У Х В А Л А

про залишення позову без руху

12.01.2023 Справа №607/13314/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретарів судового засідання Кочмар С.М., представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бабія Н. І., представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Скиби В. М., представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Фльорківа О. В., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно та зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області знаходиться цивільна справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, а саме просить визнати за ОСОБА_1 право власності на 327/1280 частин житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 загальною площею 75,7 кв. м. у порядку спадкування за законом. Крім цього, ОСОБА_2 звернулася в суд із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, у якій просить визнати за ОСОБА_2 право власності на 1287/3840 частин житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 загальною площею 75,7 кв. м. у порядку спадкування, а саме: 1/40 частин після смерті матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 частин після смерті дідуся ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 частин після смерті брата ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 частин після смерті бабусі ОСОБА_7 .

Відповідач ОСОБА_3 звернулася в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, зокрема, просить визнати за ОСОБА_3 право власності на 3/16 частини житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 75,7 кв. м. у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Однак, подана зустрічна позовна заява не відповідає вищевказаним вимогам, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 4 статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про звільнення від сплати судового збору, у якому, серед іншого, вказує на незадовільне матеріальне становище та те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків її річного доходу за попередній рік, на підтвердження чого надано Відомості з державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених податків станом на 02.01.2023 сума доходу ОСОБА_3 за попередній рік складала 9700 грн та довідку № 14 від 02.01.2023 Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, з якої вбачається, що ОСОБА_3 станом на 02.01.2022 р. не зареєстрована як одержувач допомоги, а відтак розмір судового збору у сумі 1073,60 грн, який підлягає сплаті за подання зустрічного позову, що згідно Закону України «Про судовий збір» перевищує 5% її сукупного доходу

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бабій Н. І. при вирішенні питання щодо сплати ОСОБА_3 судового збору за подання зустрічної позовної заяви поклався на думку суду.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Скиба В. М. у судовому засіданні вказав, що ОСОБА_3 слід сплатити судовий збір за подання зустрічної позовної заяви

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Фльорків О. В. просить звільнити ОСОБА_3 від сплати судового збору за подання зустрічної заяви, оскільки розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання зустрічного позову, більш як вдвічі перевищує 5% розміру її річного доходу.

Вирішуючи питання наявності підстав для звільнення ОСОБА_3 від сплати судового збору, суд виходить з наступного.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон №3674-VI) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналіз вказаної норми дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Таким чином, стаття 136 ЦПК України, передбачає право суду, а не обов`язок відстрочити, розстрочити, зменшити розмір, або звільнити від оплати судових витрат, враховуючи майновий стан сторони.

У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Законодавче закріплення судових витрат має на меті: по-перше, відшкодування державі витрат, понесених на утримання судової системи і забезпечення її діяльності (саме у цьому проявляється компенсаційна функція інституту судових витрат), по-друге: покладає певні витрати на тих, хто звертається до суду за захистом, що покликано дисциплінувати фізичних та юридичних осіб від подання до суду необґрунтованих заяв та клопотань, забезпечуючи таким чином також процесуальну економію.

Практика ЄСПЛ стосовно сплати судового збору аналогічна: судовий збір не повинен обмежувати право заявників на доступ до правосуддя та має бути «розумним». Разом з тим, на думку ЄСПЛ, судовий збір є таким собі обмежувальним заходом, який попереджає подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів.

Положеннями пункту 29 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах вбачається, що єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Верховний Суд в ухвалі від 15.09.2020 у справі № 640/20109/19 зазначив: «Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2005 у справі «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland»), заява №71731/01; пункти 63- 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2005 у справі «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland»), заява №73547/01)».

У цій же справі Верховний Суд, відмовляючи у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, вказав, що надані позивачем відомості з Державного реєстру - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за попередній рік не свідчать про відсутність у заявника інших джерел доходів, доводи про скрутний майновий стан належними та допустимими доказами не підтверджені.

У даному випадку відповідачем ОСОБА_3 до клопотання про звільнення від сплати судового збору додана Відомість з державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених податків станом та довідка № 14 від 02.01.2023 Управління соціальної політики Тернопільської міської ради.

Суд вважає, що такі відомості самі по собі не є достатніми доказами скрутного майнового стану особи.

Доказів відсутності інших джерел доходів за попередній рік (інформації про розмір пенсійних та інших соціальних виплат і допомог), та, відповідно, скрутного майнового стану, що зумовили неможливість сплати судового збору, в матеріалах позовної заяви немає, що свідчить про необґрунтованість указаного клопотання. При цьому суд повинен враховувати майновий стан сторони в цілому, а не лише відсутність окремих джерел доходу, в даному випадку тих, що підлягають оподаткуванню.

Норма, що передбачає повноваження суду на звільнення особи від сплати судового збору не є імперативною, це є правом, а не обов`язком суду. Водночас, сплата судового збору є обов`язком позивача, а тому зловживання правом на звільнення від його сплати є неприпустимим.

Окрім того, важливе значення для висновку про майновий стан заявника, що міг бути підставою звільнення від сплати судового збору, є дані про його матеріально-побутові умови проживання, наявність у власності нерухомого майна, ведення ним підсобного господарства, наявність інших джерел доходу.

З огляду на викладене, суддя вважає, що у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору, слід відмовити.

У силу вимог п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою, сплачується судовий збір у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму працездатних осіб (1073,60 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму працездатних осіб (132 420 грн.).

У зустрічній позовній заяві вказано, що ціна позову становить 69653,44 грн. Таким чином, ОСОБА_3 слід сплати судовий збір у розмірі 1073,60 грн. за подання зустрічної позовної заяви.

У відповідності до частини 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, слід відмовити, а позовну заяву залишити без руху і надати ОСОБА_3 строк до десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків, зокрема сплатити судовий збір у розмірі 1073,60 грн. та подати суду оригінал платіжного документа про сплату судового збору на вказану суму.

Судовий збір сплатити за наступними реквізитами рахунку: отримувач: УК у м. Тернополі/м. Тернопіль/22030101; код отримувача: (код за ЄДРПОУ): 37977599; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0019751; код класифікації доходів бюджету: 22030101; МФО 899998, призначення платежу - Судовий збір, за позовом (прізвище ініціали), Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 43, 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно залишити без руху, надавши ОСОБА_3 строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У випадку невиконання вимог даної ухвали заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Копію ухвали направити ОСОБА_3 .

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич