ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/628/23 Справа № 698/12/18
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

04 квітня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого Нерушак Л.В.

Суддів Бородійчука В.Г.

Василенко Л.І.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 21 червня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 21 червня 2018 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 36445 (тридцять шість тисяч чотириста сорок п`ять) гривень 30 копійок заборгованості за кредитним договором від 12.12.2007 року № б/н.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень.

Сторонам роз`яснено порядок оскарження заочного рішення.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив рішення в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга надійшла безпосередньо до суду апеляційної інстанції 28 березня 2023 року та з метою вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, перевірки доводів скаржника витребувано матеріали даної цивільної справи.

04 квітня 2023 року матеріали цивільної справи № 698/12/18 надійшли до суду апеляційної інстанції.

Главою 11 ЦПК України регламентовано проведення заочного розгляду справи, якою передбачено розгляд за умови неявки відповідача у судове засідання.

Так, після ухвалення заочного рішення, що має місце у цій справі, відповідача повідомляють про рішення (ст. 283 ЦПК України) та він має право подати заяву про перегляд заочного рішення (ст. 284 ЦПК України).

У заяві про перегляд заочного рішення вказується про обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача згідно п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 285 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Частинами 3, 4 ст. 284 ЦПК України встановлено, що учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

За змістом ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Зазначений порядок є спеціальним і представляє окрему стадію судового процесу, дотримання якої для відповідача є обов`язковим.

Як вбачається із аналізу норм 287 ЦПК України, оскарження заочного рішення відповідачем в загальному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення, тобто відповідач не може оскаржити рішення в апеляційному порядку, оминаючи стадію перегляду заочного рішення судом, який його ухвалив, відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 284 ЦПК України.

Відповідно до абз. 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення. В іншому випадку апеляційний суд відмовляє в прийнятті апеляційної скарги на заочне рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем є ОСОБА_2 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, та вона із заявою про перегляд заочного рішення до суду першої інстанції не зверталася, що підтверджується наявними матеріалами справи.

Разом з тим, обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник ОСОБА_1 зазначає, що його дружина ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та у встановлений законом строк він прийняв спадщину, отримавши 04.01.2023 року свідоцтво про право на спадщину.

На підтвердження даних обставин, скаржником до апеляційної скарги додано копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 від 26.10.2021 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.01.2023 року, зареєстрованого у реєстрі за № 85.

Згідно до ч. 1 ст. 55 ЦПК України передбачено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Процесуальне правонаступництво це заміна сторони або третьої особи (право попередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку із вибуттям із процессу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов?язки право попередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

В позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

Тобто, підставою для заміни сторони, а саме процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

За правилом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Таким чином, у разі смерті спадкодавця, спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Визначений ст. 1219 ЦК України перелік прав та обов`язків щодо яких не допускається правонаступництво, є вичерпним.

Отже, спірні правовідносини у даній справі допускають правонаступництво після смерті відповідача ОСОБА_2 , правонаступником є її чоловік ОСОБА_1 .

Предметом апеляційного оскарження є заочне рішення, а апеляційну скаргу на нього подано ОСОБА_1 , який є чоловіком померлої ОСОБА_2 , до якої пред`явлено позов, тому він визнає себе її правонаступником.

Однак, ні відповідач ОСОБА_2 за час свого життя, ні її чоловік ОСОБА_1 після прийняття спадщини із заявою про перегляд заочного рішення до суду першої інстанції не зверталися.

Отже, скаржником ОСОБА_1 порушено встановлений процесуальним законом порядок оскарження заочного рішення, а тому відсутні підстави для відкриття апеляційного провадження.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі, й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Таким чином, з урахуванням конституційного принципу судового захисту, верховенства права та правової визначеності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що за змістом статей 284, 287 та 288 ЦПК України скаржник ОСОБА_1 , який є чоловіком померлої ОСОБА_2 , відповідача у справі та вважає себе її правонаступником, посилаюсь, що його права порушені заочним рішенням, може захистити свої права шляхом подання заяви про перегляд заочного рішення, та в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення або ухвалення повторного заочного рішення шляхом подання апеляційної скарги.

Такий порядок перегляду заочного рішення та оскарження заочного рішення узгоджується з Конвенцією та практикою ЄСПЛ.

Іншого порядку оскарження заочного рішення нормами процесуального законодавства для відповідача не передбачено.

Отже, враховуючи наведене і те, що скаржником не дотримано викладений процесуальний порядок оскарження заочного рішення суду, апеляційну скаргу необхідно повернути скаржнику та роз`яснити порядок оскарження заочного рішення суду відповідно до положень статей 284, 287 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 284, 287, 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Повернути без розгляду скаржнику ОСОБА_1 апеляційну скаргу з додатками на заочне рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 21 червня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги у відповідності до ч. 8 ст. 357 ЦПК України надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 272 ЦПК України.

Роз`яснити ОСОБА_1 його право на звернення до Катеринопільського районного суду Черкаської області із заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з дня постановлення та може бути оскаржена у касаційному порядку до суду касаційної інстанції Верховного Суду, протягом тридцяти днів, у порядку та за умов, визначених цивільно - процесуальним законодавством.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді В.Г. Бородійчук

Л.І. Василенко