Справа № 944/5458/22
Провадження №2/944/509/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2023 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Поворозника Д.Б.,

за участю секретаря судового засідання Климейко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Яворові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до суду із позовною заявою, у якій стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 8 000,00 гривень на місяць, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення 23-річного віку або до закінчення навчання, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позов обґрунтовує тим, що вона перебувала в зареєстровану шлюбі з ОСОБА_2 . За час шлюбу в них народилася дочка ОСОБА_4 . Оскільки життя у них не склалося, тому шлюб між ними було розірвано. Їхня спільна дочка ОСОБА_4 досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 та навчається в Львівському національному університеті ім. Івана Франка. Так, ОСОБА_4 досягла віку повноліття, продовжує навчання та знаходиться на її повному утриманні, через навчання не працює і не має самостійного доходу, стипендії не отримує, тобто має потребу у додаткових коштах від батька на період навчання, у той час як відповідач добровільно фінансову допомогу не надає. Однак, відповідач є особою працездатного віку, має мінливий заробіток за кордоном і може продовжувати сплачувати аліменти на утримання дочки, яка продовжує навчатися.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 листопада 2022 року головуючим суддею визначено Білецьку М.О.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 грудня 2022 року головуючим суддею визначено Поворозника Д.Б.

03 лютого 2023 року відповідач ОСОБА_2 подав письмові пояснення, у яких зазначив, що не заперечує щодо участі в утриманні дочки, однак просить суд врахувати те, що він перебуває у скрутному матеріальному становищі, а тому стягувати аліменти у розмірі 3000, 00 гривень. Крім того, зазначив, що позивачка не надала підтвердження, того що дочка повністю перебуває на її утриманні, а лише надала кошторис, який нічим не підтверджується. Також у поданих письмових поясненнях просить розгляд справи проводити за його відсутності.

29 березня 2023 року позивач ОСОБА_3 подала заперечення на письмові пояснення ОСОБА_2 , у яких зазначила наступне. Розрахунок кошторису витрат на утримання дитини здійснений на основі сплачених квитанцій, чеків, здійснених платежів, пов`язаними витраченими коштами на оплату навчання дитини, купівлю продуктів харчування, одягу та взуття, купівлю канцелярських товарів, сплату комунальних послуг, здійснення лікування та купівлю медикаментів. З наведеного кошторису можна встановити, що в середньому на утримання дочки необхідно 16 206, 00 гривень.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не прибула, однак подала заяву у якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не прибув, про розгляд справи повідомлявся належним чином, як описано вище, у поданих письмових поясненнях просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає можливим розглянути справу з відсутності сторін, на підставі наявних доказів.

Відповідно до ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку неявкою всіх учасників справи розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке.

Суд встановив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 01 квітня 2013 року.

Також суд встановив, що сторони є батьками повнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до виконавчого листа Яворівського районного суду Львівської області від 07 вересня 2021 року суд вирішив стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000, 00 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

У зв`язку з досягненням ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 повноліття стягнення аліментів за виконавчим листом Яворівського районного суду Львівської області від 07 вересня 2021 року було припинено.

ОСОБА_4 є студенткою першого курсу денної форми здобуття освіти економічного факультету першого (бакалаврського) рівня освіти, навчання за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб, дата закінчення навчання 30 червня 2026 року, що підтверджується довідкою № 546, виданою 07 жовтня 2022 року Львівським національним університетом імені Івана Франка.

Відповідно до Договору про навчання у Львівському національному університеті імені Івана Франка № 236сс/-22 від 12 вересня 2022 року ОСОБА_4 та її законний представник ОСОБА_3 уклали цей договір, предметом якого є навчання в Університеті, вартість якого за весь строк навчання становить 109 744, 00 гривень (за кожен рік навчання 27 436, 00 гривень, за кожен семестр 13 718, 00 гривень).

ОСОБА_3 23 серпня 2022 року сплатила 13 718, 00 гривень за навчання дочки ОСОБА_4 , що підтверджується квитанцією № 73.

Крім того, на підтвердження витрат на утримання дочки ОСОБА_3 долучила до матеріалів справи ряд фіскальних чеків про оплату товарів та продуктів харчування, квитанції про оплату житлово-комунальних послуг, разові квитки для проїзду на автобусі, квитанцію про покупку та оплату ноутбука, квитанцію про оплату окуляр для ОСОБА_4 , консультативні висновки спеціаліста-офтальмолога щодо огляду ОСОБА_4 , довідку щодо стаціонарного лікування ОСОБА_4 .

Таким чином, судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо участі відповідача в утриманні його повнолітньої дочки, яка продовжує навчатися, на період навчання або до досягнення нею двадцяти трьох років.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. ч. 1 3 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Проаналізувавши зміст наведених норм, суд зазначає, що однією з підстав покладення на батьків обов`язку утримання повнолітньої дочки (сина) є продовження ними навчання і потреба у зв`язку з цим матеріальної допомоги. При цьому, для вирішення цього питання суду необхідно встановити, чи можуть батьки (один з батьків) надавати таку допомогу.

Також, як зазначено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як зазначено вище, повнолітня ОСОБА_4 навчається у навчальному закладі на денній формі навчання, відповідно, у неї відсутній самостійний дохід (заробіток), в зв`язку з чим вона потребує матеріального утримання і має право на таке.

В свою чергу, відповідач ОСОБА_2 є особою працездатного віку, має можливість працювати та надавати повнолітній дочці допомогу, пов`язану із навчанням.

Однак доказів протилежного чи обґрунтованих заперечень відповідач суду не надав, лише зазначив, що перебуває у скрутному матеріальному становищі.

На думку суду, в даному випадку для вирішення питання про наявність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці, яка продовжує навчання, слід встановити його реальний майновий стан на даний час та, відповідно, його можливість чи об`єктивну неможливість сплачувати аліменти у розмірі, в якому просить позивачка.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до норм ст. ст. 12, 13, 81 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак в порушення наведених вище вимог процесуального закону відповідач, як зазначено вище, належними та допустимими доказами не довів та не підтвердив свого майнового стану та неможливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.

Більше того, суд наголошує на тому, що відповідач взагалі не надав будь-яких відомостей щодо свого матеріального стану, а саме довідок чи іншої інформації про його доходи як на даний час, так і за попередні роки, на підставі чого суд міг би встановити його реальний майновий стан.

Щодо визначення розміру аліментів, які слід стягувати з відповідача, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів.

При визначені розміру аліментів відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Оцінивши зібрані в сукупності докази по справі, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, що зумовлюється матеріальним становищем відповідача (батька) повнолітньої дочки, обов`язком обох батьків утримувати повнолітню дочку до досягнення нею двадцяти трьох років за умови її навчання, а також відсутністю обставин, які унеможливлюють надання такої допомоги батьком.

Враховуючи обов`язок обох батьків утримувати повнолітню дочку до досягнення нею двадцяти трьох років за умови її навчання, суд вважає, що із ОСОБА_2 слід стягувати на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 аліменти в розмірі 8 000,00 гривень щомісячно. На думку суду, саме такий розмір аліментів є обґрунтованим, справедливим і таким, що відповідає конкретним обставинам справи.

При визначенні періоду стягнення аліментів суд враховує вимоги ч. 1 ст. 191 та ч. 2 ст. 199 Сімейного кодексу України, відповідно до яких аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову і право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про те, що слід стягувати із ОСОБА_2 аліменти щомісячно, починаючи стягнення з 07 листопада 2022 року (день подання позовної заяви до суду) та до закінчення навчання, або до досягнення ОСОБА_4 двадцяти трьох років (залежно від того, яка обставина виникне раніше).

Також згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи імперативну вимогу наведеної норми, суд дійшов висновку, що рішення в частині стягнення із ОСОБА_2 аліментів у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання.

Також суд враховує, що відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Таким чином, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання даного позову і її позовні вимоги задоволено, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, який підлягав сплаті за подання цього позову.

Оскільки суд ухвалив рішення про задоволення позовних вимог, з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 992,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-13, 81, 89, 141, 258, 264-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок щомісяця, починаючи з 07 листопада 2022 року та до досягнення ОСОБА_4 двадцяти трьох років або до закінчення навчання.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду або через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне найменування учасників процесу:

позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрований адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Д.Б. Поворозник