Справа №:755/7448/21
Провадження №: 2/755/829/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" березня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Булгакової Є.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання представника третьої особи ОСОБА_1 про повернення позову та закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коптєлова Оксана Ростиславівна, ОСОБА_1 про витребування майна та скасування державної реєстрації права власності, -

у с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коптєлова Оксана Ростиславівна, ОСОБА_1 про витребування майна та скасування державної реєстрації права власності.

В підготовчому засіданні представник третьої особи Некрасова О.Г. звернувся до суду з усним клопотанням у якому просить повернути позовну заяву та закрити провадження у справі посилаючись на те, що протягом тривалого часу представник позивача не може надати суду підтвердження власних повноважень на подання позовної заяви до суду, ураховуючи, що адвокат Воробйова І.В. не є адвокатом АО «Чуйко та партнери».

Представник відповідача Кулабухова В.В. у підготовчому засіданні підтримав вимоги заявленого клопотання.

Представник позивача в підготовчому засіданні заперечує проти заявленого клопотання посилаючись на те, що її повноваження на представлення інтересів позивача підтверджені належним чином і не доведено, що вона не є адвокатом зазначеного адвокатського об`єднання.

Відповідач ОСОБА_3 та третя особи ПН КМНО Коптєлова О.Р. в підготовче засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

Суд, вислухавши заявлене клопотання та думки учасників підготовчого провадження, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що клопотання не підлягає до задоволення, натомість суд вважає, що позовну заяву слід залишити без руху після відкриття провадження у справі, ураховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява ОСОБА_2 була подана до суду за підписом адвоката Воробйової І.В. і на підтвердження повноважень до позовної заяви було додано копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордер серії КС №692879 від 20.04.2021 року.

Вказаний ордер виданий Адвокатським Бюро «Чуйко та партнери» на представлення інтересів ОСОБА_2 адвокатом Воробйовою І.В. на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 2019 року (день та місяць укладення договору у змісті ордеру відсутні).

Суд не приймає до уваги заперечення адвоката Воробйової І.В. щодо її членства, оскільки у минулись засіданнях вона цих питань не заперечувала, крім того, з огляду на положення ч. 1 ст. 14 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатське бюро створюється одним адвокатом, найменування якого повинно включати прізвище адвоката, який його створив. Тож, поскільки ордер виданий адвокатським бюро, ця форма організації передбачає наявність лише одного адвоката прізвище якого «Чуйко».

Частиною 4 ст. 185 ЦПК України передбачено, що заява повертається у випадках, коли: 1) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 2) порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу); 3) до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви; 4) відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи; 5) подана заява про розірвання шлюбу під час вагітності дружини або до досягнення дитиною одного року без дотримання вимог, встановлених Сімейним кодексом України; 6) позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду; 7) до заяви не додано доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Поряд із цим, у даній справі відкрите провадження, тобто постановлено відповідну ухвалу суду про відкриття провадження у справі, відтак застосувати положення п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України з процесуальної точки зору не є можливим.

Згідно ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: 1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; 2) відсутній предмет спору; 3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; 4) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом; 5) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом; 6) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу; 7) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 8) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Жодна з перелічених підстав для закриття провадження у справі в даному випадку відсутня, відтак клопотання представника третьої особи про повернення позовної заяви та закриття провадження у справі задоволенню не підлягає.

Статтею 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: 1) позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності; 2) позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Поряд із цим, суд дійшов висновку, що позовну заяву не слід залишати без розгляду, а є необхідність залишити позов без руху після відкриття провадження у справі, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: 1) верховенство права; 2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Статтею 6 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак.

Згідно ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За змістом ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява №48778/99).

Україна як учасниця конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Рішенням ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі «Белле проти Франції»).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ від 28.10.98 у справі «Перес де Рада Каванил`єс проти Іспанії»).

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції).

Так у справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

Водночас у справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу до суду наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Згідно висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain», «Beles and others v. the Czech Republic», «RTBF v. Belgium»).

Також згідно рішення Європейського суду з прав людини не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення суду з прав людини Жоффр де ля Прадель проти Франції).

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавляє заявників права доступу до суду. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

На переконання суду у даній ситуації залишення позову без розгляду буде мати характер суворого трактування процесуального правила та надмірного формалізму, що є порушенням вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно необхідності забезпечення доступу до правосуддя, ураховуючи, що у даному випадку наявні інші процесуальні механізми реагування суду на виявлені недоліки форми позовної заяви.

Згідно ч. 2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

За змістом ч. 7 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до ст. 62 ЦПК України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Звертаючись до суду з відповідним позовом адвокат підтверджував свої повноваження ордером, який виданий АБ «Чуйко та партнери», однак під час проведення підготовчого засідання у справі, постало питання наявності у адвоката Воробйової І.В. повноважень на подання позову до суду з урахуванням того, що адвокат не є адвокатом АБ «Чуйко та партнери», яким виданий ордер.

Частиною 6 ст. 14 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що Адвокатське бюро може залучати до виконання укладених бюро договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах. Адвокатське бюро зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності.

У підготовчому засіданні 31.03.2023 року адвокат Воробйова І.В. надала суду копію договору про надання правової допомоги від 20.10.2019 року укладеного між нею та позивачем ОСОБА_2 .

Поряд із цим, звертаючись до суду із позовом, адвокат підтверджувала свої повноваження ордером виданим АБ «Чуйко та партнери» на представлення інтересів ОСОБА_2 адвокатом Воробйовою І.В.

Отже, першочергово договір про надання професійної правничої допомоги укладався між ОСОБА_2 і АБ «Чуйко та партнери», відповідно в подальшому адвокат Воробйова І.В. була залучена адвокатським бюро до виконання укладеного бюро договору про надання правової допомоги, однак в матеріалах справи відсутні будь-які документи на підтвердження такого залучення.

Відповідно до положень ч.ч. 11-13 ст. 187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

За пунктом 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Для усунення виявлених недоліків позовної заяви, сторона позивача має надати суду письмові пояснення з приводу того, який договір про надання правової допомог б/н від 2019 року мається на увазі у ордері серії КС №692879 від 20.04.2021 року, хто є сторонами цього договору, ураховуючи відсутність даних про день та місяць його укладання, а також надати суду належним чином завірені документи (договір, угода тощо), які посвідчують залучення адвоката Воробйової І.В. адвокатським бюро «Чуйко та партнери» до виконання укладеного бюро договору про надання правової допомоги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 10, 11, 12, 62, 175, 177, 185, 187, 255, 257, 259-261, 353 ЦПК України, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання представника третьої особи ОСОБА_1 про повернення позову та закриття провадження у цивільній справі - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коптєлова Оксана Ростиславівна, ОСОБА_1 про витребування майна та скасування державної реєстрації права власності - залишити без руху.

Надати позивачу строк на усунення виявлених недоліків позовної заяви - не більше п`яти днів з дня вручення повного тексту ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали суду складений 03.04.2023 року.

Суддя -