Справа №359/5060/23
Провадження №2/359/1867/2023
УХВАЛА

11 липня 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Шабанової В.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника позивача ОСОБА_2 ,

за участю відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

здійснюючи в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення грошової компенсації вартості частки в квартирі,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 грошову компенсацію вартості 1/3 частки в квартирі АДРЕСА_1 в розмірі 400000 гривень 00 копійок. Крім того, ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову шляхом заборони відчуження квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або його основної частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України заява про забезпечення позову, що подана одночасно з пред`явленням позову, подається до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з п.1 ч.3 ст.2 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є верховенство права.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України вказаний принцип полягає у тому, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Встановлено, що словосполучення «позови, що виникають з приводу нерухомого майна», яке міститься в ч.1 ст.30 ЦПК України, включає в свій зміст не тільки позовні вимоги, що безпосередньо стосуються нерухомого майна, а також позовні вимоги, що навіть опосередковано виникають у зв`язку з ним. Цей висновок суду узгоджується з п.28 постанови Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі №910/6644/18, зі змісту якого вбачається, що виключна підсудність застосовується до спорів, які стосуються не тільки правового режиму нерухомого майна, а також інших прав та обов`язків, зокрема зобов`язального характеру, що пов`язані із нерухомим майном. Таке широке розуміння словосполучення «позови, що виникають з приводу нерухомого майна» кореспондується з загальновідомою формулою римського права «jus strictum» (укр. «суворе право»), що передбачає поглиблене тлумачення норм права з урахуванням вимог «bona fides» (укр. «добросовісність»).

Очевидно, що позовна вимога про стягнення грошової компенсації вартості 1/3 частки в квартирі АДРЕСА_1 вважається такою, що виникла у зв`язку з вказаним нерухомим майном. Тому згідно з ч.1 ст.30, п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України позов з такою вимогою та заява про забезпечення позову підлягають розгляду виключно за місцезнаходженням квартири, а саме в Луцькому міськрайонному суді Волинської області.

Продовження підготовчого провадження у цивільній справі та розгляд заяви про забезпечення позову буде перевищенням Бориспільським міськрайонним судом повноважень, визначених ЦПК України, та прямим порушенням права на справедливий суд, передбаченого п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Адже, як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення законності належить цивільну справу та заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову передати на розгляд Луцькому міськрайонному суду Волинської області.

Керуючись п.1 ч.1 ст.258, ч.4-ч.5 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення грошової компенсації вартості частки в квартирі; а також заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову передати на розгляд Луцькому міськрайонному суду Волинської області.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня оголошення судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець