Справа № 523/2810/23
Провадження №2/523/2342/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"26" квітня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря - Славинького А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №15, в м. Одеса, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 , за участю третьої особи Привтаного аккціонерного товариства «СК «ПЗУ Україна» про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ

Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (далі за текстом ТДВ «Експрес Страхування») звернулось до суду з позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що ОСОБА_1 26.08.2021р. керуючи транспортним засобом марки «Chrery», р/н НОМЕР_1 , порушивши Правила дорожнього руху України, скоїв зіткнення з автомобілем марки «Chrery», р/н НОМЕР_2 , який було забезпечено договором добровільного страхування наземних транспортних засобів від 06.08.2021р., укладеного між ТДВ «Експрес Страхування» та ОСОБА_2 . За зверненням останньої, на виконання умов договору добровільного страхування, позивачем було сплачено суму страхового відшкодування у розмірі 24 360,67грн. В зв`язку з чим, на думку позивача, до страховика перейшло право вимоги відшкодування шкоди заподіяної винною особою у вказаному вище розмірі. Добровільно відшкодувати матеріальну шкоду відповідач відмовився. За твердженням позивача, цивільна-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП не була застрахована.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на їхню користь суму матеріальної шкоди в розмірі 24 360,67грн.

Ухвалою судді від 02.03.2023р. було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 28.03.2023р. до участі у справі було залучено третю особу без самостійних вимог ПрАТ «СК «ПЗУ Україна».

Представник позивача направив до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляду справи за їх відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи відповідачу належним чином було направлено виклик до суду.

ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» не забезпечило участі свого представника у судовому засіданні. Про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином.

За письмовою згодою представника позивача та за відсутності відзиву на позовну заяву справа розглянута в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що 06.08.2021р. між ТДВ «Експрес Стархування» ОСОБА_2 було укладено договір страхування наземного транспорту №202.21.2624784, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією автомобіля марки «Chrery», р/н НОМЕР_2 .

26.08.2021р. за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Фонтанка, на вул. Південна дорога, 101А, на парковці ТРЦ «Рів`єра» сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки «Chrery», р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля марки «Chrery», р/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 27.09.2021р. (справа №504/3208/21) ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні ДТП, що мало місце 26.08.2021р. та накладено адміністративне стягнення за скоєння правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850,00грн.

Таким чином, факт скоєння ДТП та вина ОСОБА_1 у завданні матеріальної шкоди транспортному засобу марки «Chrery», р/н НОМЕР_2 , належного ОСОБА_2 , встановлені та є доведеними.

За приписами частини 1,2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Отже з системного аналізу статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч.2 ст.1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч.5 ст.1187 ЦК, п. 1 ч.2 ст.1167 ЦК).

На виконання умов договору добровільного страхування №202.21.2624784, ТДВ «Експрес Страхування» здійснило виплату суми страхового відшкодування на користь ОСОБА_2 у загальному розмірі 24 360,67грн.

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого (ТДВ «Експрес Страхування») перейшло право вимоги, що належало потерпілій ( ОСОБА_2 ) у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відтак, правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем у зв`язку з виплатою страхового відшкодування ТДВ «Експрес Страхування» на користь потерпілої ОСОБА_2 , засновані на суброгації.

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, сторона позивача посилається на те, що відповідачем не було забезпечено керований ним транспортний засіб полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Разом з тим, перевіряючи доводи сторони позивача, судом, з офіційного сайту МТ СБУ, зокрема зі сторінки «Перевірка чинності полісу внутрішнього страхування» отримано інформацію відповідно до якої, на час ДТП, яка мала місце 26.08.2021р., транспортний засіб марки «Chrery», р/н НОМЕР_1 був застрахований у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» Поліс № 205656385.

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Суд вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Зважаючи на викладене, приймаючи до уваги ту обставину, що відповідач ОСОБА_1 на час ДТП забезпечив керований ним транспортний засіб полісом обов`язкового страхування, то він не може нести відповідальність за пред`явленим до нього позовом ТДВ «Експрес Страхування», оскільки відповідальною особою за відшкодування збитків, завданих відповідачем, є його страховик - третя особа, ПрАТ «СК ПЗУ Україна».

Відомостей про те, що позивач звертався до ПрАТ "СК ПЗУ Україна" із заявою про сплату страхового відшкодування та отримував відмову страховика у виплаті страхового відшкодування, матеріали справи не містять.

Таким чином, враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на час настання страхового випадку була застрахована у ПрАТ «СК ПЗУ Україна» на підставі полісу страхування цивільно-правової відповідальності №205656385, то, у даному випадку, позивач мав самостійно звернутись до «ПрАТ СК ПЗУ Україна» про виплату страхового відшкодування за таким полісом.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог ТДВ «Експрес Страхування» та відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст.12,13,76,82,141,259, 263-265,268, 280-282 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди залишити без задоволення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 26 квітня 2023р.

Суддя