справа № 489/2752/23 провадження №2/489/1403/23
РІШЕННЯ

Іменем України

01 серпня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомленням учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), треті особи - ОСОБА_2 , Акціонерне товариство «Дельта Банк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про припинення арешту транспортного засобу

встановив:

У червні 2023 позивач ОСОБА_1 , через представника адвоката Мотильчук Ю.І., звернулася до суду з позовом в якому просить припинити обтяження № 27324682 у вигляді арешту, накладеного16.12.2019 на частку автомобіля марки Lexus ES350 3456, 2013 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , на підставі постанови державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Чмих Л.В. за № НОМЕР_3.

В обґрунтування вимог вказано, що 25.06.2019 ОСОБА_1 , яка перебувала в шлюбі з ОСОБА_2 , придбала автомобіль Lexus ES350 3456, 2013 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , який зареєстровано за позивачем, згідно технічного паспорту СХН 744534 від30 .07.2019.

16.12.2019 при примусовому виконанні судових рішень щодо стягнення боргу із ОСОБА_2 державним виконавцем винесено постанову НОМЕР_3 про накладення арешту на частину зазначеного транспортного засобу.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 06.05.2020 по справі № 1416/6812/12 (провадження № 6/489/56/20), яка набрала законної сили 21.07.2020 після апеляційного перегляду, визначено частку ОСОБА_2 у спільному майні, в т.ч. вказаному транспортному засобі, який зареєстровано за ОСОБА_1 , в розмірі .

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22.12.2022 по справі № 489/8565/21 спірний транспортний засіб визнано власністю ОСОБА_1 , яка не є боржником у виконавчому провадженні в рамках якого накладено арешт на спірний автомобіль. Вимога про зняття арешту була залишена судом без задоволення як передчасна.

Незважаючи на визнання права власності на транспортний засіб за ОСОБА_1 , відповідач, де наразі перебуває відкрите виконавче провадження № НОМЕР_3, в якому боржником є ОСОБА_2 , відмовив в знятті арешту з майна особи, яка не є боржником у виконавчому провадженні.

Посилаючись на те, що накладений державним виконавцем арешт на транспортний засіб позбавляє позивача належним чином володіти, користуватися та розпоряджатися автомобілем, ОСОБА_1 через свого представника звернулася до суду за захистом порушеного права.

26.06.2023 Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надало до суду клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем, а саме ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», які є сторонами виконавчого провадження.

Також 26.06.2021 Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надало відзив на позов, в якому в задоволенні позову просить відмовити повністю. Зазначає, що об`єктами обтяження рухомого майна у виконавчому провадженні відносно боржника ОСОБА_2 є частка автомобіля Lexus ES350 3456, 2013 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , а також частка автомобіля ВАЗ 20011198, рік випуску 1976, державний номер НОМЕР_4 . Крім того, згідно висновків Великої Палати Верховного Суду відповідачами у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях. Якщо предметом спору є вимога власника про звільнення належного йому майна з-під арешту, а позов пред`явлено не до всіх відповідачів, то законним та обґрунтованим слід визнати висновок суду про відсутність підстав для його задоволення у зв`язку з пред`явленням до неналежних відповідачів.

Крім того позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, оскільки особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття арешту з нього, а не з позовом про припинення чинності обтяження у вигляді арешту.

Також позивач просить припинити обтяження, накладене на частку автомобіля Lexus ES350 3456, державний номер НОМЕР_2 , при тому, що судове рішення передбачатиме припинення арешту і на частку автомобіля ВАЗ, державний номер НОМЕР_4 , що в свою чергу є безпідставним та необґрунтованим.

20.07.2023 представник позивача - адвокат Мотильчук Ю.І. надала до суду клопотання в якому просила відмовити в задоволенні клопотання відповідача про заміну первісного відповідача, оскільки у знятті арешту з транспортного засобу позивачу відмовлено саме Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Одеса) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22.10.2018 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного поводження без повідомленням учасників справи.

Цією ухвалою до участі у справі в якості третіх осіб залучено сторони виконавчого провадження Акціонерне товариство «Дельта Банк» та ОСОБА_2 , а також Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки Акціонерне товариство «Дельта Банк» перебуває в стані припинення. Одночасно роз`яснено позивачу положення статті 51 ЦПК України щодо заміни первісного відповідача на належного відповідача та наслідки подання позову до неналежного відповідача.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи встановлено, що постановою державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Чмих Л.В. від 16.12.2019, винесеною у зведеному виконавчому провадженні ВП НОМЕР_3, боржником в якому є ОСОБА_2 та стягувачем Акціонерне товариство «Дельта Банк», Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» накладено арешт на частку автомобіля Lexus ES350 3456, 2013 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , та частку автомобіля ВАЗ 20011198, рік випуску 1976, державний номер НОМЕР_4 , яке належить спільного майна подружжя.

Обтяження внесене до державного реєстру за номером 27324682, що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 28.02.2020.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 06.05.2020 у справі № 1416/6812/12 (провадження № 6/489/56/20), залишеної без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 21.07.2020, подання Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області задоволено. Визначено частку ОСОБА_2 у спільному майні, а саме транспортних засобах Lexus ES350 3456, 2013 р.в., кузов № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , та ВАЗ 2101 1198, 1976 р.в., кузов № НОМЕР_5 , державний номер НОМЕР_6 , які зареєстровані за ОСОБА_1 , в розмірі .

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22.12.2022 у справі № 489/8565/21 (провадження № 2/489/980/22) проведено поділ спільного майна подружжя шляхом припинення права власності ОСОБА_2 на частку автомобіля марки Lexus ES350 3456, 2013 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , з державним номерним знаком НОМЕР_2 . Вказаний автомобіль в цілому залишено у власності ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості частки вказаного автомобіля у розмірі 75000,00 грн. за рахунок коштів внесених ОСОБА_1 на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Миколаївській області, відповідно до квитанції № 87ВЕ-РСМ2-8В35-РЕРВ від 13.12.2022.

Рішення суд в апеляційному порядку не оскаржувалося та набрало законної сили.

16.02.2023 представник позивача звернулася до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) з клопотанням про зняття арешту з майна особи, яка не є боржником у виконавчому провадженні.

Відповіддю від 19.04.2023 № 9888 Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) відмовив у знятті арешту з транспортного засобу марки Lexus ES350 3456, державний номерний знак НОМЕР_2 , з підстав того, що рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22.12.2022 не передбачає зняття арешту з транспортного засобу.

Правове посилання та мотиви суду

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Способом захисту цивільного права є припинення дії, яка порушує права відповідно до статті 16 ЦК України.

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого виду судочинства (пункт 23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 658/715/16-ц (провадження № 14-299цс18)).

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про звільнення майна з-під арешту.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У абзаці 2 пункту 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» судам роз`яснено, що відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Аналогічні правові висновки щодо застосування норм права міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 (провадження № 11-680апп19).

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18), від 20.06.2018 у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178цс18).

У постанові від 05.07.2023 у справі № 552/6357/22 (провадження № 61-3629 св 23) Верховний Суд дійшов висновку, що: «Вирішити питання про скасування арешту, накладеного у межах виконавчого провадження, без залучення до участі у справі в якості відповідача особи, на користь якої накладено такий арешт, є неможливим.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що судом першої інстанції не було визначено належний суб`єктний склад, не залучено співвідповідачем ПАТ «ВТБ Банк», на права та обов`язки якого впливає ухвалене у цій справі судове рішення. Зазначені обставини є самостійною підставою для відмови у позові.

Отже, Верховний Суд звертає увагу на те, що при розгляді цієї категорії справ суд має залучити у порядку, передбаченому ЦПК України, всіх відповідачів, чиї права можуть бути порушені судовим рішення.

Подібні за змістом правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 грудня 2022 року у справі № 359/3609/19 (провадження № 61-18794св20), від 27 січня 2023 року у справі № 343/565/21 (провадження № 61-186св22), від 21 червня 2023 року у справі № 721/521/21 (провадження № 61-4131св23).».

Судом встановлено, що накладення арешту на частку спірного автомобіля здійснено державним виконавцем 16.12.2019 у зведеному виконавчому провадженні боржником в якому є ОСОБА_2 та стягувачами Акціонерне товариство «Дельта Банк» та Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк».

Із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань судом встановлено, що станом на 01.08.2023 Акціонерне товариство «Дельта Банк» перебуває в стані припинення, а Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» припинено.

Отже позивач, яка не є стороною виконавчого провадження, вправі звернутися до суду з позовом за захистом порушеного права, визначивши належний суб`єктивний склад відповідачів на права та обов`язки яких може вплинути рішення.

Між тим, враховуючи встановлені обставини, позивач звернулася до суду з позов до неналежного відповідача. При цьому, в ухвалі від 15.06.2023 про відкриття провадження у справі позивачу суд було роз`яснено положення статті 51 ЦПК України щодо заміни неналежного відповідача та наслідки пред`явлення позову до такого відповідача.

Вказаними правами позивач не скористалася, навпаки її представник в клопотанні від 20.07.2023 вказала, що не вбачає підстав для заміни відповідача та просила задовольнити позов в повному обсязі із вказаним в ньому суб`єктивним складом сторони відповідача.

За таких обставин, враховуючи вищенаведе та те, що відповідно до диспозитивності цивільного судочинства визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, яка незважаючи на роз`яснення суду, таким правом не скористалася, внаслідок чого рішення суду може вплинути на права та обов`язки інших осіб (сторін виконавчого провадження), суд не вбачає підстав для задоволення позову, так як його подано до неналежного відповідача.

Щодо клопотання Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про заміну неналежного відповідача, таке клопотання не підлягає задоволенню, оскільки право заміни відповідача в цивільному судочинстві наділений позивач.

У зв`язку із відмовою в позові, розподіл судових витрат судом відповідно до положень статі 141 ЦПК України не здійснюється.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), треті особи - ОСОБА_2 , Акціонерне товариство «Дельта Банк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про припинення арешту транспортного засобу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач - Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), , місцезнаходження: м.Миколаїв, пр.Микру,46/1;

третя особа - Акціонерне товариство «Дельта Банк», , місцезнаходження: м.Київ, вул. Щорса, 36-Б;

третя особа - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, місцезнаходження: м.Київ, вул. Січових стрільців, 17.

Повний текст судового рішення складено 01.08.2023.

Суддя І.В.Коваленко