Провадження № 2/344/346/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2023 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Шамотайла Л.В.

секретаря судового засідання Устинської Н.С.

за участю сторін:

представника позивача адвоката Яковишина В.Ю.

представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Комунального некомерційного підприємства Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги Івано-Франківської міської ради про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

16 вересня 2021 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача Комунального некомерційного підприємства Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги Івано-Франківської міської ради про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 04.01.2011 прийнята на посаду лікаря-офтальмолога у Івано-Франківській міській поліклініці №4. Згодом, у зв`язку із реорганізацією шляхом злиття Міської поліклініки №4 у Комунальне некомерційне підприємство Центр первинної консультативно-діагностичної допомоги Івано-Франківської міської ради ОСОБА_3 переведена на посаду лікаря-офтальмолога у КНП ЦПМКДД. Наказом директора КНП ЦПМКДД від 09.08.2021 № 283/ОС ОСОБА_3 звільнено із займаної посади 09.08.2021 у зв`язку із скороченням чисельності працівників, п.1. ст. 40 КЗПП України. Таке звільнення вважає незаконним та таким, що здійснено із порушенням чинного законодавства України. Позивач не була попереджена про наступне звільнення їй не пропонувалися вакантні посади. ОСОБА_3 із наказом від 02.06.2021 № 245 ознайомлена (під розпис) не була. Жодного персонального попередження про звільнення за 2 місяці до видання оспорюваного наказу не отримувала, їй не було запропоновано вакантних посад відповідно до її освіти, досвіду та кваліфікації, які існували на день звільнення. Відповідачем не визначався перелік працівників, які повинні залишитися на посаді, не враховано переважне права ОСОБА_3 на залишення на роботі. ОСОБА_3 має вищу освіту, отримала диплом спеціаліста із відзнакою, має сертифікат спеціаліста який підтверджує проходження нею у 2017 році атестації на визначення знань та практичних навичок і яким підтверджено її звання за спеціальністю офтальмологія. Крім того, позивачка має сертифікат спеціаліста, який підтверджує проходження нею у 2017 році атестації на визначення знань та практичних навичок і яким підтверджено її звання лікаря за спеціальністю офтальмологія. Відповідачем не взято до уваги численні конференції та семінари в яких позивач брала участь з метою вдосконалення своїх знань та

навичок. Не взято до уваги також те, що ОСОБА_3 має 10-ти річний стаж роботи на цьому підприємстві, вона одружена і на момент її звільнення була єдиною особою в сімї із самостійним доходом, оскільки чоловік ОСОБА_4 перебував і перебуває на обліку, як безробітний в Івано-Франківському міському центрі зайнятості. Вважає, що відповідач звільнив її незаконно, всупереч процедурі визначеної ст..43 КЗпП України. Звертає увагу суду на те, що 22.07.2021 на засіданні Первинної профспілкової організації КНП «ЦПМКДД» на якому розглядалося подання відповідача про розірвання з ОСОБА_3 трудового договору , були присутні тільки члени профспілкого комітету, проте це подання розглядалось без позивача. ОСОБА_3 ніхто не повідомляв про дату та час розгляду Первинною профспілковою організацією КНП «ЦПМКДД» подання про розірвання з нею трудового договору. У зв`язку з цим ОСОБА_3 не була обізнана про дату, час та місце розгляду подання, вона була позбавлена можливості подати будь-які заяви, заперечення чи пояснення. За таких обставин позивач просить задовольнити її позов в повному обсязі.

Ухвалою суду від 17 вересня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження (а.с. 35).

11 жовтня 2021 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити, вважає, позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими. Зазначає, що стосовно законності скорочення працівників КНП «ЦПМКДД», Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області було проведено позаплановий захід державного контролю з метою здійснення перевірки законності проведення скорочення чисельності працівників вторинної ланки КНП «ЦПМКДД» на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. 19.07.2021 за результатами перевірки було складено акт № ІФ1946/537/АВ у якому зазначається, що роботодавцем не було порушено жодних порушень вимог законодавства під час проведення скорочення чисельності працівників в КНП «ЦПМКДД» (а.с.64-73).

19.10.2021 позивачем подано до суду відповідь на відзив в якому зазначено, що твердження відповідача у відзиві на позовну заяву не спростовують незаконність ОСОБА_3 з посади лікаря-офтальмолога хірургічного відділення СП «Міська поліклініка №4» Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультатитвно- діагностичної допомоги Івано-Франківської міської ради». У прохальній частин відзиву просить: визнати незаконним та скасувати наказ Комунального некомерційного підприємства Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги Івано-Франківської міської ради (ідентифікаційний код 42352786) від 09.08.2021 №283/ОС про звільнення ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з посади лікаря- офтальмолога хірургічного відділення СП Міська поліклініка №4"; поновити ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді лікаря- офтальмолога хірургічного відділення СП Міська поліклініка №4 Комунального некомерційного підприємства Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги Івано-Франківської міської ради (ідентифікаційний код 42352786) з 09.08.2021; Стягнути з Комунального некомерційного підприємства Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги Івано-Франківської міської ради (ідентифікаційний код 42352786) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу; Стягнути з Комунального некомерційного підприємства Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги Івано-Франківської міської ради (ідентифікаційний код 42352786) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати; відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині поновлення на посаді (п. 4) та присудження виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць (п.2) звернути до негайного виконання (а.с.132-135).

03.11.2021 представником відповідача подано до суду заперечення проти відповіді на відзив, у прохальній частині просить: у задоволенні позовних вимог щодо визнання незаконним, скасування наказу КНП « ЦПМКДД» №283/ОС від 09.08.2021, поновлення ОСОБА_3 на роботі та оплати їй вимушеного прогулу відмовити. (а.с. 146-156).

Ухвалою суду від 09 грудня 2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні та представник позивача позовні вимоги підтримали на підставах, викладених у позові, просили позов задовольнити у повному обсязі. В матеріалах справи міститься письмова промова (заключне слово) подане стороною позивача 29.03.2023 (а.с. 141-147).

Представник відповідача у судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити, пояснив, що відповідачем не були порушені норми трудового законодавства в подальшому стороною відповідача було подано заяву про розгляд справи у відсутності відповідача.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

04.01.2011 року заведена трудова книжка ОСОБА_3 (а.с.6-8).

09.08.2011 року Комунальним некомерційним підприємством Центр первинної консультативно-діагностичної допомоги Івано-Франківської міської ради видано наказ № 283/ОС про звільнення ОСОБА_3 на підставі п.1 ст.40 КЗпП України (а.с.9).

Позивач ОСОБА_3 має вищу освіту, отримала диплом спеціаліста із відзнакою, має сертифікат спеціаліста який підтверджує проходження нею у 2017 році атестації на визначення знань та практичних навичок і яким підтверджено її звання за спеціальністю офтальмологія (а.с.10-15).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, 10.09.2009 ОСОБА_4 зареєстрував шлюб із ОСОБА_5 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 (а.с.16,102).

ОСОБА_4 , чоловік позивачки перебуває на обліку як безробітний в Івано-Франківському міському центрі зайнятості з 21 грудня 2020 року (а.с.17, 18,100).

22.07.2021 складений Протокол №14 Первинної профспілкової організації КНП «ЦПМКДД». Порядок денний: Про ознайомлення з поданням про розірвання трудового договору і проведення голосування по згоді на розірвання трудового договору на підставі п.1 ст.40 КЗпП України (а.с.19).

04.01.2011 Івано-Франківською міською поліклінікою № 4 видано Наказ № 2-к Про прийом на роботу лікаря-офтальмолога ОСОБА_3 (а.с.41).

Як вбачається з довідки № 240 ОСОБА_3 працює в Комунальному некомерційному підприємстві Центр первинної консультативно-діагностичної допомоги Івано-Франківської міської ради на посаді лікаря-офтальмолога та отримує зарплату (а.с.42).

07.05.2021 складений Протокол засідання комісії для визначення працівників, що мають переважне право залишитися на роботі при скороченні, або таких, яких заборонено звільняти з ініціативи роботодавця по КНП «ЦПМКДД» (а.с.43-44).

Станом на 04.01.2021 структурним підрозділом «Міська поліклініка № 4» складено Штатний розпис медичного та іншого персоналу (а.с.45-57).

Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області було проведено позаплановий захід державного контролю з метою здійснення перевірки законності проведення скорочення чисельності працівників вторинної ланки КНП «ЦПМКДД» на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. 19.07.2021 за результатами перевірки було складено акт № ІФ1946/537/АВ у якому зазначається, що роботодавцем не було порушено жодних порушень вимог законодавства під час проведення скорочення чисельності працівників в КНП «ЦПМКДД» (а.с.75-81).

Відповідно до довідки КНП «ЦПМКДД» від 08.10.2021 № 388/69-92 ОСОБА_3 була нарахована вихідна допомога при звільненні ( а.с.82), яка була нарахована згідно до Довідкою № 281 від 08.10.2021 (а.с.83).

Комунальне некомерційне підприємство Центр первинної консультативно-діагностичної допомоги Івано-Франківської міської ради зверталося із поданням до Первинної профспілкової

організації КНП «ЦПМКДД» про розірвання трудового договору на підставі п.1 ст.40 КЗпП України з певними працівниками (а.с.95-96)

21.07.2021 ОСОБА_3 зверталася із заявою до директора КНП «ЦПМКДД» про залишення її на роботі, оскільки вона є єдиною особою в сімї із самостійним доходом, оскільки чоловік ОСОБА_4 перебував і перебуває на обліку, як безробітний в Івано-Франківському міському центрі зайнятості, на яку отримала відмову (а.с.98-99).

Також на утриманні позивача є син - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.101).

24.05.2021 складено протокол № 3 засідання комісії з визначення осіб, які мають переважне право залишитися на роботі або щодо яких встановлено обмеження на звільнення за скороченням (а.с.103-116).

14.05.2021 складено протокол засідання комісії з визначення працівників, які мають переважне право залишитися на роботі при скороченні або таких, яких заборонено звільняти з ініціативи роботодавця по КНП «ЦПМКДД» (а.с.117-120).

07.05.2021 складено протокол засідання комісії з визначення працівників, які мають переважне право залишитися на роботі при скороченні або таких, яких заборонено звільняти з ініціативи роботодавця по КНП «ЦПМКДД» (а.с.121-122).

05.05.2021 Комунальним некомерційним підприємством Центр первинної консультативно-діагностичної допомоги Івано-Франківської міської ради видано наказ № 194 Про створення комісії для визначення працівників, що мають переважне право залишитися на роботі при скороченні, або таких, яких заборонено звільняти з ініціативи роботодавця по КНП «ЦПМКДД» (а.с.123).

КНП «ЦПМКДД» попереджало ОСОБА_3 про звільнення, яке відбудеться 09.08.2021 (а.с.124).

07.06.2021 КНП «ЦПМКДД» складено акт про те, що лікар-офтальмолог ОСОБА_3 із повідомленням № 467/69-79 від 03.06.2021 про її звільнення з посади лікаря-офтальмолога на підставі п.1 ст.40 КЗпП України ознайомлена, від підпису відмовилася (а.с.125).

Начальником СП «Міська поліклініка № 4» була дана характеристика на ОСОБА_3 (а.с.166).

В матеріалах справи міститься письмова промова (заключне слово) подане стороною позивача 29.03.2023 в якому сторона позивача підтримує в повному обсязі позовні вимоги (т.2, а.с. 141-145).

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно частини першої-другої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення (частини 1 і 6 статті 43 Конституції України).

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений в абзаці 7 статті 5-1 КЗпП України правовий захист від незаконного звільнення.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно з ч. 1, п. 2, 3 ч. 2 статті 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06 листопада 1992 року, розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Отже, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Відповідно до частини 2 статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

За правилами частини 1 і 3 статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини 2 статті 40, частини 3 статті 49 2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-3048цс15.

Позивачу відповідачем при повідомленні про заплановане вивільнення від 03.06.2021 за №467/69-76 було запропоновано переведення на посаду молошої медичної сестри КНП «ЦПМКДД» з місячною оплатою 6000 грн. (а.с.124), тобто виконано свій обов`язок роботодавця щодо пропозиції позивачу будь-яких вакантних посад чи роботи за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду.

Відповідачем також аргументовано, що згідно до поданої характеристики позивача, остання має медичний стаж роботи 10 років, 4 місяці, кваліфікаційної категорії не має, отримала сертифікат лікаря-спеціаліста, свій фаховий рівень підвищувала на стажуванні в 2017 році та на курсах ТУ в 2020 році, за час роботи на посаді були випадки некоректного відношення позивача до пацієнтів, з приводу чого були усні та письмові звернення, позивач не приймала участі в пропаганді медичних знань, не проводила виступи на лікарських конференціях, за період з 01.01.2021 по 01.05.2021 року прийняла 796 пацієнтів (в порівнянні з іншими колегами за цей же період : 929 пацієнтів; 1123 пацієнта та 787 пацієнтів), вказано, що позивач має повільніший професійний розвиток порівняно з іншими лікарями-офтальмологами, великі обсяги втрати робочого часу, не зважаючи на 10-річний досвід роботи не має кваліфікаційної категорії (присвоєне звання лікаря-спеціаліста) у зв`язку з чим, всебічно враховуючи рівень кваліфікації та продуктивності праці, Комісія прийшла до висновку, що про те, що відповідач має нижчий рівень кваліфікації та продуктивності праці порівняно з іншими лікарями-офтальмологами КНП «ЦПМКДД», тобто, роботодавцем було проведено порівняння продуктивності праці та кваліфікації працівників та виконано свій обов`язок, встановлений ч. 1 ст. 42 КЗпП України.

Профспілкою було надано згоду на звільнення позивача, а роботодавцем дотримано положень ст. 43 КЗпП України (а.с.93-94).

Актом №ІФ1946/537/АВ Управління Держпраці в Івано-Франківській області Державної служби України з питань праці не вказується про допущення порушень роботодавцем при дотриманні законодавства під час проведення скорочення чисельності працівників КНП «ЦПМКДД» (а.с.75-81).

Відтак суд вважає спростованими відповідачем покликання позивача щодо незаконності його звільнення.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно до змісту ч.1 ст.13, ст.81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи все вищенаведене суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4, 9, 10-13, 76-81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354, 355, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Шамотайло О.В.