МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Пр. №2/521/68/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Сегеда О.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

встановила:

У квітні 2023 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, згідно якої просив суд заборонити купівлю/продаж, передачу третім особам рухомого та нерухомого майна ОСОБА_2 .

В обґрунтування якої зазначив, що він має намір звернутися з позовною заявою до ОСОБА_3 щодо ст. 190 КК України.

Вказував, що йому стало відомо, що особа, до якої він має намір звернутися, хоче заволодіти всією нерухомістю, що в результаті шахрайських дій опинились в володінні його сина.

Дослідивши подану заяву, матеріали справи та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних заходів, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог та застосовуються з метою недопущення вчинення відповідачем дій, направлених на фактичну неможливість виконання судового рішення.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При застосуванні відповідних заходів забезпечення позову слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд не повинен вживати таких заходів забезпечення позову, які пов`язані із втручанням у внутрішню господарську діяльність юридичних осіб.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Вимоги до змісту та форми заяви про забезпечення позову містяться в ст. 151 ЦПК України.

Заявник зазначає, що на даний час є підстави вважати, що відповідач в подальшому всією нерухомістю, що в результаті шахрайських дій опинились в володінні його сина. Разом з цим, всупереч положень п.п. 3,4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заявник жодним чином не обґрунтовує необхідності забезпечення позову, а також не обґрунтовує чому ним вибрано саме такий вид забезпечення позову.

В порушення п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову відсутня пропозиція щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 5 ст. 151 ЦПК України, до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та строках.

Відповідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою заяви про забезпечення доказів або позову, ставка судового збору становить - 0,2 відсотка розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судом встановлено, що при поданні заяви про забезпечення позову, заявником не надано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та строках.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 151,153 ЦПК України, суд,-

ухвалила:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - повернути заявнику.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: О.М. Сегеда