Справа № 444/45/21 Головуючий у 1 інстанції: Ясиновський Р.Б.
Провадження № 22-ц/811/774/22 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Матяш С.І.,

з участю: ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 ,

представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 21 лютого 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, переданих в якості авансу, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків,

в с т а н о в и в:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 169560 грн., які були передані ним як аванс 08.06.2018 року при укладенні попереднього договору купівлі-продажу автомобіля марки МАН 14272, державний номерний знак, НОМЕР_1 .

Зазначає, що попередній договір купівлі-продажу автомобіля було оформлено розпискою ОСОБА_3 , відповідно до якої, позивач передав відповідачу 6000 доларів США, а решту 2200 доларів США зобов`язувався передати до 20.06.2018 року на умовах, визначених у розписці, однак, договір купівлі-продажу сторони не уклали, тому вважає, що передані відповідачу грошові кошти підлягають поверненню, разом тим, на вимогу позивача від 11.12.2020 року, направлену відповідачу, останній жодним чином не відреагував і грошові кошти у вказаній сумі не повернув.

У квітні 2021 року ОСОБА_3 подав зустрічний позов до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача матеріальні збитки в розмірі 157212 грн., завдані неналежним користуванням автомобілем, та неустойку в розмірі 11183 грн. 68 коп., за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказував, що у вересні жовтні 2016 року передав ОСОБА_1 в користування спірний автомобіль з умовою набуття ним автомобіля у власність після здійснення повного розрахунку за автомобіль, а саме: сплати грошових коштів у сумі 8000 доларів США, що становить узгоджену між ними ціну автомобіля. Відповідач частково здійснював платежі і на момент оформлення між ними 08.06.2018 року розписки загальна сума платежів становила 6000 доларів США, що було зафіксовано в розписці, як часткова оплата автомобіля, а заборгованість становила 2500 доларів США, крім того, відповідач повинен був сплатити ще 200 доларів США як доплату за протермінований час і, додатково, ще 200 доларів США, як компенсацію за завдані збитки, що в загальному становило 400 доларів США, а в еквіваленті до гривні 11183 грн. 68 коп.

Незважаючи на невиконання своїх зобов`язань, ОСОБА_1 продовжував користуватись автомобілем, а тому позивач вирішив вжити заходів щодо перевірки технічного стану автомобіля, за наслідками якої автомобіль потребував відновлювального ремонту, вартість якого, згідно з актом СТО від 08.10.2018 року, становила 157212 грн., після чого автомобіль залишився у позивача ОСОБА_3 .

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 21 лютого 2022 року в задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, переданих в якості авансу, в сумі 169560 грн. відмовлено та у задоволені зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків в розмірі 157212 грн. та неустойки в розмірі 11183 грн. 68 коп. теж відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач за первісним позовом ОСОБА_1 , просить його скасувати лише в частині відмови у задоволенні його позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення його позову.

Вважає, що рішення суду в цій частині ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що до позовної заяви долучено розписку ОСОБА_3 від 08.06.2018 року, яка написана ним власноручно, про те, що він отримав від ОСОБА_1 6000 доларів США, як частину суми вартості автомобіля, який коштує 8000 доларів США. Згідно розписки, решту суми за придбаний автомобіль він ( ОСОБА_1 ) зобов`язувався повернути до 20.06.2018 року, після чого ОСОБА_3 зобов`язувався зняти автомобіль з реєстраційного обліку.

Зазначає, що розписка ОСОБА_3 від 08.06.2018 року за своїм змістом є попереднім договором купівлі-продажу автомобіля, а передані ним грошові кошти авансом, що в повній мірі відповідає вимогам закону та судовій практиці, а тому висновки суду в цій частині вирішення спору вважає помилковими. Звертає увагу, що в розписці не зазначено, що кошти передані як завдаток, а тому такі є авансом.

05.01.2023 року відповідач ОСОБА_3 , в особі свого представника адвоката Ковча П.С., подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує доводи та вимоги апелянта, погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивач обрав неправильний спосіб захисту порушеного права.

Заслухавши пояснення сторони апелянта в підтримання апеляційної скарги, заперечення протилежної сторони, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

За положеннями статей 15 та 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, в спосіб, визначений законом.

Судом встановлено, що 08.06.2018 року ОСОБА_3 написав розписку (а.с.5) про те, що ОСОБА_1 придбав у нього автомобіль марки МАН 14272, д.н.з. НОМЕР_1 , за який передав йому кошти в сумі 6000 доларів США, як частину вартості автомобіля, який на той час коштував 8000 доларів США, а решту суми 2200 доларів США ОСОБА_1 зобов`язаний повернути йому до 20.06.2018 року, після повного розрахунку за автомобіль в сумі 8200 доларів США він ( ОСОБА_3 ) зобов`язався вчинити дії щодо зняття автомобіля з реєстрації за свої власні кошти.

В свою чергу, 08.06.2018 року ОСОБА_1 написав розписку (а.с.84), якою підтвердив, що винен ОСОБА_3 та його дружині гроші в сумі 2500 доларів США за куплений в них автомобіль марки МАН 14272, д.н.з. НОМЕР_1 , та зобов`язався виплатити їх до 20.06.2018 року, окрім того, зобов`язався доплатити ще 200 доларів США за протермінований час, а в разі порушення строків компенсувати матеріальні збитки в сумі 200 доларів США.

З довідки, виданої Жовківським ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області 11.05.2018 року (а.с.132), встановлено, що 07.05.2018 року в названий відділ поліції поступила заява від громадянки ОСОБА_5 про вжиття заходів щодо пошуку її автомобіля марки МАН 14272, д.н.з. НОМЕР_1 , під час проведеної перевірки за якою з`ясувалось, що в жовтні 2017 року ОСОБА_1 познайомився з ОСОБА_3 і у його дружини придбав вживаний автомобіль вказаної вище марки, за який при передачі автомобіля сплатив 5000 доларів США, а решту коштів в сумі 2500 доларів США повинен був передати до кінця лютого 2018 року.

Також встановлено, що ОСОБА_1 користувався спірним автомобілем та зберігав автомобіль у себе на стоянці.

В подальшому, згоди щодо остаточного розрахунку за автомобіль та його перереєстрації на ОСОБА_1 досягнуто не було, автомобіль знаходиться в ОСОБА_3 , чого останній не заперечує, а навпаки, підтверджує в своїй зустрічній позовній заяві.

Отже, як підтверджується матеріалами справи та не заперечувалось сторонами в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_3 не є власником спірного автомобіля.

Власником автомобіля, який згідно розписки від 08.06.2018 року ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_3 та частково сплатив за нього кошти, є ОСОБА_5 .

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом.

Відповідно до статті 655 ЦК України, договір купівлі-продажу це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов`язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

За правилом статті 317 ЦК України, лише власникові належить право розпорядження своїм майном.

Згідно зі статтею 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюються на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях, зокрема, Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388 (далі Порядок), який визначає певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Цей Порядок є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх.

Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС.

Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

Враховуючи наведені вище норми закону й те, що відповідач ОСОБА_3 не був власником спірного автомобіля, хоча згідно написаної ним розписки отримав від позивача за автомобіль грошові кошти в сумі 6000 доларів США, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність між сторонами договірних правовідносин, які виникають з договору купівлі-продажу автомобіля, та обрання позивачем неправильного способу захисту порушеного права.

За таких обставин, в колегії суддів немає підстав для інших висновків по суті вирішення спору в оскаржуваній частині рішення, ніж тих, яких дійшов суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 , суд не допустив порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 21 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 23 січня 2023 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич