Дата документу 28.04.2023
Справа № 334/3174/23
Провадження № 2-н/334/599/23
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

28 квітня 2023 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Турбіна Т.Ф., розглянувши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Товариська 60» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті послуг з утримання і ремонту будинку, -

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2023 року заявник звернувся з заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості по оплаті послуг з утримання і ремонту будинку за період з 01.05.2020 по 31.03.2023 з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості в розмірі 3790,75грн. та судового збору.

В обґрунтування заяви зазначено, що боржник являється власником частки у праві спільної часткової власності квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка знаходиться в багатоквартирному будинку, в якому створено ОСББ «Товариська 60» та яке здійснює утримання та обслуговування будинку.

Згідно ч. 1 ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України), судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Пунктом 3 ч.1 ст.161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно із п. 1 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 163 ЦПК України в заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Подана до суду заява не відповідає вимогам ст.163 ЦПК України, оскільки, видача судового наказу, виходячи зі змісту статей 161 та 163 ЦПК України, можлива лише за вимогами, які виникли на підставі договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі.

Відповідно до приписів статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Зазначений Закон набрав чинності 09.11.2017 року.

Заявником не надано копії відповідного договору, укладеного між сторонами.

До заяви додані лише інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, протокол загальних зборів ОСББ «Товариська 60» від 19.04.2019, розрахунок заборгованість та установчі документи заявника.

Таким чином, до заяви не додані докази, які б свідчили про безспірність вимог заявника.

Крім того, відповідно ч.5, 7, 9 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника. Суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру. У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

В порушення вимог ст. 165 ЦПК України, в заяві не вказані повні дані, які ідентифікують боржника (дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта), що унеможливлює ідентифікувати боржника та виконати судом вимоги ч.5 ст.165 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3ст. 431 ЦПК України, судовий наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Стаття 4 ЗУ «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа.

Зокрема, відповідно до п.п. 3 та 4 ч. 1ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», у виконавчому документі в обов`язковому порядку зазначаються повне прізвище, ім`я та, по батькові боржника, їх адреса місця проживання чи перебування, дата народження боржника - фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків).

Згідно з положеннями ч.2 ст. 167 ЦПК України, за результатами заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Зазначені обставини свідчать про те, що існує підстава для відмови у видачі судового наказу, заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, таким чином відповідно до ст.165 ЦПК України у видачі судового наказу повинно бути відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 163, 165, 166 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Товариська 60» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті послуг з утримання і ремонту будинку відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.1 ч.1ст.165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою у наказному провадженні після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Особа, без участі якої було постановлено ухвалу, має право подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Турбіна Т. Ф.