ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року м.Суми

Справа №592/1886/22

Номер провадження 22-ц/816/351/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач Приватна фірма «Ордекс»,

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

треті особи приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Нагорна Наталія Василівна, Акціонерне товариство «Мегабанк»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватної фірми «Ордекс»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 січня 2023 року, в складі судді Корольової Г.Ю., ухвалене у м. Суми, повний текст якого складено 09 січня 2023 року,

в с т а н о в и в:

17 лютого 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Нагорна Н.В., АТ «Мегабанк» про витребування нежитлового приміщення із чужого незаконного володіння.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що між АТ «Мегабанк» та ПФ «Ордекс» було укладено в межах Генерального договору на здійснення кредитних операцій ГД-11-18/2016 від 24.10.2016 року: - кредитний договір № 11-18/2016-МК-UАН від 24.10.2016 року. Згідно із вказаним договором (з урахуванням додаткових угод до нього) банк надав клієнту грошові кошти в розмірі 4400 000,00 гривень, на строк з 24.10.2016 року до 16.03.2020 року зі сплатою 25% річних з 24.10.2016 року по 31.05.2018 року (включно), зі сплатою 23% річних з 01.06.2018 року по 16.03.2020 року (включно),

кредитний договір № 11-18/2016-МК-UАН-1 від 30.11.2016 року. Згідно з даним договором (з урахуванням додаткових угод до нього) Банк надав Клієнту грошові кошти в розмірі 3154000,00 гривень на строк з 30.11.2016 року до 29.11.2019 року, зі сплатою 25% річних з 30.11.2016 року по 31.05.2018 року включно, 23% річних з 01.06.2018 року по 29.11.2019 року (включно),

кредитний договір №11-18/2016-МК-UАН-3 від 14.06.2018 року. Згідно з вказаним договором (з урахуванням додаткових угод до нього) Банк надав Клієнту грошові кошти в розмірі 3350000,00 гривень на строк з 14.06.2018 року до 12.06.2020 року зі сплатою 22 % річних,

кредитний договір №11-18/2016-МК-UАН-4 від 18.01.2019 року. Згідно з Договором (з урахуванням додаткових угод до нього) Банк надав Клієнту грошові кошти в розмірі 1000000,00 гривень на строк з 18.01.2019 року до 20.03.2020 року зі сплатою 23 % річних,

кредитний договір № 11-18/2016-МК-НАН-5 від 15.02.2019 року. Згідно з договором (з урахуванням додаткових угод до нього) Банк надав Клієнту грошові кошти в розмірі 300000,00 гривень на строк з 15 лютого 2019 року до 20 грудня 2019 року зі сплатою 23% річних.

З метою забезпечення виконання клієнтом своїх зобов`язань за Основним зобов`язанням між позивачем та відповідачем було укладено Іпотечний договір № 11-18/2016-МК-UАН-3 від 24.10.2016 року (з урахуванням Договорів про внесення змін), посвідчений 24.10.2016 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Марченко І.В. за реєстровим номером 2300, відповідно до якого у забезпечення виконання клієнтом своїх зобов`язань за договором, клієнт передав в іпотеку банку визначене нерухоме майно, яке належить на праві власності ПФ «Ордекс», а саме: - нежитлове приміщення (торгівельно-побутовий комплекс, салон-перукарня), загальною площею 1455,1 кв.м, реєстровий номер об`єкта нерухомого майна: 01, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказувала, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя або іпотечне застереження в договорі про іпотеку відсутні. 21 квітня 2020 року АТ «Мегабанк» направив вимогу № 91-3064, в якій вимагав сплатити Банку: - заборгованість за кредитним договором № 11-18/2016-МК-UАН від 24.10.2016 року в розмірі 1224748,10 грн; - заборгованість за кредитним договором № 11-18/2016 - МК-UАН-1 від 30.11.2016 року в розмірі 339412,42 грн; - заборгованість за кредитним договором № 11-18/2016-МК-UАН-3 від 14.06.2018 року в розмірі 3407351,37 грн; - заборгованість за кредитним договором № 11-18/2016-МК-UАН-4 від 18.01.2019 року в розмірі 845152,46 грн; - заборгованість за кредитним договором № 11-18/2016-МК-UАН-5 від 15.02.2019 року в розмірі 54758,43 грн.

24 лютого 2021 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Нагорною Н.В. було зареєстровано право власності за банком (іпотекодержателем) на нерухоме майно на підставі Іпотечного договору № 11-18/2016-МК-UАН-3 від 24.10.2016 року (з урахуванням договорів про внесення змін), а саме: нежитлове приміщення (торгівельно-побутовий комплекс, салон-перукарня), загальною площею 1455,1 кв.м, реєстровий номер об`єкта нерухомого майна: 01, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначала, що ст. 36 Закону України «Про іпотеку» для вирішення питання звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання передбачає необхідність укладення окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя, а в разі відсутності такого, іпотечний договір повинен містити іпотечне застереження про задоволення вимог іпотекоджержателя. Вказувала, що розділ 5 договору іпотеки № 11-18/2016-МК-UАН-3 від 24.10.2016 року (з урахуванням договорів про внесення змін), на його думку, містить іпотечне застереження, в якому передбачено лише право іпотекодержателя на продаж предмету від свого імені, окремого ж договору про задоволення вимог іпотекодержателя між сторонами не укладалося.

Враховуючи викладене, вважала прийняте нотаріусом рішення про державну реєстрацію права власності, як такого, що виникає на підставі договору іпотеки протиправним. Вказувала на наявність порушень Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених Постановою КМУ від 25.12.2015 року № 1127 при державній реєстрації права власності, а саме п. 61. В порушення даного пункту та вимог ст. 37 Закону України «Про іпотеку», банком не надано нотаріусу звіт про ринкову вартість вказаного нерухомого майна. Оцінка предмету іпотеки не проводилась, так як жодного звернення суб`єкта оціночної діяльності про необхідність проведення оцінки до позивача не надходило. Вважала, що перехід права власності був здійснений без проведення належної оцінки вказаного нерухомого майна на момент такого переходу.

Крім того, нежитлове приміщення, загальною площею 1455,1 кв.м, реєстровий номер об`єкта нерухомого майна: 01, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , банк продав ОСОБА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 14.05.2021 року. У подальшому, ОСОБА_1 шляхом укладення договору дарування від 29.10.2021 року здійснив відчуження 56/100 часток нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 08 листопада 2021 року за результатами поділу вказаного майна присвоєно нові адреси: номер будівлі АДРЕСА_1 та номер будівлі АДРЕСА_1 .

Також вважала, що у представника банку були відсутні повноваження на подачу документів та заяви про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки приватному нотаріусу Сумського міського нотаріального округу Нагорній Н. В., оскільки в довіреності від 18.12.2019 року № 13-3/19Д від АТ «Мегабанк» не визначено конкретну дію, яку банк доручає повіреному, а саме - подавати заяви про реєстрацію права власності.

Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що спірне майно вибуло з його володіння не з його волі іншим шляхом, просила суд витребувати із чужого незаконного володіння, а саме: у ОСОБА_2 нежитлове приміщення, торгівельно-побутовий комплекс літ.А-ІІ, загальна площа 821,7 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080, на користь Приватної фірми «Ордекс» ; у ОСОБА_1 нежитлове приміщення, торгівельно-побутовий комплекс, літ. А-ІІ, загальна площа 633,4 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080, на користь Приватної фірми «Ордекс» .

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 січня 2023 року в задоволенні позову ПФ «Ордекс» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПФ «Ордекс», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що договором іпотеки передбачено лише один спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. Вважає, що суд першої інстанції невірно тлумачив п. 5.2.2. іпотечного договору та ст. 36 Закону України «Про іпотеку» та дійшов помилкового висновку про наявність у договорі іпотеки іпотечного застереження щодо такого способу позасудового врегулювання спору, як звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки. Вважає, що реєстрація права власності іпотекодержателя на нерухоме майно не відповідає умовам укладеного договору і є незаконною, оскільки жоден пункт іпотечного договору не передбачає передачу ПФ «Ордекс» свого права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на користь банку. Крім того, у представника банку були відсутні повноваження на підписання заяви про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки та подачу документів приватному нотаріусу Сумського міського нотаріального округу Нагорній Н.В. Зазначає, що оцінка спірного майна, проведена на замовлення банку, не відповідає вимогам законодавства, а розмір нарахованого штрафу та пені є безпідставним.

Посилається на відсутність законних підстав для набуття права власності відповідачами, оскільки з володіння позивача предмет іпотеки вибув поза його волею, вважає, що спірне майно підлягає витребуванню із чужого незаконного володіння.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Моісеєнко В.В. з доводами позивача не погодився, вважає рішення законним, обгрунтованим та таким, що прийняте без порушень норм матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заперечення проти скарги представника третьої особи АТ «Мегабанк» - адвоката Дребот І.А., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що між АТ «Мегабанк» та ПФ «Ордекс» було укладено в межах Генерального договору на здійснення кредитних операцій ГД-11-18/2016 від 24.10.2016 року (т.1, а.с. 11-12):

- кредитний договір № 11-18/2016-МК-UАН від 24.10.2016 року. Згідно із вказаним договором (з урахуванням додаткових угод до нього) Банк надав Клієнту грошові кошти в розмірі 4 400 000,00 гривень (чотири мільйона чотириста тисяч гривень 00 копійок) на строк з 24.10.2016 року до 16.03.2020 року зі сплатою 25% річних з 24.10.2016 року по 31.05.2018 року зі сплатою 23% річних з 01.06.2018 року по 16.03.2020 року (т.1, а.с. 13-19);

- кредитний договір № 11-18/2016-МК-UАН-1 від 30.11.2016 року. Згідно з даним договором (з урахуванням додаткових угод до нього) Банк надав Клієнту грошові кошти в розмірі 3 154 000,00 гривень (три мільйона сто п`ятдесят чотири тисячі гривень 00 копійок) на строк з 30.11.2016 року до 29.11.2019 року зі сплатою 25% річних з 30.11.2016 року по 31.05.2018 року включно, 23% річних з 01.06.2018 року по 29.11.2019 року (т.1, а.с. 23-29);

- кредитний договір № 11-18/2016-МК-UАН-3 від 14.06.2018 року. Згідно з вказаним договором (з урахуванням додаткових угод до нього) Банк надав Клієнту грошові кошти в розмірі 3 350 000,00 гривень (три мільйона триста п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок) на строк з 14.06.2018 року до 12.06.2020 року зі сплатою 22 % річних (т.1, а.с. 33-37);

- кредитний договір № 11-18/2016-МК-UАН-4 від 18.01.2019 року. Згідно з Договором (з урахуванням додаткових угод до нього) Банк надав Клієнту грошові кошти в розмірі 949 239,76 грн на строк з 18.01.2019 року до 15.02.2019 року зі сплатою 23 % річних (т. 1, а.с. 40-46) та додатковою угодою № 1 від 18.01.2019 року від 05.02.2019 року додаток до договору викладено у іншій редакції, а саме графік платежів (т.1, а.с. 47-48), додаткова угода № 2 до кредитного договору № 11-18/2016-МК-UАН-6 від 18.01.2019 року від 15.02.2019 року також змінено графік платежів № 2 (т. 1, а.с. 49-50), додаткова угода № 3 до кредитного договору № 11-18/2016-МК-UАН-4 від 18.01.2019 року від 26.02.2019 року також змінено графік платежів № 3 (т. 1, а.с. 51-53), додаткова угода № 4 до кредитного договору № 11-18/2016-МК-UАН-6 від 18.01.2019 року від 13.03.2019 року також змінено графік платежів № 4 (т. 1, а.с. 54-55) , додаткова угода № 5 до кредитного договору № 11-18/2016-МК-UАН-6 від 18.01.2019 року від 15.03.2019 року також змінено графік платежів № 5 (т. 1, а.с. 58-59), додаткова угода № 6 до кредитного договору № 11-18/2016-МК-UАН-4 від 18.01.2019 року від 08.04.2019 року також змінено графік платежів № 6 (т. 1, а.с. 60-61), додаткова угода № 7 до кредитного договору № 11-18/2016-МК-UАН-6 від 18.01.2019 року від 15.05.2019 року також змінено графік платежів № 7 (т. 1, а.с. 62-63);

- кредитний договір № 11-18/2016-МК-НАН-5 від 15.02.2019 року. Згідно з договором (з урахуванням додаткових угод до нього) Банк надав Клієнту грошові кошти в розмірі 300 000,00 гривень (триста тисяч гривень 00 копійок) на строк з 15 лютого 2019 року до 20 грудня 2019 року зі сплатою 23% річних.

З метою забезпечення виконання клієнтом (ПФ «Ордекс») своїх зобов`язань за основним зобов`язанням між позивачем та відповідачем було укладено Іпотечний договір № 11-18/2016-МК-UАН-3 від 24.10.2016 року (з урахуванням договорів про внесення змін), посвідчений 24.10.2016 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Марченко І.В., за реєстровим номером 2300 (т. 1, а.с. 79-82), відповідно до якого у забезпечення виконання клієнтом своїх зобов`язань за договором, клієнт передав в іпотеку банку визначене нерухоме майно, яке належить на праві власності ПФ «Ордекс», а саме: - нежитлове приміщення (торгівельно-побутовий комплекс, салон-перукарня), загальною площею 1455,1 кв.м, реєстровий номер об`єкта нерухомого майна: 01, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з п. 3.3.6 вказаного договору іпотеки Іпотекодавець має право набути право власності на предмет іпотеки у порядку, передбаченому чинним законодавством, у разі порушення умов основного зобов`язання та/або цього договору, а також у випадку порушення справи про банкрутство Іпотекодавця (т.1, а.с. 80).

З розділу 5 вказаного договору вбачається, що у ньому міститься іпотечне застереження та передбачено порядок звернення стягнення на предмет іпотеки (т. 1, а.с. 81). Так, відповідно до п. 5.1. вказаного вище договору, у разі невиконання, або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов`язання, а також з інших підстав, передбачених чинним законодавством України, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку, передбаченому чинним законодавством України. Згідно з п. 5.2.1 зазначеного договору Іпотекодержатель має право при зверненні стягнення на предмет іпотеки від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу, у порядку, встановленому чинним законодавством. Пункт 5.2.2 вказаного договору передбачає, що визначений п. 5.2.1 Договору спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені чинним законодавством України способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

З матеріалів справи вбачається, що АТ «Мегабанк» листом № 91-3064 від 21.04.2020 року направило ПФ «Ордекс» вимогу про сплату заборгованості протягом тридцяти днів, яку позивач отримав 27 квітня 2020 року (т. 2., а.с. 148-154) та повідомив про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

Відповідно до Висновку про вартість майна від 19.10.2021 року (т.1, а.с. 123), вартість нежитлового приміщення загальною площею 1455,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 станом на дату оцінки 11.02.2021 року складає 7257000,00 грн. У п. 1.4 іпотечного договору № 11-18/2016-МК-UАН-3 від 24.10.2016 року (з урахуванням договорів про внесення змін) сторони домовились, що вартість предмета іпотеки становить 6659720 грн 00 коп.

24 лютого 2021 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Нагорною Н.В. було зареєстровано право власності за АТ «Мегабанк» (іпотекодержателем) на нерухоме майно, на підставі іпотечного договору № 11-18/2016-МК-UАН-3 від 24.10.2016 року (з урахуванням договорів про внесення змін), а саме: на нежитлове приміщення (торгівельно-побутовий комплекс, салон-перукарня), загальною площею 1455,1 кв.м, реєстровий номер об`єкта нерухомого майна: 01, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 99-100).

Зазначене нежитлове приміщення АТ «Мегабанк» продав громадянину ОСОБА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 14.05.2021 року. У подальшому громадянин ОСОБА_1 шляхом укладення договору дарування від 29.10.2021 року здійснив відчуження 56/100 часток нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_2 08.11.2021р. за результатами поділу вказаного майна, вказаному об`єкту присвоєно відповідно нові адреси: номер будівлі АДРЕСА_1 та номер будівлі АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 101-113).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно відповідає умовам договору іпотеки та вимогам законодавства, а позивач не довів факту порушення його прав.

Проте, з таким висновком суду колегія суддів апеляційного суду погодитись не може, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 36 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на момент укладення іпотечного договору) сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати:

передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону;

право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 цього Закону.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Таким чином, виходячи з вимог ст. ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку», законом визначено право іпотекодержателя, яке може бути реалізоване за наявності іпотечного застереження в договорі іпотеки або договору про задоволення вимог іпотекодержателя про передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

В іпотечному договорі міститься розділ 5 «Звернення стягнення на предмет іпотеки. ЗАСТЕРЕЖЕННЯ ПРО ЗАДОВОЛЕННЯ ВИМОГ ІПОТЕКОДЕРЖАТЕЛЯ», який містить наступні пункти:

«5.1 У разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем основогого зобов`язання, а також з інших підстав, передбачених чинним законодавством України, Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

5.2. Застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя.

5.2.1. Іпотекодержатель має право при зверненні стягнення на предмет іпотеки від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу, у порядку, встановленому чинним законодавством, для чого отримувати всі необхідні документи (витяги, довідки тощо) в центральних органах виконавчої влади, органах Міністарства юстиції, органах нотаріату, БТІ та в будь-яких інших установах, організаціях та підприємствах,

5.2.2. Визначений пунктом 5.2.1. Договору спосіб задоволення вимог Іпотекодержателя не перешкоджає Іпотекодержателю застосувати інші встановлені законодавством України способи звернення стягнення на предмет іпотетеки».

Отже, договором іпотеки передбачено лише право іпотекодержателя при зверненні стягнення на предмет іпотеки від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. Окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності або внесення змін до договору іпотеки щодо такого способу позасудового врегулювання спору, як звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно між АТ «Мегабанк» та ПФ «Ордекс» уклададено не було. Сторони іпотечного договору, в чітко визначеному іпотечному застереженні, погодили тільки право на продаж предмета іпотеки, а не набуття у власність.

У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з доводами позивача про те, що оскільки в іпотечному договорі відсутнє застереження про позасудове врегулювання спору, а саме не передбачено передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, то така реєстрація права власності за АТ «Мегабанк» є незаконною.

Пункт 3.3.6. договору іпотеки передбачає, що Іпотекодержатель має право: набути право власності на предмет іпотеки у порядку, передбаченому чинним законодавством, у разі порушення умов основного зобов`язання та/або цього Договору, а також у випадку порушення справи про банкрутство Іпотекодавця. Цей пункт договору міститься у розділі 3 «Права та обов`язки сторін», передбачає загальні права Іпотекодержателя та не є іпотечним застереженням в розумінні Закону України «Про іпотеку».

Умовою застосування цього пункту є додержання порядку, що передбачений чинним законодавством, цей пункт договору є відсилочним, оскільки передбачає набуття права у порядку, передбаченому чинним законодавством.

Такий позасудовий порядок набуття права власності передбачений ст. ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку», де визначено, що передача права власності повинна бути передбачена в іпотечному застереженні, або в окремому договорі про задоволення вимог іпотекодержателя.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про правомірність набуття АТ «Мегабанк» права власності на спірний предмет іпотеки та наявність іпотечного застереження, яке передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, внаслідок неправильного тлумачення умов договору іпотеки та положень Закону України «Про іпотеку».

Оскільки дій приватного нотаріуса щодо реєстрації за банком права власності на спірне майно є незаконними, ефективним способом захисту при неодноразовому відчуженні майна є віндикація.

Відповідно до ч. 1 ст. 388 Цивільного кодексу, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі ч. 1 ст. 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

Встановивши, що нерухоме майно, яке належить на праві власності ПФ «Ордекс», вибуло із власності ПФ «Ордекс» за відсутності документів, необхідних для державної реєстрації права власності на спірне майно за АТ «Мегабанк», який у подальшому відчужив це майно ОСОБА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 14.05.2021 року, а ОСОБА_1 , шляхом укладення договору дарування від 29.10.2021 року, здійснив відчуження 56/100 часток нерухомого майна ОСОБА_2 , колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для витребування цього майна у ОСОБА_2 - нежитлового приміщення, торгівельно-побутовий комплекс літ. А-ІІ, загальна площа 821,7 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080, на користь Приватної фірми «Ордекс»; у ОСОБА_1 - нежитлового приміщення, торгівельно-побутовий комплекс, літ. А-ІІ, загальна площа 633,4 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080, на користь ПФ «Ордекс».

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги позивача про витребування нежитлового приміщення із чужого незаконного володіння підлягають задоволенню.

Відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову ПФ «Ордекс».

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 12405 грн, які складаються з 4962 грн судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, 7443 грн судового збору за апеляційний перегляд справи, в зв`язку з задоволенням позову покладаються на відповідачів.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватної фірми «Ордекс» задовольнити.

Скасувати рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 січня 2023 року та прийняти постанову.

Позов Приватної фірми «Ордекс» задовольнити.

Витребувати із чужого незаконного володіння: у ОСОБА_2 нежитлове приміщення, торгівельно-побутовий комплекс літ. А-ІІ, загальною площею 821,7 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080, на користь Приватної фірми «Ордекс» та у ОСОБА_1 нежитлове приміщення, торгівельно-побутовий комплекс, літ. А-ІІ, загальною площею 633,4 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080, на користь Приватної фірми «Ордекс» .

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Приватної фірми «Ордекс» компенсацію судового збору в розмірі 12405 грн в дольовому порядку, по 6202, 50 грн з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - О. Ю. Кононенко

Судді: Ю. О. Філонова

О. І. Собина