ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/1634/23
Номер провадження: 22-ц/819/265/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Майданіка В.В.,

суддів: Воронцової Л.П.,

Орловської Н.В.,

секретар Доброва К.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Реви Світлани Леонідівни, діючої від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 16 серпня 2023 року, постановлену у складі судді Ус О.В. в м. Херсоні, дата складення повного тексту ухвали не зазначено, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна,

В С Т А Н О В И В :

17.07.2023 року через підсистему Електронний Суд ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просила:

1. Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 : "Універсал Банк"

трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 31.07.2018 р., посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Годованого О.В., зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №27285059;

легковий автомобіль марки "VOIKSWAGEN", модель PASSAT, державний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, 2015 р.в., на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу від 31.05.2022 року, та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 20.10.2021 року;

заборгованість за споживчим кредитом в ПАТ "Абанк" в розмірі 50 000 грн на ремонт квартири, який станом на подання цього позову не повернутий.

2. Подіти спільне майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В порядку поділу спільного майна подружжя:

визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на 1/2 частку трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

припинити право власності за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на 1/2 частку трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

визнати право особистої приватної власності за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на легковий автомобіль марки "VOIKSWAGEN", модель PASSAT, державний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, 2015 р.в.;

стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , грошову компенсацію вартості ??? частки легкового автомобіля марки "VOIKSWAGEN", модель PASSAT, державний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, 2015 р.в., ОСОБА_1 , в розмірі 9250 (дев`ять тисяч двісті п`ятдесят) доларів США, що еквівалентно 340400 (триста сорок тисяч чотириста) грн.;

стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , ??? частину розміру кредитних зобов`язань перед ПАТ "Абанк" в сумі 25 000 (двадцять п`ять тисяч ) грн.

3. Стягнути з Відповідача судові витрати, в тому числі вартість судового збору, експертиз.

Позов обґрунтований тим, що під час перебування у зареєстрованому 24.07.2018 року шлюбі було придбано вказані трикімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 , легковий автомобіль марки "VOIKSWAGEN", модель PASSAT, державний номер НОМЕР_1 та отримано споживчий кредит в ПАТ "Абанк" в розмірі 50 000. Наразі є підстави для поділу спільного майна.

Оскаржуваною ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16 серпня 2023 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 про поділ спільного майна було відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Рева Світлана Леонідівна, діюча від імені ОСОБА_1 , просить вказану ухвалу суду першої інстанції скасувати ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги заяви позивачки про забезпечення позову, а саме:

--- заборонити відповідачу ОСОБА_2 та його представникам вчиняти дії щодо примусового виселення ОСОБА_1 , неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою спірної квартири та їх проживання: АДРЕСА_1 ;

--- вселити ОСОБА_1 та її неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до спірної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , до вирішення справи по суті.

При цьому послалася на порушення норм процесуального права.

Зокрема, зазначила, що суд не прийняв до уваги того, що заява про забезпечення позову є достатньо обґрунтованою та її доводи свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може призвести та вже станом на подання цієї заяви призвело до того, що позивачка та її дитина не можуть користуватись спільним з відповідачем майном та змушені проживати у третіх осіб, брати чужі речі побуту та одяг. Крім того, вказала, що суд не врахував інтереси дитини та прийняв формальне рішення. Адже, зазначила, представник та невідомі особи 09.08.2023 року намагалися змінити замки на вхідній двері, про що позивачка подала заяву до поліції. Також, 14.08.2023 року, коли позивачка та її син були відсутні у квартирі та пішли у справах за продуктами, повернувшись, з`ясувалось, що замки поміняні, дістатись до квартири неможливо, всі їхні речі та документи залишились в квартирі. При цьому позивачка іншого житла не має. Відтак вона знову звернулась до поліції, але здійснити будь-яких заходів без наявності документу суду вони не мають права. Під час обстрілів міста, війни позивачка з дитиною опинилися на вулиці без їжі, без речей, без документів, без елементарних засобів гігієни.

Справу було призначено до апеляційного розгляду на 11.10.2023 року о 10-30 годині, однак сторони, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися та про причини неявки суд не повідомили. Натомість в розгляді справи в суді апеляційної інстанції брали участь представники сторін. У зв`язку з цим апеляційний суд вважає причину неявки в судове засідання вказаних осіб неповажною, вважає, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду справи, а тому ухвалив розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши відповідність ухвали вимогам процесуального закону, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

У справі встановлено таке.

Цей позов подано у липні 2023 року.

Із оприлюдненої в ЄДРСР ухвали суду першої інстанції від 07.08.2023 року вбачається, і це не заперечується сторонами, що провадження у справі за цим позовом було відкрито 07.08.2023 року.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19 липня 2023 року було задоволено частково заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 про поділ спільного майна. Суд ухвалив:

--- накласти арешт на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 );

--- в задоволенні решти вимог (заборони ОСОБА_2 , його представникам, іншим органам, яких це стосується, вчиняти дії щодо примусового виселення ОСОБА_1 та неповнолітньої дитини ОСОБА_3 за адресою спірної квартири та їх проживання: АДРЕСА_1 ) відмовити.

08.08.2023 року через підсистему Електронний Суд та безпосередньо до суду з документами в паперовому вигляді звернулася адвокат Юрченко Н.С., як представник відповідача ОСОБА_2 , з заявою (клопотанням) про зустрічне забезпечення позову шляхом внесення на депозитний рахунок суду 92 000 грн.

Ухвалою від 14.08.2023 року в задоволенні вказаного клопотання про застосування заходів зустрічного забезпечення позову у цій справі було відмовлено.

14.08.2023 року через підсистему Електронний Суд звернулася адвокат Рева С.Л., діюча від імені позивачки ОСОБА_1 , з заявою про забезпечення позову. Вказана заява зареєстрована в суді 15.08.2023 року.

Заявниця просить вжити заходи забезпечення її позову про поділ майна подружжя шляхом заборони відповідачу вчиняти дії щодо примусового виселення її та її малолітньої дитини зі спірної квартири, а також вселити її з малолітнім сином до спірної квартири. В обґрунтування зазначила, що відповідач, від імені якого діє адвокат Юрченко Н.С., вчиняють дії щодо її примусового виселення зі спірної квартири, а саме 09.08.2023 року намагалися змінити замки, про що вона подала заяву у поліцію, а 14.08.2023 року у їх з сином відсутність в квартирі змінили замки. В результаті дістатись до квартири неможливо, всі їхні речі та документи залишились в квартирі. При цьому позивачка іншого житла не має. Відтак вона знову звернулась до поліції, але здійснити будь-яких заходів без наявності документу суду вони не мають права. Фактично її залишили під час війни на вулиці без їжі, без речей, без документів і елементарних засобів гігієни.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що спірна квартира придбана у період шлюбу сторін, тому між сторонами дійсно виник спір щодо поділу спільного майна подружжя. Однак, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Також суд виходив з того, що предметом позову, в тому числі, є визнання спільною приватною власністю та поділ квартири АДРЕСА_2 . В порядку забезпечення позову на 1/2 частину вказаної квартири накладено арешт ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19 липня 2023 року. Відтак, як вважав суд, матеріально-правові інтереси позивача в разі визнання в подальшому її права на частку квартиру повністю захищені задля попередження труднощів при виконанні такого рішення арештом 1/2 частки квартири. Отже, на думку суду, вид забезпечення позову, який просить застосувати позивачка (вселення, фактично заборона виселити) не відповідає позовним вимогам.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він є правильним по суті.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення ст.ст.18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

При цьому відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

За змістом ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Згідно з ч.1 ст.150 зазначеного Кодексу позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п.1); забороною вчиняти певні дії (п.2).

За ч.3 ст.150 вказаного Кодексу заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову": єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви особи, яка бере участь у справі (п.1.); розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи-підприємця; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням цих заходів (п.4.).

Отже, закон пов`язує забезпечення позову з неможливістю чи утрудненням виконання судового рішення.

Вважаючи оскаржувану ухвалу суду першої інстанції законною і обґрунтованою, апеляційний суд враховує, що спір між сторонами виник щодо поділу спільного майна подружжя, зокрема спірної трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому оскаржувана ухвала суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позовудостатнім чином мотивована.

Так, суд обґрунтовано виходив з того, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Також суд правильно врахував те, що предметом позову є, зокрема, визнання спільною приватною власністю та поділ квартири АДРЕСА_2 і що в порядку забезпечення позову на 1/2 частину вказаної квартири вже накладено арешт ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19 липня 2023 року. Відтак, як правомірно вважав суд, матеріально-правові інтереси позивача в разі визнання в подальшому її права на частку квартиру повністю захищені задля попередження труднощів при виконанні такого рішення арештом 1/2 частки квартири. Отже, як обґрунтовано вважав суд, вид забезпечення позову, який просить застосувати позивачка (вселення, фактично заборона виселити) не відповідає позовним вимогам.

Таким чином, оскаржувана ухвала є законною і обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, не підтверджені належними доказами та висновків суду не спростовують.

Зокрема, не можуть бути прийняті до уваги посилання скаржника на неврахування судом обґрунтованості заяви про забезпечення позову, того, що невжиття відповідних заходів може призвести та вже станом на подання цієї заяви призвело до того, що позивачка та її дитина не можуть користуватись спільною з відповідачем квартирою, а також того, що наразі вони змушені проживати у третіх осіб, брати чужі речі побуту та одяг, під час обстрілів міста, війни опинилися на вулиці без їжі, без речей, без документів, без елементарних засобів гігієни.

При цьому апеляційний суд виходить з того, що суд правильно взяв до уваги, що в порядку забезпечення позову на 1/2 частину вказаної квартири вже накладено арешт ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19 липня 2023 року. Відтак, як правомірно вважав суд, матеріально-правові інтереси позивача в разі визнання в подальшому її права на частку квартиру повністю захищені задля попередження труднощів при виконанні такого рішення арештом 1/2 частки квартири. Отже, як обґрунтовано вважав суд, вид забезпечення позову, який просить застосувати позивачка (вселення, фактично заборона виселити) не відповідає позовним вимогам.

Оскільки оскаржувана ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального закону, а доводи апеляційної скарги не вказують на такі її порушення, що вплинули на правильність вирішеного судом питання, апеляційний суд вважає за необхідне на підставі п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Реви Світлани Леонідівни, діючої від імені ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 16 серпня 2023 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Дата складення повного тексту постанови 11 жовтня 2023 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.П. Воронцова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська