У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.04.2023 Справа №607/13662/22

Провадження №4-с/607/20/2023

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунець Н.Р.,

з участю секретаря судового засідання Ковбасюк М.В.,

державного виконавця Гнатюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Холмогорова Лариса Василівна, на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у виконавчому провадженні №70930999,-

ВСТАНОВИВ:

16.03.2023 ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Холмогорова Л.В., звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із скаргою на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у виконавчому провадженні №70930999, в якій просив: визнати протиправними дії державного виконавця Гнатюк Н.В. щодо неврахування поданих ним документів та не включення (неврахування) до розрахунку заборгованості надані копії квитанцій про переказ коштів на картковий рахунок дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах виконавчого провадження №70930999; визнати неправомірною та скасувати довідку-розрахунок №12201 від 13.02.2023 у межах виконавчого провадження №70930999 державного виконавця Гнатюк Н.В. щодо нього за період з жовтня 2022 року по січень 2023 року; скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 28.02.2023 в межах ВП №70930999 (сума 11 351,32 грн); зобов`язати Відділ державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повторно здійснити розрахунок заборгованості з урахування поданих ним документів та поданих квитанцій про переказ на картковий рахунок дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах виконавчого провадження №70930999.

В обґрунтування поданої скарги ОСОБА_1 вказав, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває судовий наказ №607/13662/22 від 19.10.2022, виданий Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.10.2022 і до досягнення дитиною повноліття (виконавче провадження №70930999). Головним державним виконавцем Гнатюк Н. надано розрахунок по аліментах стосовно боржника ОСОБА_1 . Матеріали виконавчого провадження містять відповідь на запит №155379856 від 06.02.2023. Результат обробки запиту період за який надавалась інформація: 1 квартал 2022 року, назва податкового агента: ТОВ «САМСОН-ІФ», сума нарахованого доходу 29 521,99 грн, сума утриманого податку: 5513,96 грн. 18.02.2022 наказом №71-К його звільнено з 23.02.2022 з посади менеджера (управителя) ТОВ «САМСОН-ІФ». Вказані обставини підлягають обов`язковому врахуванню при розрахунку розміру заборгованості по сплаті аліментів, оскільки сума аліментів, яка підлягає стягненню розраховується від розміру доходу/середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості. Лише з 20.01.2023 він є працевлаштований, працює на посаді продавця-консультанта з розміром оплати правці в сумі 6700 грн.

Зазначив, що до видачі судового наказу, який став підставою для відкриття виконавчого провадження, він добровільно сплачував аліменти на утримання доньки шляхом перерахування коштів на картковий рахунок доньки ОСОБА_2 , що підтверджується квитанціями від 28.02.2022 на суму 3000 грн, 02.04.2022 на суму 3000 грн, 02.05.2022 на суму 3000 грн, 01.06.2022 на суму 3000 грн, 01.07.2022 на суму 3000 грн, 03.08.2022 на суму 3000 грн; 31.08.2022 на суму 3000 грн, 03.10.2022 на суму 3000 грн. Крім того, 03.10.2022 він здійснив грошовий переказ на рахунок доньки ОСОБА_2 у сумі 3000 грн. Разом з тим, відповідно до отриманого розрахунку заборгованості по аліментах по боржнику ОСОБА_1 станом на 13.02.2023 за жовтень 2022 сукупний розмір заборгованості становить 2837,83 грн.

Стосовно періоду за січень 2023 року вказав, що при розрахунку взято розмір доходу/середня заробітна плата у сумі 13 033 грн та визначено суму аліментів, яка підлягає стягненню в розмірі 3258,25 грн, однак з 20.01.2023 він є працевлаштованим, працює на посаді продавця-консультанта з розміром оплати праці в сумі 6700 грн, що є значно меншим за взятий державним виконавцем розмір доходу/середню заробітну плату.

При цьому, у зв`язку з тим, що на момент звернення ОСОБА_3 до суду 05.10.2022 він ніде не працював, то розмір аліментів повинен був вираховуватись з мінімальної заробітної плати, однак державний виконавець взяв до уваги виключно колишнє місце роботи боржника у ТОВ «САМСОН-ІФ» (1 квартал 2022 року) та не з`ясував тієї обставини, що він був звільнений 23.02.2022 з посади менеджера (управителя) ТОВ «САМСОН-ІФ». 24.02.2023 засобами електронного зв`язку ним подано заяву про перерахунок заборгованості та надання уточненого розрахунку в межах ВП №70930999. 08.03.2023 ним отримано відповідь, якою повідомлено, що стягувачем є ОСОБА_3 , а тому квитанції про сплату аліментів на рахунок дитини ОСОБА_2 не можуть бути враховані в рахунок погашення боргу по аліментах, а також те, що квитанції не можуть бути враховані до 05.10.2022, оскільки саме ця дата вказана в судовому наказі як початок сплати аліментів.

Посилаючись на наведене, просив задовольнити скаргу.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.04.2023 прийнято до розгляду вказану скаргу та призначено до розгляду.

20.04.2023 від представника Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшли заперечення на скаргу на дії, рішення, бездіяльність державного виконавця. Згідно вказаних заперечень представник вказала, що Відділ державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не погоджується з скаргою ОСОБА_1 на дії, рішення, бездіяльність держаного виконавця з наступних підстав.

Так, на виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження № АСВП 70930999 з примусового виконання судового наказу №607/13662/22, виданого 19.10.2022 документ видав: Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області про: «Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.10.2022 і до досягнення дитиною повноліття».

Державним виконавцем 06.02.2023 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Державним виконавцем 06.02.2023 винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. 06.02.2023 державним виконавцем проведено розрахунок заборгованості по аліментах, станом на 06.02.2023 заборгованість становить 12 612,58 грн. 06.02.2023 державним виконавцем внесено відомості щодо боржника до Єдиного державного реєстру боржників. Державним виконавцем 06.02.2023 винесено постанову про арешт коштів боржника. Державним виконавцем 06.02.2023 направлено запити в реєструючі органи щодо перевірки майнового стану боржника. 09.02.2023 у Відділ надійшов запит представника боржника щодо надання розрахунку заборгованості по аліментах. 13.02.2023 направлено розрахунок заборгованості по аліментах представнику боржника. 13.02.2023 у Відділ надійшов адвокатський запит представника боржника щодо надання ідентифікатора доступу до АСВП 70930999. 15.02.2023 на електронну адресу представника направлено постанову про відкриття виконавчого провадження. 24.02.2023 у Відділ надійшла заява-звернення представника боржника щодо перерахунку заборгованості по аліментах. 28.02.2023 надано відповідь на заяву щодо перерахунку заборгованості. 28.02.2023 державним виконавцем здійснено перерахунок заборгованості по аліментах станом на 20.01.2023. 28.02.2023 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, яку направлено до виконання ФОП ОСОБА_4 .

Зазначила, що згідно виконавчого документа боржник має сплачувати аліменти з 05.10.2022. Відповідно до вимог судового наказу державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості по аліментах саме з 05.10.2022. Інформація про місце роботи боржника в цей час відсутня, тому здійснено розрахунок відповідно до даних щодо середньомісячної заробітної плати для даної місцевості. Статтею 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. Згідно судового наказу №607/13662/22, виданого 19.10.2022 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, боржником є ОСОБА_1 , а стягувачем - ОСОБА_3 . Таким чином, отримувачем коштів є ОСОБА_3 , а тому квитанції про сплату аліментів на рахунок дитини не можуть бути враховані в рахунок погашення боргу по аліментах. Також, не можуть бути враховані квитанції про сплату коштів до 05.10.2022, оскільки саме ця дата вказана в судовому наказі як початок сплати аліментів. У скарзі вказано, що боржник працював до 23.02.2023 у ТОВ «САМСОН-ІФ». Інформація про це є в матеріалах АСВП (відповідь ДФС). Також вказано, що сума доходу за час роботи у ТОВ «САМСОН-ІФ» не врахована в розрахунку заборгованості. Дані про розмір заробітної плати отриманої у ТОВ «САМСОН-ІФ» не можуть бути враховані у розрахунок заборгованості, оскільки згідно судового наказу аліменти необхідно сплачувати з 05.10.2022 p., на цей час боржник вже не працював на вищевказаному підприємстві та не отримував ніякого доходу.

Звертає увагу суду на те, що згідно статтею 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Згідно інформації наданої Головним управлінням статистики у Тернопільській області у зв`язку з введенням воєнного стану на всій території України розрахунок середньомісячного заробітку на даний час не проводиться. Тому державним виконавцем при здійснені розрахунку заборгованості використано дані станом на четвертий квартал 2021 р. 13 033 грн. Щодо січня 2023 державним виконавцем здійснено перерахунок за цей місяць вказано суму боргу до 20.01.2023 p., тобто до 20.01.2023 р. взято розмірі середньомісячної заробітної плати для даної місцевості, а з 20.01.2023 р. зобов`язано бухгалтера самостійно нарахувати борг відповідно до отриманого боржником доходу. Таким чином, дії державного виконавця щодо не зарахування коштів сплачених напряму стягувачу вчинені відповідно до вимог Закону та на підставі матеріалів виконавчого провадження.

Посилаючись на наведене, просила відмовити у задоволені скарги.

В судове засідання скаржник ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце розгляду скарги повідомлявся у встановленому законом порядку.

Попередньо представник ОСОБА_1 адвокат Холмогорова Л.В. подала заяву про розгляд скарги без їх участі, вимоги викладені у скарзі підтримала у повному обсязі.

Присутня в судовому засіданні державний виконавець Гнатюк Н.В. просила відмовити у задоволенні скарги з підстав, викладених у запереченнях на скаргу.

Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини:

19.10.2022 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано судовий наказ №607/13662/22, який набрав законної сили 19.10.2022, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.10.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

03.02.2023 стягувач ОСОБА_3 звернулася до Тернопільського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про примусове виконання вказаного судового наказу.

06.02.2023 головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гнатюк Н.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №70930999 з примусового виконання судового наказу №607/13662/22, виданого 19.10.2022 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області.

Вказана постанова про відкриття виконавчого провадження надсилалася стягувачу ОСОБА_3 та боржнику ОСОБА_1

06.02.2023 державним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

В порядку примусового виконання вказаного судового наказу державним виконавцем направлено запити до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області, Управлінню держпраці у Тернопільській області, Тернопільському районному БТІ, АВС Реєстр, ТОВ «МБТІ», Головному управлінню держпродспожив служби в Тернопільській області з метою надання відомостей про реєстрацію місця проживання боржника та про наявність будь-якого майна, що зареєстроване за боржником.

З відповіді Державної фіскальної служби України від 06.02.2023 вбачається, що боржника ОСОБА_1 знято з обліку у контролюючих органах ДФС.

Як слідує з відповіді МВС України від 06.02.2023, в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником ОСОБА_1 транспортні засоби.

Як вбачається з відповіді Державної податкової служби України від 06.02.2023, сума нарахованого ОСОБА_1 доходу у першому кварталі 2022 року становить 29 521,99 грн, утриманого податку 5313,96 грн, назва податкового агента ТОВ «САМСОН-ІФ».

06.02.2023 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

З відповіді ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» за №112/07-2 від 15.02.2023 вбачається, що станом на 29.12.2012 згідно обліку технічної інвентаризації ОСОБА_1 не має зареєстрованого нерухомого майна в м. Тернополі.

Як слідує з відповіді Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації за №91 від 16.02.2023, за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 право власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 на території Тернопільського району Тернопільської області в бюро не зареєстроване.

09.02.2023 представник скаржника адвокат Холмогорова Л.В. звернулася до Відділу ДВС із заявою, в якій просила видати довідку про наявність заборгованості зі сплати аліментів (розрахунок заборгованості) у межах виконавчого провадження №70930999 протягом трьох робочих днів.

Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ВП №70930999 №12201, заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 13.02.2023 становить 12 612,58 грн.

13.02.2023 представник скаржника адвокат Холмогорова Л.В. звернулася до Відділу ДВС із адвокатським запитом про надання ідентифікатора для доступу до виконавчого провадження АСВП №70930999 з метою ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

24.02.2023 представник скаржника адвокат Холмогорова Л.В. звернулася до Відділу ДВС із заявою-зверненням, в якій просила привести у відповідність матеріали ВП №70930999 шляхом виправлення наявної помилки у матеріалах виконавчого провадження, а саме: прізвищі неповнолітньої дитини в інтересах якої стягуються аліменти « ОСОБА_5 » на вірне « ОСОБА_6 ».

З відповіді Відділу ДВС за №17492 від 28.02.2023, адресованій адвокату Холмогорова Л.В., вбачається, що згідно виконавчого документа боржник має сплачувати аліменти з 05.10.2022. Відповідно до вимог судового наказу державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості по аліментах саме з 05.10.2022. Інформація про місце роботи боржника в цей час відсутня, тому здійснено розрахунок відповідно до даних щодо середньомісячної заробітної плати для даної місцевості. Згідно судового наказу №607/13662/22, виданого 19.10.2022 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, боржником є ОСОБА_1 , а стягувачем ОСОБА_3 , а тому квитанції про сплату аліментів на рахунок дитини не можуть бути враховані в рахунок погашення боргу по аліментах. Також не можуть бути враховані квитанції про сплату коштів до 05.10.2022, оскільки саме ця дата вказана в судовому наказі як початок сплати аліментів. Щодо січня 2023 державним виконавцем здійснено перерахунок за цей місяць вказано суму боргу до 20.01.2023. На підставі ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» 28.02.2023 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, яку направлено за місцем роботи ФОП ОСОБА_7 .

Як слідує з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ВП №70930999 за №17479 від 01.03.2023, розмір заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 28.02.2023 становить 11 351,32 грн.

28.02.2023 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернено стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , які останній отримує у ОСОБА_7

28.02.2023 державним виконавцем винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних.

З розпорядження державного виконавця №70930099 від 14.04.2023 вбачається, що грошові кошти у сумі 1416,50 грн, які надійшли 13.04.2023 на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа №607/13662/22, виданого 19.10.2022 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, перераховано: 1347,50 грн на користь ОСОБА_3 та 69 грн витрати виконавчого провадження.

Встановлено, що наказом ТОВ «САМСОН-ІФ» №71-к від 16.02.2022 припинено трудовий договір з ОСОБА_1 , менеджером (управителем) в роздрібній торгівлі продовольчими товарами з питань збуту з 23.02.2022.

19.01.2023 між ФОП ОСОБА_7 та ОСОБА_1 укладено трудовий договір.

З довідки за №1/02 від 09.02.2023, виданої ФОП ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_1 працює в приватного підприємця ОСОБА_7 з 20.01.2023 на посаді продавця-консультанта з розміром оплати праці в сумі 6700 грн.

З долучених скаржником до скарги платіжних інструкції АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що ОСОБА_1 перерахував ОСОБА_2 : 28.02.2022 3000 грн, 02.05.2022 3000 грн, 01.06.2022 3000 грн, 01.07.2022 3000 грн, 03.08.2022 3000 грн, 31.08.2022 3000 грн, 03.10.2022 3000 грн.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

В силу ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

В силу ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

В силу ч. 2 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Згідно зі ст. 447 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК).

Згідно з вимогами ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

В силу ч. 1 ст. 80 ЦПК достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до норм ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Судом встановлено, що 19.10.2022 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано судовий наказ №607/13662/22, який набрав законної сили 19.10.2022, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.10.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

Відомості про звернення боржником до суду із позовом про зменшення розміру аліментів або перегляду вказаного судового наказу за нововиявленими обставинами в матеріалах справи відсутні.

Суд не приймає до уваги доводи скаржника про те, що на момент звернення ОСОБА_3 до суду 05.10.2022 він ніде не працював, а тому розмір аліментів повинен був вираховуватись з мінімальної заробітної плати, однак державний виконавець взяв до уваги виключно колишнє місце роботи боржника у ТОВ «САМСОН-ІФ» (1 квартал 2022 року) та не з`ясував тієї обставини, що він був звільнений 23.02.2022 з посади менеджера (управителя) ТОВ «САМСОН-ІФ», з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Встановлено, що згідно вищевказаного судового наказу аліменти підлягають стягненню з 05.10.2022 у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження та зазначається самим скаржником у своїй скарзі, останній на момент винесення судового наказу та дати з якої стягуються аліменти (05.10.2022) ніде не працював, а тому державним виконавцем відповідно до вимог ч. 2 ст. 195 СК України здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Відтак, державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів на підставі наявних відомостей та у відповідності до вимог закону.

Стосовно доводів скарги про те, що при розрахунку заборгованості по аліментах за січень 2023 року, державним виконавцем взято розмір доходу/середня заробітна плата у сумі 13 033 грн та визначено суму аліментів, яка підлягає стягненню в розмірі 3258,25 грн, однак лише з 20.01.2023 він є працевлаштованим, працює на посаді продавця-консультанта з розміром оплати праці в сумі 6700 грн, що є значно меншим за взятий державним виконавцем розмір доходу/середню заробітну плату, суд зазначає наступне.

Так, згідно з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ВП №70930999 №12201, заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 13.02.2023 становить 12 612,58 грн.

При цьому, після одержання державним виконавцем відомостей про працевлаштування боржника ОСОБА_1 , державним виконавцем здійснено перерахунок заборгованості та складено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів ВП №70930999 за №17479 від 01.03.2023, з якого слідує, що розмір заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 28.02.2023 становить 11 351,32 грн.

Безпідставними та необгрунтованими, на думку суду, є обставини, на якій посилається скаржник, як на підстави для задоволення скарги, зокрема щодо добровільної сплати аліментів на утримання доньки шляхом перерахування коштів на картковий рахунок доньки ОСОБА_2 грошових сум в розмірі 3000 грн, а саме 28.02.2022, 02.04.2022, 02.05.2022, 01.06.2022, 01.07.2022, 03.08.2022, 31.08.2022.

Так, як вже зазначалось судом, згідно судового наказу №607/13662/22 від 19.10.2022, аліменти підлягають сплаті з 05.10.2022, боржником є ОСОБА_1 , а стягувачем - ОСОБА_3 . Таким чином, отримувачем коштів є ОСОБА_3 , а тому квитанції про сплату аліментів на рахунок дитини ОСОБА_2 не можуть бути враховані в рахунок погашення боргу по аліментах. Також, не можуть бути враховані квитанції про сплату коштів до 05.10.2022, оскільки саме ця дата вказана в судовому наказі як початок сплати аліментів.

При цьому, суд не бере до уваги доводи ОСОБА_1 , як на підставу для визнання дій державного виконавця протиправними, про те, що відповідно до отриманого розрахунку заборгованості по аліментах по боржнику ОСОБА_1 станом на 13.02.2023 за жовтень 2022 сукупний розмір заборгованості становить 2837,83 грн, однак 03.10.2022 ним здійснено грошовий переказ на рахунок доньки ОСОБА_2 у сумі 3000 грн.

Так, сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Таким чином, боржник ОСОБА_1 згідно виконавчого документа (судового наказу №607/13662/22 від 19.10.2022) зобов`язаний сплачувати аліменти на користь стягувача ОСОБА_3 .

При цьому, боржник ОСОБА_1 не обмежений у праві матеріального допомагати своїй дочці ОСОБА_2 та окрім сплати аліментів може надавати їй матеріальну допомогу, що не є взаємовиключними обставинами.

Таким чином, доводи боржника ОСОБА_1 , наведені у скарзі, зокрема про протиправність дій державного виконавця є безпідставними та необгрунтованими.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що дії головного держаного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гнатюк Н.В. вчиненні відповідно до закону, в межах наданих повноважень, судом не встановлено доказів протиправних дій або бездіяльності державного виконавця Гнатюк Н.В., виходячи із доводів скарги, а відтак підстав для задоволення скарги не має.

Керуючись ст.ст. 261, 263, 353, 447-452 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Холмогорова Лариса Василівна, на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиціїу виконавчому провадженні №70930999, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду, в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 01.05.2023.

Головуючий суддяН. Р. Кунець