Справа № 541/997/23
Провадження № 2/541/395/2023
У Х В А Л А

31 березня 2023 року м.Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Третяк О. Г., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» Миргородський комбінат хлібопродуктів № 1 про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди, -

В с т а н о в и в :

До Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просив:

-стягнути з ДП ДАК «Хліб України» Миргородський КХП № 1 заборгованість по нарахованій та невиплаченій заробітній платі в період з травня 2020 по вересень 2020 у сумі 58953 грн 78 коп;

-стягнути з ДП ДАК «Хліб України» Миргородський КХП № 1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 03.09.2020 по день розгляду справи у розмірі 529170 грн;

- стягнути з ДП ДАК «Хліб України» Миргородський КХП № 1 моральну шкоду у розмірі 50000 грн.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статтям 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до частини 4 статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем при зверненні до суду з позовом судовий збір не сплачено. У свою чергу позивач посилається на вимоги п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як на підставу звільнення від сплати судового збору.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

В силу ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за вимогу про стягнення заробітної плати.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та відновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях. Указаний правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі N 910/4518/16 (провадження N 12-301гс18).

Крім того, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.02.2021 (справа № 372/4328/19, провадження № 61-4765св20) зазначено, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (вимушеного прогулу) за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (вимушеного прогулу) не входить до структури заробітної плати. З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - в справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

З урахуванням наведеного, позивач не звільняється від сплати судового збору у справі за заявленою ним позовною вимогою щодо виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Водночас, Закон України «Про судовий збір» не визначає пільг щодо сплати судового збору за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди у вказаній категорії справ.

Таким чином, при зверненні з вказаним позовом позивач звільнений від сплати судового збору лише в частині вимог про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, а в іншій частині вимог судовий збір підлягає оплаті.

Разом з тим, вимогою є стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні з 03.09.2020 по день ухвалення судового рішення в сумі 529 170 грн.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку по заробітній платі за весь час затримки розрахунку є вимогою майнового характеру, а отже судовий збір має сплачуватись на загальних підставах у розмірі, визначеному ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України ««Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2023 року - 2684,00 грн.

З наведеного вбачається, що позивач звернувся до суду із вимогою майнового характеру, яка підлягає справлянню судовим збором.

Відтак позивачу слід надати суду докази сплати ним судового збору у розмірі: 5291 грн 70 коп за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Також, позивач не звільняється від сплати судового збору за позовними вимогами про стягнення моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн, а тому підлягає оплаті судовий збір за дану вимогу в сумі 1073 грн 60 коп.

Загалом сплаті підлягає 6365 грн 30 коп судового збору. Отже, враховуючи викладені норми чинного законодавства, позивачу необхідно оплатити судовий збір загальним розміром 6365,30 грн., за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та стягнення моральної шкоди, який необхідно сплатити за реквізитами: отримувач коштів ГУК у Полт.обл/Миргород р-н/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37959255, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.) , Код банку отримувача (МФО) 899998 , Рахунок отримувача UA0016305, Код класифікації доходів бюджету 22030101, Призначення платежу *;101;__________( реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Відповідно до ч. 1. ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки, дана позовна заява оформлена з порушенням вимог ст. 177 ЦПК України відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України її необхідно залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків відповідно до ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 353 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» Миргородський комбінат хлібопродуктів № 1 про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди залишити без руху, встановивши позивачу строк 10 днів з моменту отримання ухвали для усунення вказаних недоліків.

Інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. Г. Третяк