Справа № 466/4368/22 Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б.
Провадження № 22-ц/811/2628/22 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2023 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Зеліско-Чемерис К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 20 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Львівгаз», третя особа ОСОБА_2 , про захист прав споживачів, зобов`язання до вчинення дій, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

-зобов`язати акціонерне товариство (далі АТ) «Львівгаз» негайно відновити подачу природного газу до квартири АДРЕСА_1 ;

-зобов`язати АТ «Львівгаз» припинити подачу природного газу до самочинного будівництва на горищі будинку АДРЕСА_2 (квартира АДРЕСА_3 ОСОБА_2 );

-зобов`язати АТ «Львівгаз» за власні кошти відновити дворовий фасад будинку та стіну до попереднього стану шляхом замурування вапняним розчином механічних ушкоджень, спричинених при демонтажі запірного вентиля, згону з муфтою та контргайкою газопостачання квартири та фарбування такого;

-стягнути з АТ «Львівгаз» на його (позивача) користь 816,65 грн. за викрадений латунний запірний вентиль з ручкою, згін, муфту, контргайку діаметром 3/4 дюйма;

-стягнути з АТ «Львівгаз» на його (позивача) користь 203,60 грн. за витратний матеріал (паста, пакля) для монтажу запірного вентиля, згону, муфти та контргайки діаметром 3/4 дюйма;

-стягнути з АТ «Львівгаз» на його (позивача) користь 6,00 грн. понесених витрат на друк світлин;

-стягнути з АТ «Львівгаз» на його (позивача) користь 5,31 грн. зайво сплачених коштів за послуги розподілу газу;

-стягнути з АТ «Львівгаз» на його (позивача) користь 1000000 грн. за завдану моральну шкоду;

-стягнути з АТ «Львівгаз» на його (позивача) користь вартість недовідпущеного природного газу.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03.02.2006 року на підставі договору купівлі-продажу ВСО №717627 набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 та 15.12.2006 року зареєстрував у встановленому законом право власності на куплене нерухоме майно.

Зазначає, що попередній власник квартири ОСОБА_3 квартиру добровільно не звільняла, тому її виселення та зняття з реєстрації у квартирі разом із синами вирішувалось у судовому порядку.

Для уникнення заборгованості за спожитий газ ОСОБА_3 , у грудні 2006 року ним було подано до АТ «Львівгаз» заяву щодо припинення подачі газу в квартиру, в додатках до якої долучено договір купівлі-продажу квартири, а також здійснено оплату за відключення газу в сумі 25,66 грн., однак, відключення газу здійснено не було, мотивуючи відсутність доступу до запірного вентиля.

Примусове виселення з квартири ОСОБА_3 було здійснено ВДВС Франківського МУЮ 09.04.2009 року.

На підставі його заяви працівником АТ «Львівгаз» 14.04.2009 року складено акт інвентаризації квартири, зі змісту якого вбачалася заборгованість за спожитий газ ОСОБА_3 та зазначено абонентом його ОСОБА_1 , тобто газопостачання на підставі його заяви від 2006 року у квартирі не припинялося, хоча за відключення ним було сплачено 25,66 грн., а ОСОБА_3 , в свою чергу, перед виселенням не сплатила за спожитий газ. В подальшому, за несплату у квартирі було припинено подачу газу.

29.05.2009 року на ім`я начальника УЕГГ м. Львова ним було подано заяву, в додатках до якої додано акт ВДВС від 09.04.2009 року та повторно договір купівлі-продажу квартири і витяг про реєстрацію права власності на квартиру, однак, лише після втручання в дану ситуацію Управління в справах захисту прав споживачів у Львівській області газопостачання в квартирі було відновлено.

В подальшому, по березень 2022 року ним систематично засобами телефонного зв`язку в останній день кожного місяця подавалися покази приладу обліку газу і станом на 29.03.2022 заборгованість за спожитий газ становить 15,94 грн., за послуги розподілу газу сплачено включно по березень 2022 року, натомість, 29.03.2022 року АТ «Львівгаз» свавільно у першій половині дня, всупереч постанові КМУ від 05.03.2022 року №206, без жодних правових підстав припинило подачу природного газу до його квартири, шляхом демонтажу латунного запірного вентилю з ручкою, згону з муфтою та контргайкою діаметром 3/4 дюйма з пошкодженням штукатурки фасаду будинку та стіни, не залишивши та не надіславши жодного акту, і без вжиття заходів на його неодноразові звернення.

08.04.2022 року та повторно 25.04.2022 року він звернувся до АТ «Львівгаз» по питанню відключення його квартири від газопостачання та повернення латунного запірного вентиля з ручкою, згону з муфтою та контргайкою діаметром 3/4 дюйма, а також відновлення пошкодженої штукатурки фасаду будинку та стіни, на що у встановлений законом строк відповіді не отримав, і лише 29.04.2022 року йому було надано оригінал відповіді, датованої 11.04.2022 року, на інформаційний запит від 08.04.2022 року, зі змісту якої вбачається про відсутність особового рахунку за адресою: АДРЕСА_1 за власником ОСОБА_1

29.04.2022 року він зареєстрував чергову заяву щодо негайного відновлення газопостачання до квартири, однак, відповіді не отримав, а 06.05.2022 року після звернення зі скаргою до Територіального відділу НКРЕКП у Львівській області уповноваженою особою АТ «Львівгаз» було здійснено обстеження квартири та складено акт. У відповіді НКРЕКП зазначено, що за інформацією АТ «Львівгаз» подача газу до квартири відновлена.

Підсумовуючи викладене, зазначає, що у 2006 та 2009 роках ним двічі подавалися до АТ «Львівгаз» правовстановлюючі документи на квартиру, оплачувалося відключення газопостачання квартири у 2006 році, в акті інвентаризації за його адресою від 14.04.2009 року він зазначений як абонент, сплачувалося за послуги постачання та розподілу газу, а 29.04.2022 року він перестав бути абонентом за вказаною адресою та без жодної правової підстави було припинено постачання природного газу до його квартири. Наголошує, що інформація про власника є публічно доступною.

Крім того, звертає увагу, що в його будинку на горищі, яке є спільною сумісною власністю, громадяни Михайлови здійснили самочинне будівництво, яке підлягає демонтажу на підставі рішення Франківського районного суду м. Львова від 24.10.2011 року (справа №2-723/11), і ним до АТ «Львівгаз» було подано заяву про припинення газопостачання до цього помешкання, однак, відповіді він не отримав, натомість, до вказаної квартири, якої апріорі не існує, здійснюється газопостачання.

Зазначає, що такими діями та бездіяльністю, а саме: викрадення запірного латунного вентиля з ручкою, згону з муфтою та контргайкою, пошкодження стіни дворового фасаду, відповідач заподіяв йому майнову шкоду, яку добровільно не повернув, тому вказані речі, куплені ним, вартість яких становить 816,65 грн., витратні матеріали (пакля, паста) для монтажу таких в сумі 203,60 грн., а також витрати, понесені за виготовлення світлин в сумі 6,00 грн.

Оскільки ним було сплачено за розподіл газу за березень 2022 року в сумі 53,07 грн., натомість, розподіл газу до квартири було припинено 29.03.2022 року, тому оплата за три дні підлягає поверненню в сумі 5,31 грн. Також відновленню до попереднього стану підлягає дворовий фасад будинку, який зазнав механічних пошкодженню, внаслідок викрадення вищезазначених речей, та стіна будинку.

Крім того, вказаними діями та бездіяльністю відповідача позивачу завдана моральна шкода, яку він оцінює в 1000000 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 20 вересня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_1 , просить його скасувати з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на те, що судом було допущено порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд встановив такі обставини без дослідження належних доказів, а із змісту мотивувальної частини рішення вбачається, що висновки суду ґрунтуються на припущеннях.

Також звертає увагу, що матеріали справи не містять жодного належного доказу на підтвердження повідомлення третьої особи про дату, час та місце розгляду справи, більше того, третій особі не вручено копії позовної заяви з додатками.

Апелянт вважає, що справу розглянуто неповноважним складом суду, оскільки 19.09.2022 року ним заявлено відвід судді Єзерському Р.Б., який безпідставно залишено без розгляду.

Додає, що всупереч положенням ч.8 ст.83 ЦПК України, судом прийнято відзив з додатками та додаткові пояснення, та всупереч положенням ч.ч.1, 3 ст.89 цього Кодексу при розгляді справи судом не досліджувалися та не було надано оцінку належним, достовірним та допустимим письмовим доказам, які він надав на підтвердження обставин, якими обґрунтовував заявлені позовні вимоги.

Вважає помилковими висновки суду про те, що працівниками АТ «Львівгаз» було відновлено подачу газу до його квартири, оскільки матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження даного факту, а відповідач, подавши до НКРЕКП у Львівській області неправдиву інформацію про відновлення газопостачання, вчинив службове підроблення.

Звертає увагу, що в матеріалах справи наявний акт АТ «Львівгаз» від 28.03.2022 року №238/22, із змісту якого вбачається, що 28.03.2022 року до квартири була припинена подача природного газу шляхом викрадення латунного вентиля з ручкою, згону з муфтою та контргайкою діаметром 3/4 дюйма з пошкодженням штукатурки фасаду будинку та стіни. Дана обставина також підтверджується світлиною та актом АТ «Львівгаз» від 06.05.2022 року.

Зазначає, що для усунення вказаної розбіжності, 07.09.2022 року ним було подано до суду клопотання в порядку ч.ч.1, 3 ст.85 ЦПК України, а саме: здійснення огляду будинку на наявність викрадення відповідачем латунного вентиля з ручкою, згону з муфтою та контргайкою діаметром 3/4 дюйма з квартири АДРЕСА_1 , однак, суд без жодних мотивів його відхилив.

Звертає увагу, що він вступив у договірні відносини з АТ «Львівгаз» ще у 2007 році, надавши необхідний пакет документів та заяву про припинення подачі природного газу до квартири від 12.09.2007 року та сплати 25,66 грн. за відключення такої, повторно правовстановлюючі документи на квартиру ним було подано начальнику УЕГГ ПАТ «Львівгаз» 29.05.2009 року і вважає, що чинне законодавство не передбачає трьохкратної подачі правовстановлюючих документів власником квартири для подачі природного газу до такої.

Зауважує, що в матеріалах справи є письмові документи відповідача, в яких він (позивач) вказаний як споживач.

Вважає, що заявлена ним позовна вимога про зобов`язання відповідача припинити подачу природного газу до самочинного будівництва на горищі будинку АДРЕСА_2 є законною, оскільки здійснення відбору природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Звертає також увагу, що пошкодження фасаду будинку підтверджене світлиною, окрім того, 07.09.2022 року ним було подано клопотання про огляд пошкодженого дворового фасаду будинку над квартирою АДРЕСА_4 , тобто у місці крадіжки, із залученням експерта, яке судом без жодних мотивів було відхилено.

Наголошує, що понесені ним матеріальні витрати підтверджені документально, а тому підлягали стягненню з відповідача.

Вважає законною та обґрунтованою й заявлену ним вимогу про відшкодування моральної шкоди, яка заподіяна йому внаслідок протиправних дій та бездіяльності відповідача.

В судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли, тому розгляд справи проведено апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.247, ч.2 ст.372 ЦПК України у їхній відсутності без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 18.07.2023 року, є дата складення повного судового рішення 28.07.2023 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та споживачами газу регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 (далі Правил) та Кодексом газорозподільних мереж, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494 (далі Кодекс).

Відповідно до положень пункту 1 розділу ІІІ Правил, підставами для постачання природного газу побутовому споживачу, зокрема є: наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного з оператором газорозподільної системи (далі оператор ГРМ), до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача, та присвоєння споживачу оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у побутового споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу побутовим споживачам та дотримання його умов.

Відповідно до положень пункту 9 розділу ІІІ Правил, для забезпечення приєднання побутовим споживачем до умов договору постачання природного газу побутовий споживач має надати постачальнику заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, підписану побутовим споживачем або уповноваженою особою.

Постачальник (крім постачальника, на якого було покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам) протягом двадцяти днів з дня, наступного за днем отримання від побутового споживача заяви-приєднання до договору постачання природного газу, розглядає можливість укладення договору постачання з таким споживачем та у разі її відсутності письмово повідомляє його про свою відмову в укладенні договору постачання природного газу.

За відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати оператору ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Якщо відбулась зміна власності на об`єкт постачання природного газу, приєднаний до газорозподільних систем оператора ГРМ, новий власник повинен самостійно звернутися до постачальника з відповідною заявою-приєднання до договору постачання природного газу.

У випадку зміни персоніфікованих даних побутовий споживач звертається до постачальника природного газу, з яким укладено договір постачання, із заявою про внесення змін до персоніфікованих даних. Якщо подані до заяви про внесення змін до персоніфікованих даних споживача дані потребують уточнення, постачальник протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви надсилає споживачу письмовий запит щодо уточнення даних. За відсутності зауважень або після їх усунення постачальник протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви повідомляє споживача про коригування персоніфікованих даних.

Відповідно до положень пункту 11 розділу ІІІ Правил, для укладення договору постачання природного газу побутові споживачі разом із заявою-приєднанням до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам пред`являють постачальнику оригінали таких документів:

документи, якими визначено право власності чи користування на об`єкт (приміщення);

документ, що посвідчує особу споживача (для громадян України - паспорт громадянина України, у тому числі ID-карта, або тимчасове посвідчення громадянина України; для іноземців та осіб без громадянства - національний паспорт або документ, що його замінює), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті, - серія та номер паспорта);

належним чином оформлена довіреність на представника побутового споживача, уповноваженого представляти його інтереси під час процедури укладання договору на постачання природного газу (за необхідності).

Постачальник із спеціальними обов`язками не має права відмовити побутовим споживачам в укладенні договору постачання природного газу.

Відповідно до положень пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494 (із змінами), договір розподілу природного газу має бути укладений оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні оператора ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Відповідно до положень пункту 6 глави 3 розділу VI цього Кодексу, якщо в результаті реконструкції чи технічного переоснащення вже підключеного до ГРМ об`єкта та/або зміни форми власності чи власника цього об`єкта є необхідність внесення змін до персоніфікованих даних споживача або укладання договору розподілу природного газу з новим власником, споживач (замовник) повинен самостійно звернутися до оператора ГРМ з відповідною заявою про внесення змін до персоніфікованих даних або укладання договору розподілу природного газу.

Нові власники об`єктів, підключених в установленому законодавством порядку до ГРМ, разом із заявою про укладання договору розподілу природного газу (формування заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу) подають Оператору ГРМ такі документи:

1) копії документів, якими визначено право власності чи користування замовника на його об`єкт (приміщення);

2) копії документів замовника на право укладання договорів, а саме документів, які посвідчують фізичну особу або її представника (для фізичних осіб), документів, які посвідчують статус юридичної особи чи фізичної особи - підприємця та її представника (для юридичних осіб і фізичних осіб - підприємців), та копію документа про взяття на облік або реєстрацію у територіальних органах Державної фіскальної служби;

3) копію належним чином оформленої довіреності на представника замовника, уповноваженого представляти інтереси замовника під час процедури укладання договору розподілу природного газу (за потреби).

Якщо додані до заяви про внесення змін до персоніфікованих даних споживача або про укладання договору розподілу природного газу з новим власником об`єкта дані потребують уточнення, оператор ГРМ протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви направляє споживачу (замовнику) письмовий запит щодо уточнення даних.

За відсутності зауважень або після їх усунення оператор ГРМ протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви (або дати усунення зауваження) повідомляє споживача про коригування персоніфікованих даних, а для нового споживача надає (підтверджує) сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу.

Відповідно до положень пункту 10 глави 3 розділу VI цього Кодексу, у разі звільнення займаного об`єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом) споживач зобов`язаний повідомити про це оператора ГРМ не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення об`єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом) та остаточно розрахуватись з ним за договором розподілу природного газу до вказаного споживачем дня звільнення об`єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом) включно.

Оператор ГРМ зобов`язаний припинити розподіл (газопостачання) природного газу споживачу із заявленого ним дня звільнення об`єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом).

У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем оператора ГРМ про звільнення об`єкта або приміщення (остаточне припинення користування природним газом) споживач зобов`язаний здійснювати оплату послуг за договором розподілу природного газу, як випливає з умов договору.

Договір розподілу природного газу з новим споживачем укладається після припинення договору розподілу природного газу із споживачем, який звільняє об`єкт або приміщення.

Відповідно до пп.8 п.1 глави 7 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем, оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у випадках зокрема: визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 03.02.2006 року.

Право власності на квартиру зареєстроване в установленому порядку 15.12.2006 року.

Згідно відповіді відділу НКРЕКП у Львівській області №167-/41ТП-22 від 03.06.2022 року на звернення ОСОБА_1 від 06.05.2022 року, за інформацією АТ «Львівгаз», наданою на запит вказаного відділу, споживання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 не здійснювалося. Власником особового рахунку за вказаною адресою значиться гр. ОСОБА_4 . Станом на 16.05.2022 року в АТ «Львівгаз» не надходило заяв (із долученням необхідного пакету документів) щодо переоформлення особового рахунку № НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ).

В своєму листі НКРЕКП констатувала, що ОСОБА_1 не вступав в договірні відносини з АТ «Львівгаз» щодо здійснення розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .

Також встановлено, що підставою відключення постачання газу за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками АТ «Львівгаз» був візуальний контроль та для уникнення настання аварійної ситуації, внаслідок чого 28.03.2022 року було від`єднано житлову квартиру від ГРМ в місці врізки за вказаною адресою, про що складено акт №238/22 від 28.03.2022 року.

За інформацією, наданою АТ «Львівгаз», про що зазначено у вказаному вище листі НКРЕКП, після проведення повторного обстеження внутрішньо будинкової газової мережі на відповідність вимогам Кодексу газорозподільних систем та Правил безпеки систем газопостачання, працівниками АТ «Львівгаз» було відновлено подачу газу до помешкання за вказаною вище адресою.

Протилежного не встановлено, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність заявленої позивачем вимоги про негайне відновлення подачі природного газу до його квартири.

Що ж стосується вимог позивача про відшкодування йому майнової та моральної шкоди, то колегія суддів виходить з наступного.

За загальним правилом, яке міститься у ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.2 ст.1166 ЦК України).

Складовими частинами цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди, є наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням її заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору і тягне за собою порушення майнових (немайнових) прав та інтересів іншої особи із настанням для неї негативних наслідків (втрат) майнового чи немайнового характеру.

Причинний зв`язок, як елемент цивільного правопорушення, виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком.

Отже, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Одним із способів відшкодування майнової шкоди є відшкодування збитків.

Частиною першою статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч.3 ст.22 ЦК).

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватись в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

За загальним правилом, яке міститься у ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

З матеріалів справи, зокрема, з відповіді Управління у справах захисту прав споживачів Територіального органу Держспоживстандарту у Львівській області від 21.08.2008 року №2144 встановлено, що згідно заяви ОСОБА_1 та оплати 25 грн. 66 коп., 12.09.2007 року було припинено подачу газу в його квартиру. В подальшому, 18.12.2007 року і 11.08.2008 року після виявлення самовільного підключення, працівниками ВАТ «Львівгаз» було припинено газопостачання за вище вказаною адресою, про що складено акти про відключення.

Також встановлено, що підставою відключення 28.03.2022 року постачання газу за адресою: АДРЕСА_1 , був візуальний контроль та для уникнення настання аварійної ситуації.

Доказів на підтвердження тієї обставини, що працівники АТ «Львівгаз» при відключенні газопостачання до квартири позивача та/або при його відновленні діяли неправомірно, позивачем не надано.

Не доведено належними доказами й факту крадіжки зазначеного в позовній заяві майна працівниками АТ «Львівгаз» при відключенні квартири позивача від газопостачання.

У зв`язку з наведеним, правильними є й висновки суду про недоведеність вимог позивача в частині заподіяння йому моральної шкоди.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої йому, зокрема, крадіжкою та/або пошкодженням фасаду і стіни будинку.

Не може бути задоволена й вимога позивача про зобов`язання відповідача припинити подачу природного газу до квартири АДРЕСА_3 у вказаному будинку, оскільки позивачем не доведено, в чому полягає порушення його прав, як власника квартири АДРЕСА_1 , постачанням газу відповідачем до іншої квартири, позаяк, за положеннями ст.ст.15, 16 ЦК України, лише порушене, невизнане або оспорюване право особи підлягає захисту в судовому порядку.

Покликання позивача на розгляд справи неповноважним судом, колегією суддів відхиляються, оскільки у задоволенні первинно заявленого позивачем відводу судді Єзерському Р.Б. було відмовлено, а повторну його заяву про відвід судді залишено без розгляду, що в повній мірі відповідає положенням процесуального закону, яким врегульовано вирішення даного питання.

Інші доводи апелянта правильності висновків суду по суті вирішення спору не спростовують і не вказують на допущення судом порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Таким чином, оскаржуване рішення суду необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 20 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 28 липня 2023 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич