Справа №345/943/23
Провадження № 2/345/409/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.05.2023 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі

головуючої судді Кардаш О.І.

за участю секретаря судового засідання Боднар Н.Ю.,

розглянувши у заочному відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Калуші цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :

01 березня 2023 року АТ «Райффайзен Банк» звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість у розмірі 100 957,65 грн., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2684,00 грн. У разі неявки у судове засідання належним чином повідомленого відповідача провести заочний розгляд справи.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18січня 2022 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 було укладено Заяву-Договір про відкриття Поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/1364612, згідно умов якої Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» надав ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 78251,82 грн. на 44 місяці під фіксовану процентну ставку 40,6 % річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначенні заявою-договором. Позивач виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти, однак відповідач не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно умов договору погашення кредиту та відсотків за кредитом, у зв`язку з чим станом на 16 листопада 2022 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 100957,89 грн., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 89755,89 грн. та заборгованість за відсотками у розмірі 11201,76 грн. Виходячи з наведеного, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 100957,89 грн., а також понесені при зверненні до суду з позовом судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.03.2023 відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.

У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

За згодою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним за договором № 014/380805/82/1364612 від 18 січня 2022 року, заборгованість становить 100957,65 грн., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 89755,89 грн. та заборгованість за відсотками у розмірі 11201,76 грн. (а.с. 6).

18 січня 2022 року ОСОБА_1 підписом підписано паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою», в якому вказана відсоткова ставка, порядок нарахування відсотків та пені, розмір кредиту, загальна вартість кредиту, реальна річна процентна ставка та інші істотні умови договору (а.с.8-10).

18 січня 2022 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 було укладено Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/1364612 , згідно умов якого Банк відкриває поточний рахунок «Для виплат» в гривні на ім`я Клієнта та здійснює його розрахунково-касове обслуговування. Поточний рахунок призначений для зарахування коштів кредиту згідно цієї заяви-договору та внесення Клієнтом готівкових та безготівкових коштів. Банк зобов`язаний надати Клієнту кредит в сумі 73440,44 грн, а Клієнт зобов`язаний повернути Банку кредит та сплатити проценти за його користування. Строк кредиту - 44 місяці з 18 січня 2022 року під фіксовану процентну ставку 40,6 % річних. Договір сторонами підписано шляхом накладення особистого підпису (а.с. 11-14).

18 січня 2022 року ОСОБА_1 підписав Заяву № 014/380805/82/1364612 на приєднання до Договору добровільного страхування життя № РБ1704-г від 12 червня 2020 року (Індивідуальна частина) (а.с.16 ).

Між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 було укладено та підписано графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки (з урахуванням вартості всіх супровідних послуг) (а.с. 14).

20 вересня 2019 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено угоду № CMDPI-678720 про акцепт Публічної пропозиції, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 прийняв/акцептував публічну пропозицію Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в Акціонерному товаристві "Райффайзен Банк Аваль", що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку www.aval.ua, висловила повну та безумовну згоду з її умовами (а.с. 15).

Згідно виписки по рахунку, відповідачу ОСОБА_1 було видано кредит у розмірі 78251,82 грн. (а.с.17).

17 листопада 2022 року на адресу позичальника ОСОБА_1 було направлено вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, що було Укрпоштою вручено особисто (а.с. 18, 21).

Правила банківського обслуговування фізичних осіб в Акціонерному товаристві "Райффайзен Банк» затверджені Правлінням Акціонерного товариства "Райффайзен Банк» 16 вересня 2013 року (а.с.22-26).

Національний банк України 18 червня 2018 року видав Акціонерному товариству "Райффайзен Банк Аваль» банківську ліцензію на право надання банківських послуг, визначених частиною третьою статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (а.с. 23).

Згідно витягу з Державного реєстру банків, банківська ліцензія Акціонерного товариства "Райффайзен Банк» є чинною (а.с.25).

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» зареєстровано 17 червня 2021 року (а.с. 31).

Статут Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» затверджено Загальними зборами акціонерів протокол №36-63 16 грудня 2021 року. Згідно пункту 1.3 даного Статуту, Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» є правонаступником зі всіма правами та обов`язками Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль» (а.с.32-33).

Правовідносини між сторонами, що виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються наступними правовими нормами.

Згідно положень частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої-другої статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України).

Згідно частини першої-другої статті 639 Цивільного кодексу України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У відповідності з положеннями частини другої статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», договір про надання фінансових послуг (крім послуг з торгівлі валютними цінностями та послуг з переказу коштів, якщо відповідні правочини повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення і при проведенні відповідних операцій у суб`єкта первинного фінансового моніторингу не виникає обов`язку здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта згідно із законом) укладається виключно в письмовій формі: 1) у паперовому вигляді; 2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; 3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; 4) в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".

У пункті 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Отже, договір, укладений між сторонами в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.

Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом частини другої статті 1056-1 Цивільного кодексу України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Стаття 549 Цивільного кодексу України передбачає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 Цивільного кодексу України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідач, підписавши 18 січня 2022 року Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014/380805/82/1364612, ознайомився та погодився з усіма умовами укладеного договору.

Позивач у повному обсязі виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредит.

Згідно частини першої статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Загальні умови виконання зобов`язань визначено статтею 526 Цивільного кодексу України.

Так, у частині першій статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями статті 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частини перша-друга статті 612 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом, відповідач неналежно виконувала взяті на себе зобов`язання за договором від 18 січня 2022 року, у зв`язку з чим станом на 16 листопада 2022 року заборгованість відповідача перед позивачем за укладеним кредитним договором становить 100957,65 грн, що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 89755,89 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 11201,76 грн.

Відповідно до частини першої-другої статті 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача з вимогою про погашення заборгованості, проте заборгованість не була сплачена.

Відповідачем у даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобов`язання, визначеного договором.

Розрахунок заборгованості є чітким, повним та розгорнутим по окремим категоріям. Даних на його спростування матеріали справи не містять.

У порядку виконання процесуального обов`язку відповідача, унормованого частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, з доведення належним чином виконання обов`язків перед позивачем з виплати заборгованості за укладеним договором відповідачем не надано доказів виплати вказаної суми заборгованості, а також доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобов`язання, визначеного договором.

Належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості відповідача за кредитним договором від 18.01.2022 року або ж спростовували доводи позивача в обґрунтування заявлених ним позовних вимог, відповідачем суду не подано.

Відповідно до положень частини першої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач, не бажаючи приймати участь у судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання обов`язків, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення грошової суми.

Виходячи із вищевикладеного, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з платіжного доручення від 26 січня 2023 року, позивачем сплачено судовий збір за позовом у розмірі 2684,00 грн. (а.с.5).

Позовні вимоги задоволені повністю, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто у розмірі 2684,00 грн.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 546, 610-612, 626, 628, 633, 364, 636, 1048, 1049, 1054, 1055, 1056-1 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 10-13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 279, 280-284, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» заборгованість за Заявою-Договором про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» №014/380805/82/1364612 від 18 січня 2022 року у розмірі 100 957, 65 грн. (сто тисяч дев`ятсот п`ятдесять сім гривень шістдесять п`ять копійок), що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 89 755,89 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 11 201,76 грн.

Стягнути з з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» судовий збір у розмірі 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесять чотири гривні нуль копійок).

За письмовою заявою відповідача заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Інші учасники справи (в тому числі і позивач), а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ: