Справа № 209/757/21
Провадження № 2/209/88/23
УХВАЛА

03 квітня 2023 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шендрика К.Л.,

за участі секретаря Драгунцевої С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог Державний реєстратор Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради Дніпропетровської області Астафьєва Яна Вікторівна, Державний реєстратор приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Прожуган Марія Анатоліївна, Державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Мороз Дмитро Олександрович, Державний реєстратор приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузьменко Інна Петрівна, Державний реєстратор Комунального підприємства Куманівецької сільської ради Вінницької області "Вектор" Гавришенко Вікторія Олексіївна, Державний реєстратор Подільського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Кравцова Олена Сергіївна, про зняття арешту,

в с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебуває вище зазначена цивільна справа.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26.03.2020 року (справа № 757/12845/20-к) у кримінальному провадженні № 0001244 від 18.03.2020 року накладено арешт на майно, з метою забезпечення відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову), а саме: приміщення спортивного залу (вбудоване приміщення № 105), загальна площа 297,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ; квартира АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і видів судочинства цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Окрім наведеного, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання законодавчими актами.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 сті 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

З аналізу ст. 19 ЦПК України виходить, що суди загальної юрисдикції розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України, Господарським процесуальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Щодо юрисдикції суду за вимогами про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами кримінального судочинства, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №202/5044/17 (провадження №14-119цс18), викладена наступна позиція:

- Якщо арешт накладений за КПК України 2012 року на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, то вирішення питання щодо зняття такого арешту й оскарження відповідних дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012 року.

Аналогічна позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного суду від 28 листопада 2018 року у справі №636/959/16-ц (провадження №14-366цс18), від 12 грудня 2018 року у справі №640/17552/16-ц (провадження №14-418цс18), від 27 березня 2019 року у справі №202/1452/18 (провадження №14-559цс18), від 11 вересня 2019 року у справі №504/1306/15-ц (провадження №14-323цс19)).

Частиною першою статті 1 КПК України 2012 року встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження та його скасування, регулюються главою 17 КПК України 2012 року.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

З аналізу вказаної статті витікає, що власник або інший володілець майна під час досудового розслідування та судового провадження не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України 2012 року слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України 2012 року є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.

На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України 2012 року), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу).

Крім того, у КПК України 2012 року немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу. З огляду на вказане, беручи до уваги відсутність у слідчого повноважень при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, Велика Палата Верховного Суду вважає, що для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за КПК України 2012 року, накладений арешт у кримінальному провадженні, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому частиною другою статті 174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.

Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26.03.2020 року, на приміщення спортивного залу (вбудоване приміщення № 105), загальна площа 297,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ; квартиру АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладено в кримінальному провадженні за правилами КПК України, тому питання про зняття такого арешту підлягає розгляду за правилами КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин провадження у справі в частині позовних вимог про припинення арешту накладеного на спірне майно на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26.03.2020 року - підлягає закриттю.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255, 259, 260, 261 ЦПК України, суд-

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог Державний реєстратор Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради Дніпропетровської області Астафьєва Яна Вікторівна, Державний реєстратор приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Прожуган Марія Анатоліївна, Державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Мороз Дмитро Олександрович, Державний реєстратор приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузьменко Інна Петрівна, Державний реєстратор Комунального підприємства Куманівецької сільської ради Вінницької області "Вектор" Гавришенко Вікторія Олексіївна, Державний реєстратор Подільського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Кравцова Олена Сергіївна, про зняття арешту в частині позовних вимог про припинення арешту накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26.03.2020 року по справі № 757/12845/20-к - закрити.

Роз`яснити позивачу його право звернутися із відповідною заявою в порядку КПК України до відповідного суду в межах територіальності якого проводиться дане кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського Апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: К.Л. Шендрик