Справа № 758/2689/22
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5450/2023
Головуючий у суді першої інстанції: Лещенко О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року Київським апеляційним судом в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Шпирук Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 28 вересня 2022 року, ухвалене у складі судді Лещенко О.В., у цивільній справі №758/2689/22 за позовом ОСОБА_1 до Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання наймачем квартири та зобов`язання змінити договір найму,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання наймачем квартири та зобов`язання змінити договір найму. Зазначав, що на підставі ордеру № Г247400 на житлове приміщення від 24 січня 1975 року, виданого ОСОБА_2 , сам ОСОБА_2 та його родина - дружина ОСОБА_3 , доньки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 зайняли 2-кімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Квартиронаймач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер та був знятий з реєстрації з зазначеної квартири. Вказував, що донька квартиронаймача ОСОБА_4 , є його матір`ю, яка ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Станом на час подання позову в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано 4 особи: він, його син ОСОБА_6 , його донька ОСОБА_7 та його сестра ОСОБА_8 , яка після смерті матері була усиновлена, в зв`язку з чим, інформація щодо її фактичного перебування відсутня. Тому він звернувся до Подільського районного суду м. Києва із позовною заявою про визнання ОСОБА_8 такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 . Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2021 року було відмовлено у задоволенні вказаного позову. 08 лютого 2022 року він звернувся до відділу обліку та розподілу житлової площі Подільської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про укладення з ним договору найму в порядку ч.ч. 1, 2 ст. 106 ЖК України. Проте, через відсутність згоди зареєстрованої у вказаній квартирі ОСОБА_8 на визнання його наймачем квартири йому було відмовлено у заключенні договору найму квартири. Звертав увагу на те, що через усиновлення в 1999 році ОСОБА_8 будь-яка інформація щодо місця її проживання, прізвище та її ім`я після усиновлення не відоме, отримати згоду від неї на визнання його наймачем квартини неможливо. З урахуванням викладеного, позивач ОСОБА_1 просив визнати його наймачем квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , та зобов`язати Подільську районну в м. Києві державну адміністрацію змінити договір найму вказаної квартири, змінивши померлого наймача ОСОБА_2 на нового наймача ОСОБА_1 .

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 28 вересня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення,яким позов задовольнити в повному обсязі. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, оскільки він є членом сім`ї наймача квартири АДРЕСА_1 , зі свого народження та по теперішній час проживає в даній квартирі, в якій також зареєстровані та проживають його діти, іншого житла він не має. Відтак, вважає, що має право на визнання його наймачем вказаної квартири за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача ОСОБА_2 .

Представник Подільської районної в м. Києві державної адміністрації Швед А.О. подала відзив на апеляційну скаргу. Просила справу розглядати за відсутності представника Подільської районної в м. Києві державної адміністрації та вирішити справу у відповідності до вимог чинного законодавства України.

ОСОБА_1 , представник Подільської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином. Адвокат Щербина Я.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку із її перебуванням в період з 25 по 30 березня 2023 року у відпустці за межами України. На підтвердження обставин, викладених в клопотанні, адвокат Щербина Я.М. надала роздруківку з сайту Booking.com про бронювання житла у період з 26 по 30 березня 2023 року у м. Будапешт. Разом з тим, роздруківка з сайту про бронювання житла не є належним доказом перебування особи у відпустці та її знаходження за межами України. Крім того,адвокат Щербина Я.М. не була позбавлена можливості звернутися до суду з клопотанням про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, до того ж, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості особисто з`явитися в судове засідання, або забезпечити участь в судовому засіданні іншого уповноваженого представника. З урахуванням викладеного, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 24 січня 1975 року Виконавчим комітетом Київської міської ради депутатів трудящих УССР на ім`я ОСОБА_2 видано ордер № Г247400 на право заняття ним та членами його сім`ї у складі ОСОБА_3 (дружина), ОСОБА_4 (донька), ОСОБА_5 (донька) жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 7).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_1 наймач жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_2 помер (а.с. 8).

Донька квартиронаймача ОСОБА_4 зареєструвала шлюб із ОСОБА_9 та змінила прізвище на ОСОБА_4 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрації шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 3 від 28 березня 2017 року (а.с. 10).

У шлюбі у ОСОБА_9 та ОСОБА_4 народився син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 11).

Згідно копії картки прописки ОСОБА_4 відділу внутрішніх справ Подільського райвиконкому від 05 березня 1975 року в ній є запис про ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , доньку ОСОБА_4 (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла (а.с. 13).

Відповідно до копії листа за № 277 від 15 серпня 2008 року Санаторної неповної середньої школи-інтернату № 21 для дітей-сиріт і дітей, що залишились без батьківської опіки з психоневрологічними захворюваннями, ОСОБА_8 , згідно рішення Подільського районного суду м. Києва від 19 травня 1999 року була усиновлена (а.с. 14).

За даними довідок Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Подільської РДА від 17 січня 2019 року №2460253, №2458499, №2458540 у квартирі АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 15, 16, 17).

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2021 року у справі № 758/4352/19 ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову про визнання ОСОБА_8 такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою за адресою: АДРЕСА_2 . Відмовляючи в задоволенні вказаних вимог ОСОБА_1 , Подільський районний суд м. Києва виходив із того, що позивачем не було доведено, що він є наймачем вказаної квартири або членом сім`ї наймача (а.с. 18).

Листом Відділу обліку та розподілу житлової площі від 08 лютого 2022 року за №19 через відсутність згоди зареєстрованої у квартирі, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 на визнання ОСОБА_1 наймачем даної квартири, відмовлено у заключенні договору найму вказаної квартири (а.с. 21).

Обґрунтовуючи свої вимогипро визнання наймачем квартири та зобов`язання змінити договір найму, ОСОБА_1 стверджував, що оскільки він зареєстрований у вказаній квартирі з 2001 року, проживав у квартирі з наймачем - ОСОБА_4 , який є його дідом, зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , яка є донькою наймача, без реєстрації, від народження був пов`язаний спільним побутом, мав взаємні права та обов`язки, а відтак є членом сім`ї наймача в розумінні ч. 2 ст. 64 ЖК України.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання наймачем квартири та зобов`язання змінити договір найму.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 47 Конституції України визначено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до статті 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення.

Відповідно до частин першої та другої статті 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом статті 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. У такому випадку особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Оскільки відповідно до вимог закону вселення та проживання в квартирі може бути здійснено лише у встановленому порядку, членом сім`ї наймача, в розумінні частини другої статті 64 ЖК України, може бути визнано лише осіб, які вселилися у встановленому порядку та на відповідній правовій підставі постійно проживають в квартирі разом з наймачем.

У осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (частини перша та друга статті 64 ЖК України).

Відповідно до частини першої статті 106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача.

Під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім`ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання.

Оскільки відповідно до вимог закону вселення та проживання в квартирі може бути здійснено лише у встановленому порядку, членом сім`ї наймача, у розумінні частини другої статті 64 ЖК УРСР, може бути визнано лише осіб, які вселилися у встановленому порядку та на відповідній правовій підставі постійно проживають у квартирі разом з наймачем.

Отже, відповідно до статті 106 ЖК України будь-який член сім`ї наймача, що має повну цивільну дієздатність, має право вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення. Виходячи з принципу рівності прав та обов`язків наймача та членів його сім`ї (ст. 64 ЖК), члени сім`ї заміщують наймача в договірних правовідносинах найму.

Причиною для зміни договору найму також може бути смерть наймача або втрата ним права на жиле приміщення за ст. 71 ЖК. Право вимагати зміни договору в цих випадках має будь-хто з членів сім`ї наймача, які залишились проживати у приміщенні, в тому числі і неповнолітні в особі законних представників.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду із позовом про визнання наймачем квартири за адресою: АДРЕСА_2 , та зобов`язання змінити договір найму, ОСОБА_1 не надав суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він проживав у квартирі на момент смерті наймача - його діда ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається із довідки Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Подільської РДАвід 17 січня 2019 року №2460253, та як зазначав у позовній заяві сам ОСОБА_1 , він був зареєстрований у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , лише з 2001 року. При цьому позивач не надав доказів на якій саме підставі він був зареєстрований у квартирі лише у 2001 році.

Наявні у матеріалах справи докази не надають достатніх підстав для однозначного висновку, що ОСОБА_1 проживав у квартирі без реєстрації свого місця проживання на момент смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність передбачених ст. 106 ЖК України підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання його наймачем квартири та зобов`язання змінити договір найму у зв`язку з їх недоведеністю.

Колегія суддів відхиляє посилання ОСОБА_1 на те, що він проживає в даній квартирі зі свого народження та по теперішній час, оскільки дані посилання не підтверджуються належними доказами.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. Судом першої інстанції надано належну оцінку наданим позивачем документам.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення рішення суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 28 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 03 квітня 2023 року.

Суддя-доповідач

Судді