Провадження №: 6/755/21/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Булгакової Є. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», заінтересована особа: ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», заінтересована особа: ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа №755/14463/14-ц. та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду, Товариство з обмежено відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів», посилається на наступне, що Дніпровським районним судом міста Києва було видано виконавчий лист №755/14463/14-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором №014-13509-141210 від 14 грудня 2010 року на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 17.01.2022 року замінено стягувача АТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», однак, при укладенні Договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ`Вказаний виконавчий лист №755/14463/14-ц виданий Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості перебував на виконанні у відділі та 31.07.2017 року вказаний виконавчий лист було повернуто стягувачу. Повторно даний виконавчий документ на виконання не надходив. Згідно відповіді Рогатинського відділу ДВС в Івано - Франківському районі Івано - Франківської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) відомо, що виконавчий лист №755/14463/14-ц перебував на виконанні у відділі та 31.07.2017 року вказаний виконавчий лист було повернуто стягувачу. Повторно даний виконавчий лист на виконання не надходив. Заявник звертає увагу. що АТ «Дельта Банк», як стягувач, виконавчий документ не передав заявнику для звернення його до виконання та місцезнаходження вказаного виконавчого документа не відоме, а його втрата позбавляє стягувача права на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання. Щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання, заявник вказує. що відповідно до постанови правління НБУ від 02 жовтня 2015 року №664, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 жовтня 2015 року №181 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» та розпочату процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк».

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ВК «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явився, представник заявника звернувся до суду про розгляд справи у його відсутність.

Заінтересована особа в судове засіданні не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази для видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення, суд дійшов висновку, до наступного висновку.

Як передбачено частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно пункту першого частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, серед іншого, виконавчі листи, що видаються судами.

Судом встановлено, що 27 червня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва видано виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 22.03.2013р. по справі за позовом Публічного Акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного Акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованість в розмірі 5729,30 (П`ять тисяч сiмсот двадцять дев`ять гривень 30 копiйок) грн. та суму витрат, пов`язаних з розглядом справи в третейському суді в розмірі 165,94 (Сто шiстдесят п`ять гривень 94 копiйки) грн. (а.с. 20).

01 липня 2014 року представником ПАТ «Дельта Банк» отримано виконавчий лист, що підтверджується розпискою в довідковому листі до справи.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами відповідно до ч. 1 ст.18 Цивільного процесуального кодексу України.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013 року по справі №1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Як встановлено ч. 1 ст. 431 Цивільного процесуального кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

17 січня 2022 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу, якою замінено первісного стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» за виконавчим листом №755/14463/14-ц, виданого Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором №014-13509-141210 від 14 грудня 2010 року на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Згідно мотивувальної частини ухвали: «07 травня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дельта Банк» укладено Договір №2240/К про відступлення прав вимоги.»

Як встановлено ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 517 Цивільного кодексу України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ст. 519 Цивільного кодексу України).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122 цс 13.)

З огляду на викладене, слід прийти до висновку, що після переходу прав вимоги на стадії виконавчого провадження до нового кредитора, відбувається набуття прав первісного кредитора, зокрема, щодо звернення у встановлений законом строк у відповідний відділ державної виконавчої служби для примусового виконання рішення суду, в обсягах, та на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Згідно матеріалів справи, Рогатинський відділ ДВС в Івано - Франківському районі Івано - Франківської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) листом від 16.05.2022 року (вих. №214-19/5619) повідомило представника ТОВ «ФК «ЄАПБ» про те, що 26.10.2016 року на адресу Рогатинського ВДВС надійшов виконавчий документ №755/14463/14 від 27.06.2014 року, виданого Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Пат «Дельта Банк» заборгованості на загальну суму 6138,84 грн. 26.10.2016 року було відкрито виконавче провадження та 31.07.2017 року державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Станом на 16.05.2022 року виконавчий документ повторно на виконання не надходив до відділу. (а. с. 77)

Відповідно з п. 3 ст. 3 Цивільно процесуального кодексу України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент отримання виконавчого листа) виконавчі листи можуть бути пред`явлені до виконання протягом одного року.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом.

Як передбачено частини першої статті 433 Цивільного процесуального кодексу України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Так, причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, якщо свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчій документ до виконання у встановлені строки.

Надаючи оцінку доказам, які надано заявником при зверненні з заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надано належних та допустимих доказів, які б могли підтвердити поважні причини пропуску пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем за весь прострочений період, оскільки заявник звернувся з вказаною заявою після п`яти років з дня повернення виконавчою службою виконавчого документу.

В той же час, згідно статті 55 ЦПК України, усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд звертає увагу на те, що в силу статті 55 ЦПК України, суд досліджує поважність причини пропуску не лише за термін який починається з моменту вступу нового стягувача після купівлі - продажу прав вимоги, але і термін, який існував з моменту отримання виконавчого листа первісним стягувачем, тобто з 01 липня 2014 року. При цьому, згідно відповіді Відділу ДВС, з заявою про примусове виконання, Банк звернувся вже після початку проведення процедури ліквідації Банку, однак, заявником не долучено до матеріалів справи докази, які можуть підтвердити поважність причини пропуску з моменту повернення виконавчого документа стягувачу, також, в матеріалах справи відсутні будь - які докази щодо того, що протягом п`яти років попередній стягувач та його наступник (заявник) вчиняли будь - які дії, які підтверджували заінтересованість стягувача щодо виконання вищезазначеного рішення суду (пред`явлення виконавчого документа повторно до виконавчої служби, звернення до відповідного відділу ДВС про хід виконавчого провадження, пошук втраченого виконавчого документа, тощо).

Крім того, при вирішенні даного питання суд зауважує на те, що безпідставне поновлення судом строку пред`явлення виконавчого листа до виконання в даному випадку є порушенням права на справедливий суд та принцип юридичної визначеності. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях «Пономарьов проти України», «Щокін проти України», «Белле проти Франції» зазначив про те, що питання поновлення процесуального строку в контексті реалізації права доступу до справедливого суду не є абсолютним, і при вирішенні цього питання не може застосовуватися автоматично. В даному випадку доказів наявності передбачених законом підстав для вчинення такої процесуальної дії представлено не було, що в свою чергу виключає можливість задоволення заяви в цій частині.

Як встановлено п. 17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Зазначеною нормою цивільного процесуального законодавства передбачено, що заява про видачу дубліката виконавчого документа може бути подана до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Така ж правова позиції викладена в постановах Верховного Суду від 10 вересня 2018 року у справі №5011-58/9614-2012, від 16 серпня 2018 року у справі № 6/275-08, від 15 серпня 2018 року у справі № 6/256, від 26 квітня 2018 року у справі № 922/6111/15 та від 21 січня 2019 року у справі №916/215/15-г).

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року в справі N 2-1053/10 (провадження N 61-18169св18) зроблено висновок про те, що «оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист».

У постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі N -543/11 викладено висновок, що під час розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого документа суд зобов`язаний з`ясувати, чи є рішення чинним та не було скасовано, чи виконано рішення повністю або частково, чи не призведе видача дубліката виконавчого документа до отримання стягувачем неналежного; також суд має встановити, за яких обставин та ким втрачено виконавчий лист.

Станом на день постановлення оскаржуваної ухвали суду вже закінчився строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання, що є самостійною підставою для відмови у видачі дубліката виконавчого листа.

Видача дубліката виконавчого листа взаємопов`язана із визначеним Законом України «Про виконавче провадження» строком для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Строк звернення до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа спливає зі строком для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Від вирішення питання про поновлення строку залежить вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа. В разі визнання неповажними причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем і відмови у поновленні пропущеного строку, суд відповідно відмовляє у видачі дубліката виконавчого листа.

Необхідною умовою для видачі дубліката виконавчого листа є звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Такий правовий висновок узгоджується із висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 12 листопада 2021 року по справі № 2-2362/2010.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», заінтересована особа: ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання є необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись п. 17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 260, 261, 353, 354, 433 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», заінтересована особа: ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 23 січня 2023 року.

Суддя -