Справа № 472/708/22
Провадження №2/472/43/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 березня 2023 року смт. Веселинове
Миколаївської області
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - Орленко Л.О.,
з участю секретаря
судового засідання - Горбаненка А.О.,
представника позивача - адвоката Губської Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №3 смт. Веселинове цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про виділ в натурі частки з майна, яке знаходиться в спільній частковій власності,
19 грудня 2022 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про виділ в натурі частки з майна, яке знаходиться в спільній частковій власності.
Також співвласником 1/2 часток вищевказаних земельних ділянок є відповідач ОСОБА_2 , який є сином спадкодавця ОСОБА_5 . Водночас вони не досягли згоди щодо користування та розпорядження земельними ділянками, які перебувають в їх спільній частковій власності (відповідач відмовився вирішити даний спір в досудовому порядку), що створює їй складнощі щодо користування та розпорядження належною їй власністю.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просить позовні вимоги задовольнити та виділити їй в натурі по 1/2 частки вищевказаних земельних ділянок.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибула, однак забезпечила участь в судовому засіданні свого представника - адвоката Губської Ю.О., яка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Зокрема зазначила, що позивач з відповідачем неодноразово намагалась знайти спільну мову та вирішити даний спір в позасудовому порядку, однак відповідач на її пропозиції щодо поділу земельних ділянок, відмовляв. Також, просила не стягувати з відповідача на користь позивача судові витрати, оскільки відповідач визнав позовні вимоги.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином 07.03.2023 року через свого представника - адвоката Венделя О.М., який 21 лютого 2023 року подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив розгляд справи здійснювати у відсутність відповідача та його представника.
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Будь-яких заяв до суду не подавали.
Заслухавши вступне слово представника позивача - адвоката Губської Ю.О., дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд дійшов наступного висновку.
Спадщину після смерті ОСОБА_5 сторони отримали за законом (позивач ОСОБА_1 - як дочка спадкодавця, відповідач ОСОБА_2 - як син спадкодавця), що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом, інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельні ділянки, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 10-23) та матеріалами спадкової справи №4/2017 (а.с. 61-95).
Інші спадкоємці - треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відмовились від прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи №4/2017 (а.с. 61-95).
Так, згідно з положеннями Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України).
При цьому, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, що передбачено ст.1218 ЦК України.
Відповідно до ст. 1225 ЦК України право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі (ч. 2 ст. 1278 ЦК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч. 1 ст. 356 ЦК України).
Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою (ч.ч. 1-3 ст. 358 ЦК України).
Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.
У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється (ч.ч. 1-2 ст. 367 ЦК України).
Аналогічно, згідно з ч.1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).
Відповідно до ч.ч. 1,3,4 ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.
Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.
Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (п.п. «е» п. 18) у випадках, передбачених статтями 86-89 ЗК, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває в спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, у разі недосягнення згоди - за рішенням суду. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплати рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки.
В матеріалах справи наявні схеми поділу земельних ділянок (а.с. 28-30), які виготовлені інженером землевпорядником ОСОБА_6 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ), відповідно до яких реальний виділ належних часток земельних ділянок є можливим шляхом реального поділу кожної з них на дві окремі земельні ділянки розміром, який відповідає часткам сторін.
Таким чином, за встановлених обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відповідач добровільно в позасудовому порядку відмовляється ділити земельні ділянки, що порушує право позивача на вільне володіння належними їй земельними частками земельних ділянок.
21 лютого 2023 року представник позивача - адвокат Губська Ю.О. подала до суду заяву про відмову від компенсації понесених позивачем судових витрат, і також в судовому засіданні просила не стягувати з відповідача на користь позивача судові витрати, а тому, суд вважає за необхідне судові витрати по справі покласти на позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 77, 78, 79, 80, 81, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про виділ в натурі частки з майна, яке знаходиться в спільній частковій власності, - задовольнити повністю.
Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. Ставки Веселинівського району Миколаївської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в натурі у приватну власність належні їй:
Судові витрати покласти на позивача ОСОБА_1 .
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне рішення суду складено 07 квітня 2023 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Л.О. Орленко