; зобов`язати оформити і направити адміністративні матеріали в адміністративну комісію виконавчого комітету Тернопільської міської ради, у випадку невиконання приписів на усунення порушень видати нові приписи на усунення порушень з подальшим оформленням адміністративних матеріалів.

Також у жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП «ФАВОРИТ-2» та ПП «Дружба сервіс-житло 1», в якому просив визнати неналежним виконанням договору про надання житлово-комунальних послуг; зобов`язати відповідачів усунути недоліки, а саме: захаращення, порушення вимог пожежної безпеки, вивезти зайві предмети, розібрати незаконні перегородки у будинку АДРЕСА_1 , притягнути до адміністративної відповідальності осіб, які вчиняють приписи про порушення строком виконання на 1 день, а у випадку їх невиконання - кожного дня видавати замість невиконаних приписів нові та кожного разу матеріали справи про адміністративні правопорушення направляти на розгляд в адміністративну комісію виконавчого комітету Тернопільської міської ради; зобов`язати відповідачів надати відповідь на запит від 03 травня 2022 року.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 жовтня 2022 року позовні заяви ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 лютого 2023 року, залишеним без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 13 квітня 2023 року, у позові відмовлено.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено такі обставини. Послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 надає ДП «ФАВОРИТ-2» відповідно до договору від 24 вересня 2021 року № 239. ДП «ФАВОРИТ-2» створено комісію, якою проведено обстеження технічного поверху, сходових маршів і площадок, коридорів у будинку за зазначеною адресою на предмет дотримання мешканцями будинку пожежної безпеки. За результатами огляду встановлено, що на момент обстеження на технічному поверсі меблів, вибухонебезпечних матеріалів та інших предметів не виявлено; на коридорах проходах, сходових маршах і площадках відсутні вбудовані шафи та комори; шляхи евакуації не перекриті та можуть забезпечити вільний доступ до виходу у разі виникнення надзвичайної ситуації, про що складено акт від 03 квітня 2022 року. 17 травня 2022 року відповідач листом повідомив позивача про розгляд його звернення від 03 травня 2022 року.

Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що позивачем не доведено порушення його прав як споживача житлово-комунальних послуг. Зокрема, не доведено наявності захаращень та перестінок, які, на переконання позивача, порушують його права.

Щодо вимог позову про зобов`язання відповідачів оформити і направити адміністративні матеріали в адміністративну комісію Виконавчого комітету Тернопільської міської ради, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, визнав їх безпідставними, оскільки відповідачі відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення не є уповноваженими особами на складання адміністративних протоколів з приводу правопорушень, пов`язаних з порушенням правил користування житловими будинками і приміщеннями.

У квітні 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 , в якій заявник просить постанову Тернопільського апеляційного суду від 13 квітня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої та апеляційної інстанцій.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства);

4) справи про розірвання шлюбу;

5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у цій справі є вимоги немайнового характеру - про визнання порушеним право споживача, визнання неналежним виконання договору про надання житлово-комунальних послуг, зобов`язання вчинити дії.

Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України ця справа не відноситься до тієї категорії справ, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до винятків з цієї категорії спорів, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Урахувавши предмет позову, судові рішення, ухвалені у такій справі, не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

У касаційній скарзі немає посилання на зазначені випадки.

Підстав для висновку про те, що справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, І що справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, немає.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. При цьому право на суд не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, і такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 36 рішення ЄСПЛ у справі «Golder v. the United Kingdom» (Голдер проти Сполученого Королівства) від 21 лютого 1975 року та пункт 27 рішення ЄСПЛ у справі «Пелевін проти України» від 20 травня 2010 року.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення ЄСПЛ у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, є підстави для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського апеляційного суду від 13 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «ФАВОРИТ-2» Приватного підприємства «Дружба сервіс-житло 1», Приватного підприємства «Дружба сервіс-житло 1» про визнання порушеним право споживача, визнання неналежним виконання договору про надання

житлово-комунальних послуг, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Копію ухвали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Яремко

А. С. Олійник

О. В. Ступак