Справа № 752/3504/22
Провадження № 2/752/2104/23
Заочне Р І Ш Е Н Н Я
12 липня 2023 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.
за участі секретаря судового засідання Палєщук М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
22.02.2022 року ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 такою, що втратив право користування житловим приміщенням .
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачкою зазначено, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . Відповідачка є її невісткою, котра з 2016 року не проживає в її квартирі, а за іншою невідомою їй адресою, ніяких зв`язків з останньою не підтримують. Шлюб відповідачки з її сином був розірваний рішенням суду від 25.11.2008 року. На житловій площі, належної їй ОСОБА_1 на праві власності квартири зареєстровано місце проживання відповідачки ОСОБА_2 , котра фактично не проживає у належній їй на праві власності квартирі протягом останніх п`яти років. Факт реєстрації відповідачки на житловій площі зазначеної квартири створює для неї перешкоди у вільному володінні, користуванні та розпорядженні майном, у зв`язку з чим просила визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування належним їй - ОСОБА_1 на праві приватної власності житловим приміщенням за адресою - АДРЕСА_1 .
08.07.2022 року було відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження.
08.02.2023 року підготовче провадження у справі закрито.
У судовому засіданні позивачка відсутня, подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, повідомивши суд, що заявлені позовні вимоги підтримує, проти судового розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечує.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, судові повістки надіслані на адресу зареєстрованого у встановленому законом порядку її місця проживання повернуто до суду з відміткою відділу зв`язку про причини повернення - за закінченням встановленого строку зберігання.
З огляду на викладене, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у порядку, передбаченому правилами статті 280 ЦПК України. .
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 та третім особам ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджено свідоцтвом про право власності на житло, виданим 06.10.1998 року на підставі розпорядження від 06 жовтня 1998 року №2009 (а.с.19).
За даними витягу з Реєстру територіальної громади міста Києва про зареєстрованих осіб за адресою - - АДРЕСА_1 , витяг №68138175 від 19.08.2021 року на зазначеній житловій площі квартири зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 25.10.1983 року по теперішній час (а.с.24).
За правилами ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а ст. 317 цього ж Кодексу передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.
Звертаючись до суду з позовом, позивачка стверджувала, що відповідачка ОСОБА_2 поселилася до належної їй та третім особам на праві спільної часткової власності квартири влітку 2004 року, як дружина ОСОБА_3 , однак їх шлюб був розірваний 25.11.2008 року, а з 2016 року остання не проживає на житловій площі належної їй та третім особам на праві спільної часткової власності квартири.
Позивачка ОСОБА_1 на підтвердження заявлених нею позовних вимог подала до суду акти про не проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , складені мешканцями будинку по АДРЕСА_1 - 28 липня , 25 жовтня, 26 грудня 2017 року (а.с.21-24).
Зазначені позивачем обставини, як підстави позову та докази на їх підтвердження не можуть бути перевірені судом через відсутність у судовому засіданні відповідача.
Зважаючи на те, що відповідачка у справі не проживає у спірній квартирі без поважних на те причин більше одного року, витрат по утриманню спірного житлового приміщення не несе, місцеперебування її невідоме, остання не є членом сім`ї позивачки, відповідно суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених ОСОБА_1 позовних вимог про визнання ОСОБА_2 такою , що втратила право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 , шляхом зняття її з реєстрації.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316,317,319,321,325,405 ЦК України, ст.ст.4,6,23,27,49,76,141,259,263,288 ЦПК України, суд -
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою - АДРЕСА_1 , шляхом зняття з реєстрації за адресою - АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя К.Г. Плахотнюк