справа № 619/3450/23
провадження № 2/619/761/23
Ухвала

24 липня 2023 року,

м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області,

суддя Нечипоренко І.М.,

справа № 619/3450/23,

найменування (ім`я) сторін, їх місце проживання:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк».

Питання, що вирішується ухвалою.

ОСОБА_1 , у інтересах якого діє адвокат Працевитий Г.О., звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 16523 від 24.10.2017, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округуШвець Р.О.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом із позовом позивачем до суду подано клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 та ч. 1 п. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», у обґрунтування якого зазначено, що позивач є учасником бойових дій та військовослужбовцем. Крім того, посилається на ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Так, п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Так, позивачем не надано відповідних доказів на підтвердження обставини, що він являється учасники бойових дій.

До того ж, з огляду на зміст позовних вимог, зазначений спір не пов`язаний із захистом порушених прав ОСОБА_1 саме як учасника бойових дій.

Тому посилання позивача на положення пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», як підставу звільнення від сплати судового збору, є необґрунтованим.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що позивачами є військовослужбовці.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Тлумачення ст. 136 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Наведені у клопотанні доводи не дають достатніх підстав для звільнення від сплати судового збору за подання позову.

У статті 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Вирішення питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

За правилами частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд має встановити майновий стан сторони, тоді як на підтвердження майнового стану будь-яких доказів не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі Закон) споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Пунктами 17, 19 ч. 1 ст. 1 Закону передбачено, що послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Отже закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Предметом спору у даній справі є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса.

Відтак, норми Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюється на правовідносини, що виникають з приводу визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню.

Клопотання адвоката Працевитого Г.О. в інтересах ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору підлягає залишенню без задоволення, оскільки зазначені підстави для звільнення від сплати судового збору не передбачені Законом України «Про судовий збір».

За змістом позовних вимог позивач звернувся до суду із позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, що є вимогою немайнового характеру.

Згідно з п. п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI (далі - Закон), ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1073,60 грн.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно сплати судовий збір у розмірі 1073,60 грн за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК Харків обл/МТГ Дергачі/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37874947; банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0020599; код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дергачівський районний суд Харківської області (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Керуючись ст. 31, 32, 177, 185, 318, 353 ЦПК України, суддя

постановив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 , про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» про визнання виконавчого таким, що не підлягає виконанню, залишити без руху.

Повідомити представника позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви та надати строк десять днів з дня отримання ухвали для їх усунення.

Якщо позивач (представник) відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І. М. Нечипоренко