Справа № 715/100/23
Провадження № 2/715/111/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді Цуренка В.А.

секретар судового засідання Оршевська С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Глибока в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказавши в позові, що 19 квітня 2019 року Глибоцький районний суд Чернівецької області ухвалив рішення (справа №715/521/19), яким було розірвано шлюб між нею та ОСОБА_2 , який був зареєстрований 16 липня 2005 року у виконавчому комітеті Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, актовий запис №11. ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народився син - ОСОБА_4 . Діти на даний час проживають із нею та знаходяться на її утриманні та вихованні. Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 03.12.2019 року у справі № 715/2443/19 її позов до ОСОБА_2 про стягнення аліментів позов задоволено частково, вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 12 листопада 2019 року до досягнення дітьми повноліття. Оскільки неповнолітні сини проживають разом із матір`ю, то на неї покладається вибір способу стягнення аліментів.

Тому просить суд, ухвалити рішення, яким змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з твердої грошової суми в розмірі по 1 500 грн. щомісячно на розмір 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи з моменту подачі позовної заяви і до досягнення дітей повноліття.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак її представниця ОСОБА_5 надала суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у її відсутності та позовні вимоги задовольнити повністю. Не заперечує, щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, його представник ОСОБА_6 направив до суду заяву, в якій заперечував проти задоволення позову, просив суд відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Копією свідоцтва про народження підтверджується, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і його батьками є зазначені сторони у справі.

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 10.08.2017 року підтверджується, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 і його батьками є зазначені сторони у справі.

Згідно Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 03.12.2019 року з громадянина ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 12 листопада 2019 року до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як вбачається із змісту ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України).Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Звертаючись до суду із позовом про збільшення розміру аліментів, позивачка як підставу про збільшення розміру аліментів вказувала на те, що з часу призначення їй аліментів потреби дитини значно зросли.

Проте позивачкою не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження даних фактів зміни, зокрема, погіршення її матеріального стану та докази щодо поліпшення матеріального становища відповідача.

Зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

При цьому слід зазначити, що частина друга статті 184 СК України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Крім того, Законом України від 03.07.2018 року № 2475-VІІІ ч.1 ст. 71 «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбачено СК України.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років з 01 січня 2023 року становить 2272 грн., для дитини віком від 6 до 18 років з 01 січня 2023 року становить 2833 гривень. Тобто, позивачка на даний час має право на отримання законодавчо визначеного гарантованого мінімального розміру аліментів.

Отже, враховуючи те, що позивачкою не доведено, обставин, визначених статтею 192 Сімейного кодексу України, які б підтверджували поліпшення матеріального становища платника аліментів, а також не надано доказів погіршення її матеріального становища або стану здоров`я, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, ст. ст. 180-183, 185, 191, ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. ст. -13, 19, 23, 76-81, 141, 259, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів - відмовити.

Повний текст судового рішення виготовлено 03 квітня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецької апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: