Справа № 299/2833/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 квітня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Джуги С.Д., Собослоя Г.Г.

за участі секретаря - Гусонька З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сливка Юрій Юрійович, на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2022 року (головуючий суддя Трагнюк В.Р.) у справі № 299/2833/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Берегівського нотаріального округу Лапчак Ганна Іванівна, приватний нотаріус Берегівського нотаріального округу Стойка Світлана Миколаївна, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и в :

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер брат позивача - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На момент смерті ОСОБА_5 проживав один, дружини, дітей та близьких родичів не мав, крім рідного брата ОСОБА_1 .

Позивач вказував, що у квітні 2022 року звернувся до приватного нотаріуса Юска Н.М. із заявою про прийняття спадщини за померлим братом. В подальшому йому стало відомо, що за життя брат вчинив заповіт від 22.01.2022, яким заповів все своє майно ОСОБА_2 .

Позивач зазначав, що заповіт вчинений за два дні до смерті заповідача, не підписаний власноручно заповідачем ОСОБА_5 , а іншою громадянкою - ОСОБА_6 , без зазначення причин, з яких текст заповіту не може бути підписаний особою, яка його вчиняє, у зв`язку з чим вважає, що не дотримано письмової форми заповіту.

Метою пред`явлення даного позову ОСОБА_1 вказував захист своїх спадкових прав.

Посилаючись на дані обставини, норми статей 203, 207, 215, 1247, 1248, 1257 ЦК України, просив суд визнати недійсним заповіт, який від імені ОСОБА_5 був складений та посвідчений 22.01.2022, зареєстрований у реєстрі за № 100, та який підписаний не ОСОБА_5 , а іншою особою.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

На це рішення суду подав апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сливка Ю.Ю. Посилаючись на порушення судом норм матеріального й процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове про задоволення його позовних вимог.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що заповіт не підписаний власноручно заповідачем ОСОБА_5 , а іншою громадянкою - ОСОБА_6 , без зазначення причин, з яких текст заповіту не може бути підписаний особою, яка його вчиняє; у заповіті не встановлено особу громадянки ОСОБА_6 , яка підписалася за ОСОБА_5 ; не вказано причин, з яких нотаріальна дія вчинена вдома. Зазначає, що місцевим судом не було взято до уваги те, що при стаціонарному лікуванні ОСОБА_5 , лікарями 14.01.2022 при обстеженні зазначено, що ОСОБА_5 загальмований, його свідомість сплутана, і цей факт встановлений за 8 днів до складання заповіту. Вказує, що свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_6 зазначали, що були свідками на прохання ОСОБА_2 , а не заповідача ОСОБА_5 . Зазначає, що ОСОБА_5 був слабким, говорив дуже кволо, однак у нотаріуса не виник сумнів щодо обсягу цивільної дієздатності заповідача. Свідки не мали можливості підтвердити той факт, що ОСОБА_1 щодня три рази на день відвідував свого рідного брата, а судом не з`ясовано тієї обставини, що у похованні дружини заповідача допомагав позивач зі своєю дружиною. Судом не взято до уваги, що ОСОБА_2 , знаючи, що ОСОБА_5 заповідав йому все майно, не провів поховання заповідача, а натомість його проводила сім`я позивача. Також зазначає, що суд першої інстанції на взяв до уваги доказів того, що заповідач вчинив заповіт не розуміючи значення своїх дій та під впливом збиваючих факторів.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просив рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію позивача та його представника, позицію представника відповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до принципів цивільного судочинства, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1, 3 4, ст 12 ЦПК України); суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках ; учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 1, 3 ст 13 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживав та був зареєстрований до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11, 12).

Позивач ОСОБА_1 є рідним братом померлого. 21.04.2022 звернувся до приватного нотаріуса Юска Н.М. із заявою про прийняття спадщини за померлим братом ОСОБА_5 (а.с. 38).

Також встановлено, що 22.01.2022 о 11 год. 15 хв. приватним нотаріусом Берегівського районного нотаріального округу Лапчак Г.І. було посвідчено заповіт, яким ОСОБА_5 все своє майно заповів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.34).

У цьому заповіті зазначено, що такий заповіт на прохання ОСОБА_5 записано з його слів за допомогою загальноприйнятих технічних засобів (комп`ютера) нотаріусом; за дорученням та особистим бажанням заповідача ОСОБА_5 заповіт зроблено у присутності двох свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; за дорученням та особистим бажанням заповідача ОСОБА_5 , заповіт прочитано йому приватним нотаріусом Берегівського районного нотаріального округу Лапчак Г.І.; за дорученням та особистим бажанням заповідача ОСОБА_5 , заповіт прочитано йому також свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; свідками стверджено, що стан здоров`я заповідача не викликає сумніву в тому, що він адекватно сприймає посвідчення заповіту на користь обумовленого ним спадкоємця і робить це вільно; за дорученням та особистим бажанням заповідача ОСОБА_5 у його присутності підписано гр. ОСОБА_6 , якій він довіряє здійснити підписання заповіту від свого імені; заповіт складено в місті Виноградові о 11 годині 15 хвилин 22 січня 2022 року; у зв`язку з хворобою заповідача заповіт посвідчено за адресою АДРЕСА_1 (а.с.34, зворот).

Треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які були допитані судом першої інстанції як свідки, пояснили, що проживали із заповідачем в одному будинку. Заповідач був людиною з обмеженими можливостями, повідомляв їм, що хоче скласти заповіт щодо свого майна на користь ОСОБА_2 . Були свідками при складанні ОСОБА_5 заповіту. Заповіт нотаріусом був прочитаний вголос. ОСОБА_5 із змістом заповіту погодився, повідомив, що заповіт залишає на користь ОСОБА_2 . У день складання заповіту був свідомий, присутніх впізнавав, все розумів, але важко розмовляв. Присутні підписали заповіт.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що у день складання заповіту ОСОБА_5 був слабий і не міг підписати, з його волі вона підписала заповіт. На запитання нотаріуса, ОСОБА_5 будучи у свідомості відповідав, що все своє майно хоче залишити ОСОБА_2 . Нотаріус її попереджала про відповідальність. Була присутньою при складанні заповіту на прохання ОСОБА_2 . Вона знала, що у ОСОБА_5 є брат, однак ОСОБА_7 хотів, щоб квартира залишилась ОСОБА_8 .

Також у суді першої інстанції були допитані свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

Зазначали, що ОСОБА_2 постійно - по 2-3 рази на день - навідував ОСОБА_5 та допомагав йому. Приносив їжу, купував продукти, на інвалідному візку вивозив його на вулицю. Брата (позивача) бачили лише періодично, кілька разів на місяць.

Свідок ОСОБА_11 , зокрема, вказував, що ОСОБА_5 запитував його про нотаріуса, оскільки свою квартиру хотів залишити ОСОБА_2 .

Як вбачається з медичної карти стаціонарного хворого № 280, що була витребувана судом першої інстанції, ОСОБА_5 хворів на цукровий діабет типу 2, інсулінозалежний; у 2017 році переніс ампутацію лівої нижньої кінцівки з приводу гангрени стопи; поступив у лікарню 11.01.2022 зі скаргами на болі в ділянці правої гомілки, наявність трофічної виразки там же, загальну слабкість. Супутні діагнози - хронічна ішемічна хвороба серця не уточнена; гіпертензивна (гіпертонічна) хвороба з переважним ураженням серця без (застійної) серцевої недостатності.

Позивач у позовній заяві як підставу визнання заповіту недійсним вказував ту обставину, що заповіт вчинений за два дні до смерті заповідача, не підписаний власноручно заповідачем ОСОБА_5 , а іншою громадянкою - ОСОБА_6 , без зазначення причин, з яких текст заповіту не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

Відповідно до ст 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення та має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу; заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними законом.

Відповідно до ст. 1248 ЦК України нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 ЦК України).

У цьому випадку присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов`язковою; свідками можуть бути лише особи з повною цивільною дієздатністю; свідками не можуть бути: 1) нотаріус або інша посадова, службова особа, яка посвідчує заповіт; 2) спадкоємці за заповітом; 3) члени сім`ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; 4) особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт; свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому; у текст заповіту заносяться відомості про особу свідків (стаття 1253 ЦК України.

Частиною четвертою ст 207 ЦК України передбачено, що якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

На момент вчинення заповіту від 22.01.2022 діяв «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затверджений наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 у відповідній редакції (далі: Порядок).

Відповідно до п. 5, 6 Глави 9 Розділу 1 Порядку, якщо фізична особа внаслідок фізичної вади, хвороби або іншої причини (наприклад, неписьменна) не може власноручно підписати документ, то за її дорученням у її присутності та в присутності нотаріуса цей документ може підписати інша особа, яка визначається зазначеною фізичною особою. Про причини, з яких фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не мала змоги підписати документ, зазначається у тексті документа та в посвідчувальному написі. Правочин за особу, яка не може підписати його, не може підписувати особа, на користь або за участю якої його посвідчено. Якщо фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, має вади зору або з інших причин те має змоги самостійно прочитати документ, нотаріус уголос прочитує їй текст документа, про що на документі робиться відповідна відмітка.

Відповідно до п. п. 1.3, 1.8 Глави III Розділу II Порядку, у заповіті зазначаються місце і час складення заповіту, дата та місце народження заповідача. Якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою.

Згідно п. 2 Глави 1 Розділу І Порядку нотаріальні дії вчиняються у приміщенні державної нотаріальної контори, у державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса. В окремих випадках, коли фізична особа не може з`явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваного правочину, такі нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями, але в межах нотаріального округу.

Відповідно до п. 1.11 Глави III Розділу II Порядку на бажання заповідача, а також у випадках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватись не менше ніж при двох свідках. Свідками можуть бути особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути: нотаріус; особи, на користь яких складено заповіт; члени сім`ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Текст заповіту має містити відомості про особи свідків, а саме: прізвище, ім`я, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Заповіт є правочином, тому на нього поширюються загальні положення про правочини.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені статтею 203 ЦК України. Зокрема, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5, 6 статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч.1 ст. 1257 ЦК України заповіт, підписаний особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Відповідно до ч.2 ст.1257 ЦК за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Відповідно до ч.4 ст.1257 ЦК України у разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи позивача, що заповіт був складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, а встановлені обставини не свідчать про відсутність дефектів волі та волевиявлення заповідача при складанні та посвідченні заповіту 22.01.2022 року.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Так встановлено, що оспорюваний заповіт відповідає вимогам ч. 1 ст 1247, ч. 2 ст 1248, ч. 4 ст 207 ЦК України - заповіт було складено у письмовій формі, із зазначенням місця і часу його складення за місцем проживання спадкодавця - у зв`язку з його хворобою; у заповіті зазначено, що такий заповіт на прохання ОСОБА_5 записано з його слів за допомогою загальноприйнятих технічних засобів (комп`ютера) нотаріусом; за дорученням та особистим бажанням ОСОБА_5 заповіт було зачитано приватним нотаріусом та двома свідками, якими стверджено, що стан здоров`я заповідача не викликає сумніву в тому, що він адекватно сприймає посвідчення заповіту на користь обумовленого ним спадкоємця і робить це вільно; у присутності заповідача заповіт підписано ОСОБА_17 , якій заповідач довірив здійснити підписання заповіту від його імені.

Свобода заповіту охоплює особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належним чином вираженим, піддається правовій охороні і після смерті заповідача. Свобода заповіту як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також необхідність поваги до волі заповідача та необхідність її виконання.

Отже, за відсутності дефектів волі та волевиявлення заповідача при складанні та посвідченні заповіту визнання недійсним заповіту з підстав, що не передбачені нормами гл. 85 ЦК України, по суті скасовує вільне волевиявлення заповідача без можливості виразити свою волю шляхом складання іншого заповіту у зв`язку з його смертю.

Позивачем не надано доказів того, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі, а заповіт було складено із дотриманням вимог щодо його форми та посвідчення.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції на взяв до уваги доказів того, що заповідач вчинив заповіт не розуміючи значення своїх дій та під впливом збиваючих факторів колегія суддів до уваги не приймає з огляду на наступне.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач посилався на положення ст ст 203, 207, 215, 1233, 1247, 1248, 1257 ЦК України. Позивач не наводив у позовній заяві доводів, що заповідач не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, не посилався на такі обставини як на підставу своїх позовних вимог. У судовому засіданні апеляційного суду вказав, що такі обставини були ним виявлені після отримання судом медичної документації брата. Проте ствердив, що підстави позову не змінював та не заявляв вимогу визнати недійним заповіт з тієї підстави, що брат не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними. Можливість визнання правочину недійсним з цієї підстави передбачена ст 225 ЦК України.

В суді першої інстанції позивачем та його представником не було заявлено клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи. Належних і допустимих доказів, які б підтвердили доводи позивача про те, що на момент вчинення оспорюваного заповіту ОСОБА_5 не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними - позивачем не надано.

При цьому, судова колегія виходить із презумпції психічного здоров`я особи заповідача, суть якої полягає у тому, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та у порядку, передбачених Законом України «Про психіатричну допомогу» та іншими законами України.

Позивач не довів обставин, на які посилався як на підставу своїх вимог і з якими закон пов`язує визнання правочинів недійсними, а суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством. Доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують У відповідності до ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сливка Юрій Юрійович - залишити без задоволення.

Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 квітня 2023 року.

Головуюча:

Судді: