Справа№592/7476/23
Провадження №2/592/1708/23

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Косолап М.М.,

за участю секретаря судового засідання Стеценко Є.О.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - ІНЖИНІРИНГ» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

у с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 (далі позивачка) через представника звернулася до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - ІНЖИНІРИНГ» (далі відповідач) і просить стягнути на її користь нараховану, але невиплачену заробітну плату за червень, липень, серпень 2022 року, січень, лютий 2023 року в сумі 23893,40 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 27.02.2023 по 30.05.2023 в сумі 24367,50 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що з 19.11.2020 по 27.02.2023 перебувала у трудових відносинах з відповідачем. Звільнена з роботи за власним бажанням. На день звільнення з роботи відповідач нарахував їй заробітну плату в сумі 23893,40 грн., але виплатити її відмовляється. Вважає таку бездіяльність незаконною. Зазначає, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство повинно виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку. На день пред`явлення позову сума середньоденного заробітку, який відповідач зобов`язаний сплатити на користь ОСОБА_1 за час затримки розрахунку становить 24367,50 грн. виходячи із середньоденного заробітку у розмірі 270,75 грн. та кількості днів затримки 90 днів.

Згідно поданої заяви представник позивачки просив слухати справу у його відсутність та відсутність позивачки за наявними матеріалами.

20.06.2023 відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого просить зменшити суму заробітної плати, належної до виплати з 23893,40 грн. до 23486,02 грн. зазначає, що доданий до позовної заяви розрахунковий лист не підтверджує факт заборгованості із заробітної плати позивачки. Згідно довідки № 16-07/302 від 19.06.2023 заробітна плата позивачки становить 23486,02 грн.

25.07.2023 відповідачем подано додаткові письмові пояснення згідно яких у задоволенні позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні просить відмовити, а у разі, якщо суд дійде до висновку про задоволення позовних вимог просить зменшити розмір стягнення середнього заробітку до 3000 грн. В обґрунтування заперечень посилається на те, що відповідно до наказу № 82 від 07.10.2022 встановлений факт дії в товаристві режим неповного робочого часу, а саме триденного робочого тижню з робочими днями: понеділок, вівторок, середа з 10.10.2022. Позивачка звільнилася 27.02.2023, а фактичний розрахунок станом на день звернення до суду не проведений, таким чином враховуючи статтю 117 КЗпП України період стягнення середньоденного заробітку становить з 28.02.2023 по 29.05.2023, кількість робочих днів для обчислення стягнення середнього заробітку для позивача складає 39 робочих днів, сума середньоденного заробітку становить 270,75 грн. У разі задоволення судом позовних вимог позивача, сума, що підлягає стягненню з товариства становить 10559,25 грн., з якої підлягають утриманню податок з доходів фізичних осіб та військовий збір. Просить при ухваленні рішення врахувати принцип справедливості та співмірності. Зазначає, що затримка виплати заробітної плати виникла не з вини товариства, а внаслідок військової агресії росії проти України. Листом Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024.02.0-7.1 засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) військова агресія російської федерації проти України. Також 30.11.2022, 24.01.2023 та 13.02.2023 Сумською Торгово-промисловою палатою було видано сертифікати, якими засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), що відповідно до частини 3 статті 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» є підставою для звільнення товариства від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці.

Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 06.07.2023 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження на 25.07.2023.

Фактичні обставини, встановлені судом.

ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з Акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - ІНЖИНІРИНГ», звільнена з 27.02.2023 за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 4-6).

Станом на день звільнення розрахунок по заробітній платі з позивачкою не проведено

Заборгованість Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - ІНЖИНІРИНГ» по заробітній платі перед ОСОБА_1 станом на лютий 2023 року включно складає 23486,02 грн., що підтверджується розрахунковим листом Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - ІНЖИНІРИНГ» за лютий 2023 року (а.с. 7).

Згідно довідки Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - ІНЖИНІРИНГ» від 19.06.2023 сума заробітної плати, належної до виплати на дату видачі довідки (за вирахуванням податку з доходів фізичних осіб та воєнного збору) ОСОБА_1 складає 23486,02 грн. (а.с. 18).

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

Виплата заробітної плати працівнику гарантована статтею 43 Конституції України.

За вимогами статті 115 КЗпП, статті 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до частини 1 статті 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Згідно з частиною 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Судом встановлено, що відповідач не виплатив позивачці всі суми, які належали останній в день звільнення станом на 27.02.2023 у розмірі 23486,02 грн., яка залишається не сплаченою станом на 26.07.2023, що свідчить про порушення відповідачем строків виплати заробітної плати, тому з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню заборгованість із заробітної плати у розмірі 23486,02 грн., а не у заявленому розмірі 23893,40 грн.

Відповідно до статті 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Відповідач не визнає позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з підстав відсутності його вини та посилаючись на частину 3 статті 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» зазначає, що несвоєчасна виплата заробітної плати виникла не з вини товариства, а внаслідок військової агресії росії проти України.

На підтвердження зазначених обставин відповідачем надано лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), постанову від 14.04.2022 про визнання АТ «Сумське МНВО Інжиніринг» потерпілим у кримінальному провадженні, сертифікати Торгово-промислової палати України від 30.11.2022, 24.01.2023 та 13.02.2023 якими засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) - забезпечення граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів, а саме зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторонам повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заявлених вимог у позові, дотримуючись засад змагальності у цивільному судочинстві.

Судом установлено, що дійсно відповідач не виплатив позивачці заробітну плату станом на день її звільнення 27.02.2023, що свідчить про порушення прав працівника у сфері трудових відносин, що визнано відповідачем.

Надані відповідачем лист та сертифікати Торгово-промислової палати України, не стосуються періоду за який позивачці не виплачено заборгованість із заробітної плати та не містять відомостей про неможливість виплати заробітної плати працівникам, тому суд не приймає їх до уваги як докази щодо настання обставин непереборної сили, які б свідчили про відсутність вини підприємства у затримці виплати позивачу заробітної плати у строки, визначені статтею 115 КЗпП України.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні по день звернення до суду з позовом з 27.02.2023 по 30.05.2023. У позові наведено розрахунок середнього заробітку за вказаний період у розмірі 23893,40 грн. виходячи із розміру середньоденного заробітку 270,75 грн. та кількості днів затримки розрахунку 90 днів.

Відповідач погоджується з періодом розрахунку середньоденного заробітку з 28.02.2023 по 29.05.2023 за 39 робочих днів та середньоденним заробітком позивачки у розмірі 270,75 грн.

Визначаючи суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_1 , розрахунок слід проводити з урахуванням періоду, встановленого частиною 1 статті 117 КЗпП України та встановлення на підприємстві з 10.10.2022 неповного триденного робочого тижня (Наказ № 82 від 07.10.2022).

Відтак, період затримки розрахунку при звільненні перед позивачкою за період з 28.02.2023 (перший робочий день після звільнення позивача) по 29.05.2023 (останній робочий день товариства, що передує дню звернення позивачки до суду) становить 39 робочих днів (лютий 2023 року 1, березень 2023 року 13, квітень 2023 року 12, травень 2023 року 13), а тому середній заробіток за час затримки за період з 28.02.2023 по 29.05.2023 включно становить 10559,25 грн. (270,75 грн. х 39 = 10559,25 грн.), а не 23893,40 грн., як зазначено в розрахунку наведеному у позовній заяві.

Суд ураховує і висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 761/9584/15-ц, на яку посилається відповідач, щодо можливості зменшення розміру відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України та вважає, що стягнення з відповідача значної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є несправедливим та може унеможливити виконання роботодавцем певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати іншим працівникам.

Ураховуючи розмір заборгованості із заробітної плати, ведення бойових дій на території України у зв`язку з військової агресії російської федерації проти України, у зв`язку з чим відповідача визнано потерпілим у кримінальному провадженні, період затримки розрахунку з позивачкою при звільненні та те, що повний розрахунок з позивачкою не проведено, суд вважає справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, які мають юридичне значення та наведеним вище критеріям, визначити розмір відповідальності відповідача за невиконання вимог статті 116 КЗпП України при звільненні позивача у сумі 10000 грн.

Відтак, з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - ІНЖИНІРИНГ» на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню заборгованість із заробітної плати у розмірі 23486,02 грн. та середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 10000 грн. за період з 28.02.2023 по 29.05.2023 включно, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частиною 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України).

Позивачі - у справах про стягнення заробітної плати відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору.

Зважаючи на викладене, на підставі частини 1 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 263 та 264 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - ІНЖИНІРИНГ» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 23486 (двадцять три тисячі чотириста вісімдесят шість) грн. 02 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - ІНЖИНІРИНГ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 28.02.2023 по 29.05.2023 включно у розмірі 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп. з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів.

Стягнути Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - ІНЖИНІРИНГ» на користь держави судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - ІНЖИНІРИНГ», місцезнаходження м. Суми, вул. Іллінська, 13, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 00205618.

Повне судове рішення складено 26 липня 2023 року.

Суддя М.М. Косолап