145/1142/23
2-о/145/82/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2023 смт. Тиврів

Суддя Тивірівського районного суду Вінницької області Вальчук В.В. розглянувши матеріали заяви по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , орган опіки та піклування в особі Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про встановлення факту виховання дитини, -

встановив :

06.07.2023 року до Тивірівського районного суду надійшла вказана цивільна справа.

Ухвалою Тивірівського районного суду від 10.07.2023 року було залешено заяву ОСОБА_1 без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання ухвали.

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулось до суду 26.07.2023 року встановлено, що ОСОБА_1 отримав ухвалу про залишення позовної заяви без руху від 19.07.2023 року.

Станом на 01.01.2023 заявник недоліки заяви не усунув.

Однак, слід зазначити, що пункт 1 статті 6 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Заявник має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177цього Кодексу, позовна заявав важається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви устрок, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).

Таким чином, слід зазначити, що саме звернення особи до суду з позовною заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала позовну заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання позивачем умов реалізації права на звернення до цього суду з позовною заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що нормами чинного ЦПК України не передбачено продовження строків для усунення недоліків, а тому повернення заяви, відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, так як після усунення вказаних недоліків заявник має право повторно звернутися до суду із вказаною заявою, суддя вважає за необхідне заяву визнати неподаною та повернути ОСОБА_1 , в зв`язку з не усуненням недоліків та роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.185, 260, 261, 353 ЦПК України, -

ухвалив :

Позовну заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , орган опіки та піклування в особі Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про встановлення факту виховання дитини - визнати неподаною та повернути заявнику.

Ухвалу може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд Вінницької області з подачею апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Вальчук В. В.