Дата документу 20.07.2023
Справа № 334/4999/23
Провадження № 2/334/2170/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Коломаренко К.А., при секретарі судового засідання Цілінко А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 22 червня 2023 року звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання даної позовної заяви і до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є повнолітнім, знаходиться на утриманні позивача, навчається на другому курсі Відокремленого структурного підрозділу «Запорізький гуманітарний фаховий коледж Національного університету «Запорізька політехніка» на контрактній основі. Вартість навчання згідно договору про надання освітніх послуг складає 13 650 гривень за перший рік навчання, 15 000 гривень за другий рік навчання, 15 000 гривень за третій рік навчання. Строк навчання три роки, термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2024 року. Позивач не взмозі самостійно утримувати сина, оскільки її заробітної плати не вистачає на утримання двох осіб, інших видів доходів позивач не має. У зв`язку з цим, їх син потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідач є працездатним, працює в Акціонерному товаристві «МОТОР СІЧ» та отримує заробітну плату. Відповідач інших дітей не має, аліментів не сплачує, а отже має можливість надавати грошову допомогу на утримання свого сина, проте не надає матеріальної допомоги в добровільному порядку, тому позивач вимушена звернутися до суду з вказаною позовною заявою.

26.06.2023 року ухвалою Ленінського районного суду міста Запоріжжя відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні, призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні, в яке викликано учасників справи. Визначено учасникам строк на подання заяв по суті спору.

Представник позивача адвокат Александров О.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити позов у повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. ст.12,13,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про охорону дитинства» дитинство - період розвитку людини до досягнення повноліття. Тобто до 18 років особа вважається такою, що в силу свого віку та не до кінця сформованого світосприйняття не здатна, зокрема і без шкоди самій собі, реалізовувати права і свободи, у зв`язку із чим потребує патронату.

В той же час для вступу у доросле та самостійне життя необхідна певна соціальна адаптація, складовою якої є право на отримання спеціальної чи вищої освіти для подальшого працевлаштування. Реалізація права на освіту не є обов`язком, проте якщо особа до повноліття чи з настанням повноліття почала навчання на денній формі навчання, це значно обмежує її у можливостях на отримання доходів, які мають забезпечити покриття її необхідних побутових витрат.

Згідно зі ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року, справа № 199/9339/16-ц, провадження № 61-32330св18.

Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 являються батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 07.07.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис №383 (а.с.7).

Повнолітній ОСОБА_3 з 01.09.2021 року є студентом 2 курсу групи 21-12, спеціальність: 081 Право, денної форми здобуття освіти Відокремленого структурного підрозділу «Запорізький гуманітарний фаховий коледж Національного університету «Запорізька політехніка», що підтверджується копією договору №93-21 від 02.08.2021 року про надання освітніх послуг з підготовки фахового молодшого бакалавра, копією договору №40-/21-К про надання освітніх послуг закладом фахової перед вищої освіти та довідкою з місця навчання №28 від 10.03.2023 року (а.с.12, 14, 15).

Згідно додаткової угоди №1 від 01.09.2022 до договору №93-21 від 02.08.2021 року, вартість навчання згідно договору про надання освітніх послуг складає 13 650 гривень за перший рік навчання, 15 000 гривень за другий рік навчання, 15 000 гривень за третій рік навчання (а.с.13).

У зв`язку з навчанням син потребує матеріальної допомоги , так як форма навчання денна, через денну форму навчання він не працює, доходів не отримує, проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні.

Судом встановлено, що відповідач має змогу надавати відповідну матеріальну допомогу, оскільки має постійну роботу та дохід, на утриманні інших осіб не має, позов визнав.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до змісту ч.2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків на повнолітніх дочку, сина, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Як передбачено частиною 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності,володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав,у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності,корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Суд враховує матеріальне становище позивача, яка має на утриманні сина, який навчається на денній формі навчання та через денну форму навчання ніде не працює, ніяких доходів не отримує.

Також суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним та працевлаштованим.

Відповідачем судовому засіданні підтверджено всі обставини, викладені позивачем в позовній заяві, а отже, суд вважає за можливе покласти в основу рішення зазначені позивачем підстави на обґрунтування заявлених нею вимог.

Враховуючи ту обставину, що повнолітній ОСОБА_3 навчається на контрактній основі, у зв`язку з денною формою навчання ніде не працює, власного доходу не має, перебуває на утриманні позивача, та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , який навчається, в розмірі частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання даної позовної заяви і до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання.

На думку суду, такий розмір аліментів буде розумним, достатнім, справедливим і відповідатиме інтересам як повнолітньої дитини, яка навчається, при цьому не порушуватиме прав та інтересів відповідача.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

На підставі викладеного, ст. ст. 182, 191, 199, 200, 201 СК України, керуючись ст. ст. 12, 81, 137, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , в розмірі частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання даної позовної заяви і до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Коломаренко К. А.