ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/250/23 Справа № 216/3718/22 Суддя у 1-й інстанції - Цимбалістенко О.В. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА ДОДАТКОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м.Кривий Ріг

справа № 216/3718/22

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Остапенко В.О.,

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, заяву Кривенко Ірини Михайлівни про вирішення питання про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2023 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частки від усіх видів доходу (заробітку), щомісячно, починаючи стягнення з 19 вересня 2022 року і до 10 січня 2023 року.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач оскаржила його в апеляційному порядку. Дніпровським апеляційним судом було розглянуто апеляційну скаргу позивача та переглянуте рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2023 року.

За результатами апеляційного розгляду постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє Кривенко І.М. , задоволено.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2023 року змінено в частині визначеного розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в період з 19 вересня 2022 року до 10 січня 2023 року, збільшено цей розмір з 1/8 до 1/6 частки від усіх видів доходу (заробітку).

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

31 березня 2023 року представник позивача подала до апеляційного суду заяву, в якій просить ухвалити додаткову постанову, якою стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у цій справі, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, в розмірі 3 500 грн.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши заяву Кривенко І.М. , яка діє від імені та в інетерсах ОСОБА_4 та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судом установлено, що згідно Договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи) уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги б/н від 26 жовтня 2022 року, ордеру про надання правничої (правової) допомоги № 1181698 від 19 лютого 2023 року, адвокатом Кривенко І.М. надавалась позивачу ОСОБА_1 правнича допомога, а саме: надання скаржнику (позивачу) консультації з правових питань та оскарження рішення суду у апеляційній інстанції, вартістю 500 грн. та складання апеляційної скарги, вартістю 3 000 грн., що підтверджується Актом виконаних робіт від 19 лютого 2023 року. Кошти за надання правничої допомоги сплачені клієнтом відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 2 від 19 лютого 2023 року. (а.с.84-86)

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частинами першою-третьою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При цьому, ч. 6 ст. 137 ЦПК України покладає обов`язок доведення неспівмірності витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

На виконання вказаних вимог, заявником було надано апеляційному суду Договір про надання правової допомоги/доручення органу (установи) уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги б/н від 26 жовтня 2022 року, ордер про надання правничої (правової) допомоги № 1181698 від 19 лютого 2023 року, відповідно до якого адвокатом Кривенко І.М. надавалась позивачу ОСОБА_1 правнича допомога, а саме: надання скаржнику (позивачу) консультації з правових питань та оскарження рішення суду у апеляційній інстанції, вартістю 500 грн. та складання апеляційної скарги, вартістю 3 000 грн., що підтверджується Актом виконаних робіт від 19 лютого 2023 року. Кошти за надання правничої допомоги сплачені клієнтом відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 2 від 19 лютого 2023 року. (а.с.84-86)

Колегія суддів вважає, що розмір гонорару за надану адвокатом Кривенко І.М. правничу допомогу, який за вищевказаними документами складає 3 500 грн. відповідає критерію реальності адвокатських витрат - їхньої дійсності та необхідності, а також критерію розумності їхнього розміру.

Згідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зауважити, частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналіз частини другої статті 134 ЦПК України свідчить про те, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Отже, у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування частини другої статті 124 ГПК України, яка є тотожною за змістом частині другій статті 134 ЦПК України, містяться у постановах Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 922/1897/18, від 24 грудня 2019 року у справі № 909/359/19, від 13 лютого 2020 року у справі № 911/2686/18, від 19 лютого 2020 року у справі № 910/16223/18, від 21 травня 2020 року у справі № 922/2167/19, від 10 грудня 2020 року у справі № 922/3812/19, від 21 жовтня 2022 року у справі № 725/42/21-ц.

Отже, враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що надані докази про понесення ОСОБА_1 судових витрат на правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 3 500 грн. є достатніми, допустимими та достовірними.

На підставі наведеного вище колегія суддів приходить до висновку про те, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі підлягає задоволенню з ухваленням додаткового рішення по справі про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у цій справі, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, в розмірі 3 500 грн.

Керуючись ст.ст. 270, 381 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Кривенко Ірини Михайлівни про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Ухвалити у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у цій справі, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, в розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст додаткової постанови складено 04 квітня 2023 року.

Головуючий:

Судді: