ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5383/23 Справа № 243/1010/22 Суддя у 1-й інстанції - Фалін І.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року м.Кривий Ріг

Справа № 243/1010/22

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання - Гладиш К.І.

сторони:

позивачка - ОСОБА_1 ,

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21 березня 2023 року, яке ухвалено суддею Фаліним І.Ю. та повне судове рішення складено 03 квітня 2023 року,-

УСТАНОВИВ:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання незаконними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії.

В обгрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті батька відкрилася спадщина, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, до складу якої увійшла недоотримана пенсія, яка нараховувалася батьку позивачки до дня смерті і зберігається на рахунках Пенсійного фонду України, та яка є на сьогодні невиплаченою.

Згідно листа відповідача від 07.09.2021, на запит приватного нотаріуса Бахмутського районного нотаріального округу Бєлявцевої А.В. від 01.09.2021 № 651/02-14 щодо недоотриманих грошових виплат батька позивачки слідує, що недотримана пенсія за період з 31.08.2018 по 31.08.2021 склададє 141442,33 гривень. При цьому, у відповіді зазначено, що сума недоотриманої пенсії може бути зменшена у зв`язку з датою звернення спадкоємця до управління. Позивачка вважає, що розмір та період нарахування недоотриманої пенсії її батька, який наданий у вказаній відповіді відповідача є таким, що не відповідає дійсності, а тому 02.10.2021 вона звернулась до відповідача із запитом з метою врегулювання вказаного питання. Відповіддю відповідача від 14.11.2021 по суті питань, викладених у зверненні позивачки від 02.10.2021, відповіді так і не надано. Вказана відповідь позивачці не надсилалалсь, а тому вона була змушена звернутися до відповідача повторно через свого представника за довіреністю ОСОБА_3 . В усній розмові з представником відповідача, представнику позивачки було повідомлено, що позивачка повинна надати або оригінал або нотаріально посвідчену копію свідоцтва про народження та повторно звернутися до Управління. Так, 22.11.2021 представник позивачки надала нотаріально посвідчену копію свідоцтва про народження та повторне звернення позивачки з проханням розглянути заяву позивачки від 02.10.2021, надати довідку про нараховану та фактично виплачену пенсію по місяцям померлого ОСОБА_2 , за період з 01.07.2014 по 31.08.2021, повідомити коли та з якої причини була припинена виплата пенсії померлого батька. У відповіді відповідача від 06.12.2021 зазначено, що ОСОБА_2 перебував на обліку у Великоновосілківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, як внутрішньо переміщена особа, з 01.09.2014. Призупинення пенсії було здійснено на підставі ст. 12 Закону України від 20.10.2014 № 1706 «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» з 01.08.2016. Також, відповідачем була надана довідка про розмір призначеної, нарахованої та фактично виплаченої пенсії ОСОБА_2 за період з 01.09.2014 по 31.08.2021.

На запит нотаріуса, розрахунок недоотриманої пенсії ОСОБА_2 відповідачем проведено з урахуванням вимог ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Розмір недоотриманої пенсії за період з 01.08.2016 по 30.08.2018 складає 68513,72 гривень.

Таку позицію відповідача, позивачка вважає незаконною та, посилаючись на ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зазначила, що на день смерті її батька - ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилася недоотримана пенсія за період з 01.08.2016 по 31.08.2021, а тому відповідачем неправомірно зменшений період та сума недоотриманої пенсії її батька, що і стало причиної звернення позивачки 14.12.2021 до Донецького окружного адміністративного суду Донецької області за захистом своїх прав та інтересів.

20 грудня 2021 суддею Донецького окружного адміністративного суду Донецької області постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження за позовом позивачки та роз`яснено, що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

У зв`язку з чим, позивачка звернулася до суду та просить визнати дії відповідача, які полягають у ненаданні приватному нотаріусу Бахмутського районного нотаріального округу Бєлявцевій А.В. у відповіді на запит ініормації про суму недоотриманої за життя пенсії померлого ОСОБА_2 за період з 01.08.2016 по 30.08.2018 незаконними; зобов`язати відповідача надати приватному нотаріусу Бахмутського районного нотаріального округу Бєлявцевій А.В. додаткову довідку про суму недоотриманої за життя пенсії померлого ОСОБА_2 за період з 01.08.2016 по 30.08.2018; стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір у розмірі 992,40 гривень.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21 березня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, які полягають у ненаданні приватному нотаріусу Бахмутського районного нотаріального округу Бєлявцевій А.В., відповіді на запит інформації про суму недоотриманої за життя пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 серпня 2016 року по 30 серпня 2018 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області сформувати та направити приватному нотаріусу Бахмутського районного нотаріального округу Бєлявцевій А.В., для включення до складу спадщини після померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , додаткову довідку про суму недоотриманої за життя пенсії померлого ОСОБА_2 за період з 01 серпня 2016 року по 30 серпня 2018 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 гривень 40 копійок.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції та неправильне застосування норм процесуального права, просить скасувати рішення суду.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що до складу спадкового майна входить лише нарахована сума пенсійних виплат, яка не була одержана спадкодавцем, а право на її отримання та виплату, згідно зі статтею 1219 ЦК України, до складу спадщини не входить. Нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до звернення за отриманням пенсії, в тому числі і спадкоємцями за законом. Позивачка, через нотаріуса, звернулась до Управління Пенсійного фонду України за отриманням недоотриманої пенсії 31 серпня 2021 року, тому недоотримана пенсія була розрахована за період з 31 серпня 2018 року по 31 серпня 2021 року, за три роки до дня звернення, в сумі 141 442,33 грн. Також, вказує на те, що у період з 01 серпня 2016 року по 30 серпня 2018 року пенсія померлому ОСОБА_2 не нараховувалася, оскільки була призупинена на підставі ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду, в судове засідання не з`явилися, позивачка ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи за її відсутності, а представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про причини неявки суд не повідомив, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін, з наступних підстав.

Як установлено судом і підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серя НОМЕР_1 .

Відповідно до копії паспорту серії НОМЕР_2 , виданого Будьонівським РВ ДГУ УМВС України у Донецькій області 24 березня 1999 року слідує, що ОСОБА_2 , є громадянином України, згідно із паспортними даними зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки від 14.01.2016 № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_2 , зарєстрований як внутрішньо переміщена особа та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 26 серпня 2021 року Торецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрайонного управління Міністерства юстиції (м. Харків) слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк, в Україні помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно листа Відділу обслуговування громадян № 9 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 07.09.2021 № 0500-1812-8/54970 на запит приватного нотаріуса Бахмутського районного нотаріального округу Бєлявцевої А.В. від 01.09.2021 № 651/02-14 щодо недоотриманих грошових виплат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 слідує, що недотримана пенсія за період з 31.08.2018 по 31.08.2021 склададє 141442,33 гривень. Додатково повідомлено, що обчислення розміру пенсії, що могла бути нарахована, проводиться згідно з ч.2 ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та виплачена згілно вимог ст. 46 вказаного Закону. Сума недоотриманої пенсії може бути зменшена у зв`язку з датою звернення спадкоємця до Управління Пенсійного фонду України.

22 листопада 2021 ОСОБА_1 повторно звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, з проханням розглянути її заяву від 02.10.2021, надати довідку про нараховану та фактично виплачену пенсію по місяцям померлого ОСОБА_2 за період з 01.07.2014 по 31.08.2021, повідомити коли та з якої причини була припинена виплата пенсії померлого батька.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.11.2021 № 18280-15769/Л-15/8-0500/21 слідує, що ОСОБА_1 було повідомлено, що її звернення розглянуто Управлінням та повідомлено, що на запит приватного нотаріуса Бахмутського районного нотаріального округу Бєлявцевої А.В. віділом обслуговування громадян № 9 (сервісний центр м. Курахове) 07.09.2021 надано відповідь про розмір недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 31.08.2018 по 31.08.2021, який склав 141442,33 гривень відповідно до ст. 46 Закону № 1058. Для отримання інформації про розмір недоотриманої пенсії ОСОБА_2 за період з 01.08.2016 по 30.08.2018 позивачці рекомендовано повторно звернутися з запитом та надати документи, які підтверджують її родинні відносини із померлим ОСОБА_2 .

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 06.12.2021 № 19840-19577/Л-15/8-0500/21 слідує, що ОСОБА_1 було повідомлено, що її звернення розглянуто Управлінням та повідомлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебував на обліку у Великоновосілківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області як внутрішньо переміщена особа з 01.09.2014. Призупинення пенсії було здійснено на підставі ст. 12 Закону України від 20.10.2014 № 1706 «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» з 01.08.2016. Також, відповідачем була надана довідка про розмір призначеної, нарахованої та фактично виплаченої пенсії ОСОБА_2 за період з 01.09.2014 по 31.08.2021, з якої слідує, що в графі «розмір пенсії призначений» за вказаний період зазначена сума 278446,82 гривень, в графі «розмір пенсії нарахований» вказано 266148,62 гривень, в графі «розмір пенсії фактично виплачений» зазначено 56298,12 гривень.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 07.12.2021 № 19958-19656/Л-15/8-0500/21 слідує, що ОСОБА_1 було повідомлено, що за дорученням Пенсійного фонду України її звернення розглянуто Управлінням та повідомлено, що на запит нотаріуса розрахунок недоотриманої пенсії ОСОБА_2 проведено з урахуванням ст. 46 Закону № 1058. Розмір недоотриманої пенсії за період з 01.08.2016 по 30.08.2018 складає 68513,72 гривень.

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 66129900 від 25.08.2021 слідує, що приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Бєлявцевою А.В. було зареєстровано спадкову справу, номер у Спадковому реєстрі 68190127, номер у нотаріуса 409/2021, спадкодавець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки виданої приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Бєлявцевою А.В. від 29.09.2021 № 770/01-16 слідує, що приватним нотаріусом 25.08.2021 від ОСОБА_1 отримано заяву про прийняття спадщини після батька ОСОБА_2 . На підставі заяви було відкрито спадкову справу № 409/2021. Інших заяв про прийняття спадщини від інших спадкоємців не надходило. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину відсутні. Приватним нотаріусом підтверджено, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після померлого батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно спадкової справи, наданої на підставі ухвали суду від 28.01.2022 приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Бєлявцевою А.В. слідує, що після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з відповідною заявою про прийняття спадщини звернулася його дочка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Приватним нотаріусом було зареєстровано спадкову справу, номер у Спадковому реєстрі 68190127, номер у нотаріуса 409/2021, спадкодавець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачці ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_2 на спадщину у виді недоотриманої пенсії за період з 31.08.2018 по 31.08.2021 в розмірі 141442,33 гривень, не видано.

Згідно листа Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» № 104.26-08/250/24834/2022-04/вих від 12.08.2022 наданого до суду позивачкою слідує, що останнє зарахування пенсійних виплат на картковий рахунок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкритий в ТВБВ № 10004/0567 філії - Донецьке обласне Управління АТ «Ощадбанк» відбулося 11.07.2016.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20.12.2021 згідно п.1 ч.1 ст. 170 КАС України відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання незаконними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, на підставі ухвали суду від 02.12.2022, було надано до суду інформацію щодо суми

нарахованої та виплаченої пенсії за життя ОСОБА_2 за період з 01.08.2016 по 30.08.2018 та витяг з електронної пенсійної справи останнього, згідно яких слідує, що за вказаний період пенсіонеру ОСОБА_2 пенсійні кошти не нараховувались.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості заявлених позовних вимог, оскільки відповідач протиправно припинив нарахування пенсії спадкодавцю ОСОБА_2 при його житті, та тим самим, протиправно зменшив суму пенсійних виплат, які повинні увійти до складу спадщини після його смерті.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, гак як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині 2 статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини 3 статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення частин 2, 3 статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19 (провадження № 61-7985св20).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження №61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що: - цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду припиняється у разі смерті пенсіонера.

Рішення щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_2 на інших підставах відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Крім того, відповідно до статті 9 2Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункти 1, 6).

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. На час виникнення спірних правовідносин ні воєнний, ні надзвичайний стан в Україні в цілому, як і на окремих територіях Донецької та Луганської областей, запроваджено не було.

Визначення поняття внутрішньо переміщеної особи наведено у абзаці першому частини першої статті 1 Закону України від 20жовтня 2014року №1706-VII «Про забезпечення праві свобод внутрішньо переміщених осіб» (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Як зазначено в статті 2 цього Закону, Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, повернення таких осіб до їх покинутого місця проживання в Україні та їх реінтеграції.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 18.01.2018№ 2268-VІІІ «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» визначено, що за фізичними особами незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального правового статусу та за юридичними особами зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, якщо таке майно набуте відповідно до законів України.

Жодним законом України не визначено такої підстави для припинення пенсії, як відсутність у особи її реєстрації, як внутрішньо переміщеної особи, не підтвердження місця фактичного проживання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18), постанові Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі № 243/5697/16-ц (провадження № 61-34175св18) та у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 227/2802/16-ц (провадження № 61-6270св18) зазначено про те, що, підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України.

Тому, припинення пенсійних виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених пенсійних виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання пенсії. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

Таким чином, припинення пенсійних виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених пенсійних виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання пенсії. Право на таку пенсію у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці пенсійні виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю, а тому спадкоємець відповідно до положень статті 1227 ЦК України має право на отримання пенсії у порядку спадкування за законом.

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що що у період з 01 серпня 2016 року по 30 серпня 2018 року пенсія померлому ОСОБА_2 не нараховувалася, оскільки була призупинена на підставі ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», не заслуговують на увагу з огляду на вищенаведене.

За таких обставин, спадкоємиця померлого ОСОБА_2 - позивачка ОСОБА_1 , відповідно до положень статті 1227 ЦК України, має право на отримання недоотриманої пенсії ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2022 у справі № 243/13575/19.

Доводи апеляційної скарги про те, що нараховані суми пенсії, на виплату яких померлий мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до звернення за отриманням пенсії, в тому числі і спадкоємцями за законом, у звёязку з чим Головним управління Пенсійного фонду України в Донецькій області проведено нарахування недоотриманої пенсії за період з 31 серпня 2018 року по 31 серпня 2021 року, тобто за три роки до дня звернення, в сумі 141 442,33 грн., колегія суддів не приймає до уваги, з огляду на наступне.

ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини 1 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивачки як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна.

Таким чином, встановивши, що позивачка, як спадкоємиця за законом, яка прийняла спадщину, має право на спадкове майно, тобто пенсію свого батька, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; приймаючи до уваги, що дії відповідача порушують право позивачки, як спадкоємиці на отримання всього належного їй спадкового майна, суд першої інстанції дійшовши обґрунтованого висновку про визнанння протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, які полягають у ненаданні приватному нотаріусу Бахмутського районного нотаріального округу Бєлявцевій А.В., відповіді на запит інформації про суму недоотриманої за життя пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 серпня 2016 року по 30 серпня 2018 року, та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області сформувати та направити приватному нотаріусу Бахмутського районного нотаріального округу Бєлявцевій А.В., для включення до складу спадщини після померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , додаткову довідку про суму недоотриманої за життя пенсії померлого ОСОБА_2 за період з 01 серпня 2016 року по 30 серпня 2018 року, що забезпечить відновлення порушенного права позивачки.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції.

Фактично всі доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21 березня 2023 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повне судове рішення складено 01 серпня 2023 року.

Головуючий:

Судді: