РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2023 року

м. Рівне

Справа № 570/1603/21

Провадження № 22-ц/4815/898/23

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Шимківа С.С.,

суддів: - Гордійчук С.О., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання - Мороз А.В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк",

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє у своїх інтересах та інтересах її неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 25 травня 2023 року (ухвалене у складі судді Штогуна О.С.) у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах її неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

в с т а н о в и в :

У квітні 2021 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" звернулося до суду з позовом, яким просить в рахунок задоволення грошових вимог позивача в сумі 95252 доларів 97 центів США та 198255 гривень 83 копійки за кредитним договором №10/08/К-Ф-15 від 21 липня 2008 року звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку, площею 0,1498 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:013:0137, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; незавершене будівництво житлового будинку (відсоток готовності - 75%) площею - 181,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належать відповідачам на праві спільної часткової власності по 1/7 частині кожному, встановивши початкову ціну продажу предмета застави з прилюдних торгів, в розмірі визначеному суб`єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства України на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ АБ "Укргазбанк" посилається на те, що 21 липня 2008 року між ним та ОСОБА_8 було укладено кредитний договір №10/08/К-Ф-15 (далі - кредитний договір). Відповідно до п.1.1 кредитного договору банк відкрив ОСОБА_8 невідновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом 106000 доларів США на строк з 21 липня 2008 року по 20 липня 2028 року із сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 13,8% річних. Банк свої зобов`язання перед позичальником виконав в повному обсязі, а позичальник свої зобов`язання за кредитним договором порушив, у зв`язку з чим банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_8 про стягнення заборгованості. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 08 вересня 2016 року по справі №570/4074/14-ц, з ОСОБА_8 стягнуто на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" заборгованість в сумі 95252 долари 97 центів США та 198255 гривень 83 копійки. 21 липня 2008 року між ВАТ АБ "Укргазбанк" (на даний час ПАТ АБ "Украгазбанк") та ОСОБА_9 , в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №10/08/К-Ф-15, було укладено договір іпотеки №10/08/І-Ф-15, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Самсонюком Ф.П., зареєстрований в реєстрі за №692, предметом якого є майно: земельна ділянка, площею 0,1498 га, що знаходиться за адресою: Рівненська область, с.Городище (с.Кругле), кадастровий номер :02:013:0137, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; незавершене будівництво житлового будинку (відсоток готовності - 75%) площею - 181,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 помер, після смерті останнього відкрилася спадщина в тому числі на вищевказане нерухоме майно. 09 грудня 2015 року ПАТ АБ "Укргазбанк" звернувся до Першої Рівненської державної нотаріальної контори з письмовою заявою про прийняття вимоги (претензії) до спадкоємців іпотекодавця. 11 грудня 2015 року Першою Рівненською державною нотаріальною конторою, на підставі претензії ПАТ АБ "Укргазбанк" відкрито спадкову справу №58347822. Згідно відповіді першої Рівненської державної нотаріальної контори від 07 травня 2019 року спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися, свідоцтво про спадщину не отримували. Оскільки, спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися, ПАТ АБ "Укргазбанк" звернулося до Рівненського районного суду Рівненської області про визнання спадщини відумерлою. 31 грудня 2020 року перша Рівненська державна нотаріальна контора повідомила ПАТ АБ "Укргазбанк" про видачу спадкоємцям ОСОБА_9 свідоцтв про право на спадщину за законом. 28 січня 2021 року в зв`язку із зверненням спадкоємцями ОСОБА_9 до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини та отримання відповідних свідоцтв, позовна заява по цивільній справі про визнання спадщини відумерлою була залишена без розгляду. Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом, спадщину після ОСОБА_9 прийняли відповідачі. Оскільки спадкоємці ОСОБА_9 добровільно відмовляються задоволити вимоги ПАТ АБ "Укргазбанк", останній вимушений звернутися за захистом свого права до суду.

Просив позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 25 травня 2023 року у задоволенні позову відмолено.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції керувався тим, що позивач звернувся до суду з пропуском позовної давності, що є самостійною підставою для відмови у позові.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" оскаржило його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про пропуск позовної давності, оскільки з 2014 року по 2021 рік в Україні діяв Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", яким фактично унеможливлював звернення стягнення на іпотечне майно. Крім того, покликається на те, що спадкоємці іпотекодавця до 2020 року не зверталися до нотаріуса і не отримували свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку з чим вважає, що позов подано в межах строку позовної давності.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухваливши нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвокат Ошурко Й.М. просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення місцевого суду - без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21 липня 2008 року між ВАТ АБ "Укргазбанк" (на даний час ПАТ АБ "Укргазбанк"), як кредитодавцем та позичальником ОСОБА_8 було укладено кредитний договір №10/08/К-Ф-15 (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику невідновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом 106000 доларів США, на строк з 21 липня 2008 року по 20 липня 2028 року, із сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 13,8 % річних (т.1. а.с.7-13).

Відповідно до п.3.3. кредитного договору позичальник зобов`язаний здійснювати повернення коштів та сплату процентів за використання кредитної лінії у передбачені цим договором строки, зокрема щомісячно з 1-го по 10-е число кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання Траншу, в розмірі не менше 1/240 від суми встановленого кредитного ліміту.

Для забезпечення зобов`язань за кредитним договором 21 липня 2008 року між ВАТ АБ "Укргазбанк" та ОСОБА_9 було укладено договір іпотеки №10/08/І-Ф-15 без оформлення застави (далі - договір іпотеки), яким забезпечено всі вимоги іпотекодержателя, які випливають з договору №10/08/К-Ф-15 від 21 липня 2008 року, укладеного між іпотекодержателем та позичальником ОСОБА_8 (т.1 а.с.14-21).

Відповідно до п.2.1. договору іпотеки предметом іпотеки є:

земельна ділянка, площею 0,1498 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:013:0137, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд;

незавершене будівництво житлового будинку (відсоток готовності - 75%) площею - 181,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх.

Виконання забезпечувального зобов`язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов`язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого преважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна).

Відповідно до частини першої, другої статті 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Якщо право власності (спеціальне майнове право) на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальності перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 іпотекодавець ОСОБА_9 помер, що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції 03 липня 2015 року (т.1 а.с.29).

Після смерті ОСОБА_9 відкрилася спадщина, у тому числі на нерухоме майно, яке передане в іпотеку згідно договору іпотеки №10/08/І-Ф-15 від 21 липня 2008 року.

Спадкування, перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України), є підставою для універсального правонаступництва у цивільних правовідносинах. У такому разі відбувається зміна суб`єктного складу у правовідношенні, тобто цивільні правовідносини існують безперервно, не припиняючись, відбувається лише заміна одного із їх учасників.

Основною метою універсального правонаступництва є збереження стабільності цивільного обороту за допомогою забезпечення заміни третіми особами тієї особи, яка вибула зі складу учасників цивільного обороту.

За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст. 1221 ЦК України в редакції чинній на день смерті ОСОБА_9 ).

Статтями 1268-1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї.

Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, якщо вони не відмовилися від прийняття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування, протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини, заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника.

Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун.

Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

У разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовилися від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

Законодавець зберігає за кредитором право вимоги у разі смерті боржника. У такому випадку відбувається правонаступництво, яке є транслятивним, тобто таким, що переносить права та обов`язки первісного боржника на нового боржника.

Право на захист є складовою будь-якого суб`єктивного права. Визнавши за особою певне цивільне право, законодавець тим самим визнає за кредитором право вимагати надання захисту, у тому числі й у судовому порядку.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 1282 ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Наведене дає підстави для висновку, що у Кодексі визнається право кредитора на вимогу до спадкоємців.

У ЦК України серед положень про порядок задоволення вимог кредитора спадкодавця в імперативному порядку визначений справедливий баланс між законними інтересами та правомірними очікуваннями кредитора спадкодавця та відповідними, зустрічними їм, інтересами спадкоємців.

Дотримання цього балансу полягає в тому, щоб забезпечити задоволення вимог кредитора спадкодавця за рахунок спадкового майна, не порушивши майнових прав та інтересів спадкоємців такої особи.

Визначення цього балансу законодавцем сформульовано таким чином, що спадкоємці боржника повинні відповідати за його зобов`язаннями в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Зокрема, за правилом частини першої статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Спадкування є способом безоплатного набуття майна, а тому стягнення боргів спадкодавця з його спадкоємців в межах вартості отриманої спадщини є справедливим стосовно до законних інтересів та правомірних очікувань кредитора.

З матеріалів спадкової справи №404/2015 ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що спадкоємцями за законом після його смерті були ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , які постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини і були зареєстровані в будинку за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 173 зворот). Від прийняття спадщини не відмовилися, а відповідно є такими, що прийняли спадщину після смерті спадкодавця (т.1 а.с.144-211).

За таких умов, земельна ділянка, площею 0,1498 га, що знаходиться за адресою: Рівненська область, с. Городище (с. Кругле), кадастровий номер :02:013:0137, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і незавершене будівництво житлового будинку (відсоток готовності - 75%) площею - 181,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з моменту відкриття спадщини після смерті ОСОБА_9 , а саме з 02 липня 2015 року належало відповідачам на праві приватної часткової власності та продовжує перебувати в іпотеці у позивача.

У зв`язку із неналежним виконанням позичальником ОСОБА_8 зобов`язань за кредитним договором, ПАТ АБ "Украгазбанк" звернулося до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою щодо дострокового стягнення суми кредиту, нарахованих відсотків та пені.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 08 вересня 2016 року по справі №570/4074/14-ц позов Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" до ОСОБА_8 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "УКРГАЗБАНК" заборгованість по кредитному договору №10/08/К-Ф-15 від 21 липня 2008 року у розмірі 95252 долари 97 центів США та 198255 гривень 83 копійки, яка складається з: суми кредиту, що стягується достроково 67574 долари 71 цент США, прострочена заборгованість за кредитом 7702 долари США, заборгованість по процентах 831 долар 34 центи США, прострочена заборгованість по нарахованим процентам 19144 долари 92 центи США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту 47352 гривні 84 копійки, пеня за несвоєчасну сплату процентів 150902 гривні 99 копійок (т. 1 а.с. 22-28).

Згідно ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Норми статей 1281 і 1282 ЦК України та статті 23 Закону України «Про іпотеку» регламентують особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника, зокрема у зобов`язаннях, забезпечених іпотекою.

За змістом цих норм: 1) у разі переходу права власності на предмет іпотеки у порядку спадкування право іпотеки є чинним для спадкоємця; 2) спадкоємець, до якого перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця; 3) спадкоємець (фізична особа) не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником такий спадкоємець відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки; 4) спадкоємець зобов`язаний повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо йому відомо про борги останнього; 5) кредитор має пред`явити свою вимогу до спадкоємців протягом 6 місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, незалежно від настання строку вимоги, а якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, то не пізніше одного року від настання строку вимоги; 6) наслідком пропуску кредитором вказаних строків звернення з вимогою до спадкоємців є позбавлення кредитора права вимоги.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18), оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Поняття «строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не є тотожним поняттю «позовна давність». Так, у частині четвертій статті 1281 ЦК України визначено наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Іншими є правові наслідки, що передбачені у частині четвертій статті 267 ЦК України, за якою сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, тобто у наданні судового захисту порушеному цивільному праву.

Визначені у статті 1281 ЦК України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними за своєю правовою природою та наслідками строками.

Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права.

Натомість, сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін та відсутні поважні причини пропущення позовної давності.

У ході розгляду справи місцевим судом, представником ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подано клопотання про застосування строків позовної давності.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що банк пропустив строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

З таким висновком погоджується й колегія суддів.

Іпотекодавець ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Банк було повідомлено про смерть ОСОБА_9 заявою його матері від 21.07.2015 року (т.1 а.с. 85).

09.12.2015 року позивач звернувся до Першої Рівненської державної нотаріальної контори з письмовою вимогою (претензією) до спадкоємців іпотекодавця ОСОБА_9 .

Таким чином, станом на день виникнення у позивача права звернення стягнення на предмет іпотеки (22.11.2016 року - набрання законної сили рішення суду у справі №570/4074/14-ц про стягнення кредитної заборгованості), іпотекодержателю було відомо про смерть іпотекодавця, а тому відлік строку позовної давності розпочався з 22.11.2016 року і був пропущений, адже позов був поданий до суду лише у квітні 2021 року.

З клопотанням про поновлення строку позовної давності АБ "Укргазбанк" не звертався.

Необґрунтованими є доводи представника АБ "Укргазбанк", що причиною пропуску строку позовної давності є дія Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", оскільки Законом не призупиняється дія будь-яких нормативних актів у сфері регулювання кредитних правовідносин, зокрема тих, що визначають правові підстави для звернення в судовому порядку стягнення на відповідні предмети забезпечення, його чинність на час вирішення спору сама по собі не може бути підставою для відмови в захисті порушеного права.

Отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину є правом, а не обов`язком спадкоємця (1296 ЦК України).

Разом з цим, відсутність у спадкоємця іпотекодавця, який прийняв спадщину свідоцтва про право власності на спадкове майно, не позбавляє можливості кредитора звернутися до такої особи з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

АБ "Укргазбанк", будучи обізнаним про смерть іпотекодавця та маючи можливість встановити коло його спадкоємців, не був позбавлений можливості звернутися із даним позовом в межах строку, що визначений ст. 257 ЦК України та п. 7.10. договору іпотеки.

Незважаючи на те, що про смерть іпотекодавця Банк було повідомлено особисто спадкоємцем першої черги (матір`ю померлого), в адресованій нотаріальній конторі вимозі від 09.12.2015 року, позивач вказав, що імена та місцезнаходження спадкоємців ОСОБА_9 йому не відомі, а копія свідоцтва про смерть була отримана від близької особи боржника.

При цьому, початок перебігу позовної давності не пов`язується із моментом повідомлення кредитора нотаріусом про коло спадкоємців.

Банк не був позбавлений реальної можливості виявляти розумну обачність та професіоналізм і цікавитися рухом спадкової справи, направляти відповідні звернення до нотаріуса з метою з`ясування кола спадкоємців боржника, проте таких дій Банк до моменту видачі (грудень 2020 року) спадкоємцям ОСОБА_1 , ОСОБА_2 свідоцтв про право на спадщину за законом - не вчиняв.

Позову до ОСОБА_2 , яка своєю заявою повідомила Банк про смерть сина, після виникнення в 2016 році права на звернення стягнення на предмет іпотеки, АБ "Укргазбанк" не пред`явив.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 листопада 2022 року (справа №759/18948/19), постанові від 19 травня 2021 року (справа №522/20081/15-ц), постанові від 23 вересня 2020 року (справа №750/5506/19).

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (§ 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; § 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться у статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Позивач повинен також довести той факт, що він в силу об`єктивних причин не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 22 лютого 2017 року у справі № 6-17цс17).

У даній справі, позивач, який не виявляв розумної зацікавленості у забезпеченні своїх прав та охороні інтересів, не вживав будь-яких розумно очікуваних дій задля з`ясування кола спадкоємців, за наявності інформації про спадкоємця першої черги, в межах позовної давності позов не подав і не скористався своїм процесуальним правом подати обґрунтовану заяву про визнання поважними причин пропуску позовної давності, а тому несе відповідальність за настання для себе несприятливих процесуальних наслідків за невчинення таких процесуальних дій.

Установивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими, спростовуються встановленими судом обставинами справи та по своїй суті зводяться до незгоди скаржника із висновками суду.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" залишити без задоволення, а рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 25 травня 2023 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст виготовлено 25 вересня 2023 року.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Гордійчук С.О.

Хилевич С.В.