Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1281/23

26 липня 2023 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Солодовнікова Р.С.,

при секретарі судового засідання Нагорняк Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

за відсутності учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він з відповідачем зареєстрували шлюб. В шлюбі в них народилося двоє дітей, які в даний час повнолітіні. Сімейне життя з відповідачем не склалося, через те що відповідач ним цікавилася, не намагалася з ним контактувати, не виявила бажання переїхати до нього проживати. На протязі десяти років вони проживають окремо, не спілкуються, не підтримують будь- яких стосунків. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Наміру зберегти сім`ю з відповідачем у нього немає, вони втратили почуття любові один до одного, не цікавляться один одним. Вважає, що їх сім`я розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер.

Короткий зміст відзиву на відзив:

06.07.2023 року від відповідача поступив відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що вона не погоджується з обставинами, які позивач виклав в позові. Позивач стверджує, що впродовж десяти років вони не спілкуються, з 2003 року не проживають разом, не підтримують будь- яких стосунків, не ведуть спільного господарства. Однак зазначені оставини не відповідають дійсності. Позивач дійсно виїжджав за кордон на роботу за їх псільним рішенням, оданк весь час вони спілкувалися, підтримуали сімейні відносини, разом виховували спільних дітей, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом придбали майно. Ми до цього часу спілкувалися, спільно приймали рішення, що стосувалися нашої сім`ї. Однак якщо позивач прийняв рішення щодо розірвання шлюбу, вона не заперечує проти цього.

Стислий виклад позиції сторін :

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, однак від представника позивача та позивача поступила заява, в якій просять справу слухати в їх відсутності. Позовні вимоги підтримують повністю, з підстав зазначених в позовній заяві. Просили шлюб між сторонами розірвати.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про вручення. У відзиві на позовну заяву відповідач просила справу слухати в її відсутності, позовні вимоги визнала з підстав зазначених у відзиві на позов. Просила шлюб між нею та позивачем розірвати.

Згідно із ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 07.06.2023 р. відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі.

Відповідно до положень ст.ст. 280,281 ЦПК, суд ухвалою постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб 19 лютого 1994 року в Пнівській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис №4, що стверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 9).

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права:

Відповідно до частини 9 та 10 ст.7 Сімейного кодексу України (далі СК) сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.1 та 3 ст. 55 цього Кодексу дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Згідно ч. 3 та 4 ст. 56 цього Кодексу кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 112 СК суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як роз`яснив Пленум ВСУ у п. 10 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року N 11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Висновки суду:

Судом встановлено, що сторони проживають окремо. Їх шлюб існує формально.

Примушування позивача до збереження шлюбних стосунків з відповідачем суперечить вимогам закону.

Отже, враховуючи відсутність у сторін морально-правової основи шлюбу, яка ґрунтується на почуттях взаємної поваги та любові, взаємній підтримці та допомозі, враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, категоричну позицію сторін, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася, подальше збереження сім`ї неможливе і суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, що є підставою для розірвання шлюбу.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню: шлюб між сторонами слід розірвати.

На підставі ст.ст. 7, 24, 55, 112,113 СК України та керуючись ст.ст. 4, 19, 137, 141, 247, 258, 263, 264, 265, 268, 273ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 19 лютого 1994 року в Пнівській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис №4 розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду, а якщо оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 26 липня 2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Р.С. Солодовніков