Ухвала

02 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 759/29367/21

провадження № 61-10973ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 24 листопада 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів, стягнення пені за прострочення надання послуг,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк»), у якому просив стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на його користь пеню в розмірі 500 000,00 грн за прострочення надання банківських послуг протягом 560 днів за період з 22 листопада 2019 року по 04 червня 2021 року.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 24 листопада 2022 року позов ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів, стягнення пені за прострочення надання послуг задоволено частково.

Стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 пеню в розмірі 254 581,00 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 березня 2023 року поновлено АТ КБ «Приватбанк» строк на апеляційне оскарження рішення Святошинського районного суду міста Києва від 24 листопада 2022 року.

Відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою АТ КБ «Приватбанк»на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 24 листопада 2022 року.

Зупинено дію рішення Святошинського районного суду міста Києва від 24 листопада 2022 року до закінчення апеляційного провадження у справі.

Витребувано з Галицького районного суду міста Львова матеріали вказаної цивільної справи.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 червня 2023 року апеляційну скаргу АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 24 листопада 2022 року скасовано, ухвалено нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів, стягнення пені за прострочення надання послуг задоволено частково.

Стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 пеню у розмірі 66 400,00 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

24 липня 2023 року від АТ КБ «Приватбанк» до Верховного Суду надійшла касаційна скарга на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 24 листопада 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 червня 2023 року у зазначеній вище справі.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предмет спору, підстави позову, установлені судами правовідносини та застосовані до них правові норми свідчать про те, що ця справа відноситься до справ про захист прав споживачів.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 684,00 грн.

Предметом позову у цій справі є захист прав споживачів шляхом стягнення пені за прострочення надання послуг у розмірі 500 000,00 грн, що станом на 01 січня 2023 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00 грн х 250 = 671 000,00 грн).

Отже, справа № 759/29367/21є малозначною в силу вимог пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України і окремого визнання її такою не потребує.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановив випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Разом із тим, не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, увідкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 24 листопада 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів, стягнення пені за прострочення надання послуг.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов