ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3708/23 Справа № 207/3444/22 Суддя у 1-й інстанції - Подобєд О.К. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Шавкун Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 січня 2023 року

у справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Південного відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо не зняття арешту з майна та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 січня 2023 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Південного відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо незняття арешту з майна та зобов`язання вчинити дії, відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована відсутністю підстав для задоволення скарги, у зв`язку із недоведеностю протиправності дій Південного відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Матеріали справи не містять доказів видачі виконавчого документу Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, на підставі якого відкрито виконавче провадження та накладено арешт на все майно скаржника, що виключає можливість звернення до суду з даною скаргою в порядку статті 447 ЦПК України.

Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду та ухвалення нового судового рішення про задоволення скарги.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції залишено поза увагою питання судового захисту права на мирне володіння майном і права на захист приватної власності в суді, у зв`язку із відсутністю будь-яких підстав для арешту його майна. Вважає, що бездіяльність Південного відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо не зняття арешту з його майна, є протиправною.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (інформаційну довідку №313958199 від 02 листопада 2022 року) значиться про таке: Тип обтяження: арешт нерухомого майна; Реєстраційний номер обтяження: 6486097; Зареєстровано: 30.01.2008, 11.38.22 за №6486097 реєстратором: Друга дніпродзержинська державна нотаріальна контора; Підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, 04.03.07…, 28.11.2007, Баглійський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, держвиконавець ОСОБА_2 ; Об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно; Власник: ОСОБА_1 ; Заявник: Друга дніпродзержинська державна нотаріальна контора.

08 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Південного відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про зняття арешту.

За змістом листа Південного відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) №49008 від 15 листопада 2022 року, постановою про відкриття виконавчого провадження б/н від 28 листопада 2007 року Баглійським ВДВС Дніпродзержинського МУЮ зареєстроване обтяження на все майно боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Неможливо встановити в межах якого саме виконавчого провадження накладено арешт на майно боржника, скільки строк зберігання матеріалів виконавчих проваджень три роки. З огляду на вище зазначену інформацію, рекомендовано звернутись до суду з метою вирішення питання про зняття арешту з майна.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив із недоведеності протиправності дій Південного відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в частині незняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 .

При цьому, ОСОБА_1 оскаржує бездіяльність виконавчої служби саме за наслідками відмови у задоволенні його заяви про зняття арешту, а не під час винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження у 2007 році та накладення арешту на майно боржника.

Оцінюючи відповідні доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Виходячи зі змісту статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Аналогічні положення містяться і у чинній редакції Закону.

Відповідно до положень частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Частиною другою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

У справі, що переглядається, постанови про закінчення виконавчого провадження ОСОБА_1 не отримував.

За таких обставин, колегія суддів вважає доцільним зняти арешт, накладений на майно боржника для забезпечення виконання вже знищеного виконавчого провадження, оскільки у подальшому застосуванні арешту відсутня необхідність.

При цьому суд першої інстанції безпідставно не врахував те, що наявність протягом тривалого часу (майже 16 років) нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

За таких обставин та враховуючи відсутність виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, відсутність будь-яких відомостей стосовно рішення виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору, наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника та відсутність у необхідності подальшого застосування такого арешту на майно боржника, наявні підстави для визнання протиправною бездіяльності виконавчої служби щодо незняття арешту з майна заявника, що є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24 травня 2021 року (справа № 712/12136/18, провадження № 61-4726сво19) дійшов висновку, що позивач, який є боржником у виконавчому провадженні, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Аналогічні висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року № 904/51/19 (провадження № 12-122гс19).

Таким чином, за обставинами цієї справи ОСОБА_1 обрав єдиний можливий спосіб захисту своїх прав, а суд першої інстанції, не врахувавши вказаних положень закону, позбавив його можливості їх захистити.

Невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення скарги.

Разом з тим, колегія суддів не вбачає підстав для припинення запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про наявне обтяження, оскільки будь яких рішень про визнання права, зміну або припинення речових прав не приймалось, отже підстави для задоволення вищевказаної вимоги, відсутні.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 січня 2023 року - скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Південного відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо незняття арешту з усього майна, яке належить ОСОБА_1 , який накладений постановою про відкриття виконавчого провадження б/н від 28 листопада 2007 року Баглійським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції та яким зареєстроване обтяження на все майно ОСОБА_1 .

Зобов`язати Південний відділ державної виконавчої служби у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) скасувати арешт та зняти заборону, накладену на майно, яке належить ОСОБА_1 , який накладений постановою про відкриття виконавчого провадження б/н від 28 листопада 2007 року Баглійським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції та яким зареєстроване обтяження на все майно ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова