Справа № 191/349/22
Провадження № 2/191/128/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Твердохліб А.В.

за участю секретаря Звягінцової А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

05.02.2022 року позивач звернувся до суду, через засоби поштового зв`язку, з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вимоги у якому в останнє уточнив 26.10.2022 року (а.с.94). На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву від 19.01.2008 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується факт, що вона була повністю поінформованою про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 3.2, 3.3 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його розміру за рішенням та ініціативою банку. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 05.10.2022 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 17166 грн. 00 коп., з яких 16980 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 186 грн. 00 коп. заборгованість за простроченими відсотками. В зв`язку із викладеними обставинами, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитом у сумі 17166 грн. 00 коп., а також судовий збір у сумі 2481 грн. 00 коп.

У відзиві на позов, поданому представником відповідача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , зазначено про те, що анкета-заява не є договором приєднання; надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг не можуть бути складовою кредитного договору, і нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитного договору є необґрунтованим; розрахунок заборгованості не підписано вповноваженою особою банку; Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт…, не підписано відповідачем; позивачем пропущено строк позовної давності у пред`явлених вимогах, збільшений строк позовної давності не визнав, так як такі умови ОСОБА_1 не підписано. З викладених підстав просив відмовити у задоволенні позову (а.с.76-87).

У відповіді на відзив від 26.10.2022 року, поданому до суду через засоби поштового зв`язку, позивач АТ КБ «ПриватБанк» вказав, що між сторонами існують кредитні правовідносини, відповідач ОСОБА_1 систематично користується наданими їй кредитними коштами, що підтверджено розрахунком заборгованості. Умови та правила надання банківських послуг, виписка по рахунках, довідка щодо виданих кредитних карток відповідачу підтверджують чинність Умов та правил надання банківських послуг, а також укладення кредитного договору. Порушення строків позовної давності позивачем не допущено. Представник ОСОБА_3 просила задовольнити позовні вимоги (а.с.111-116).

11.11.2022 року представником відповідача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , надано заперечення на відповідь на відзив позивача, в якому адвокат зазначав про неправильне тлумачення представником позивача позицій Великої Палати Верховного Суду. В іншій частині заперечення зводилось до аналогічної позиції, викладеної ним у відзиві на позов (а.с.135-148).

23.11.2022 року представником позивача Меркуловою В.В. надано суду, через засоби поштового зв`язку, пояснення на заперечення з обґрунтуванням, аналогічним тому, що викладено у відповіді на відзив.

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» Кіріченко В.М. у судове засідання не з`явився, але в матеріалах справи знаходиться заява про підтримання позову та розгляд справи без його участі (а.с.52).

Представник відповідача Красюк І.В. у судовому засіданні заперечував проти уточненого позову АТ КБ «ПриватБанк», просив відмовити у його задоволенні з підстав, наведених у відзиві на позов.

Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши докази, що знаходяться в матеріалах справі, приходить до наступного.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

З матеріалів справи вбачається, що 19.01.2008 року ОСОБА_1 підписано заяву про приєднання до Умов та Привал надання банківських послуг у ПриватБанку. Зазначена заява складає між ОСОБА_1 та банком договір без номеру, із визначенням кредитного ліміту у сумі 1000 грн. 00 коп., та базовою процентною ставкою по кредиту у розмірі 3% на місяць на залишок заборгованості, без визначення щомісячної комісії (а.с.18).

Також, ОСОБА_1 16.01.2008 року підписано довідку про умови кредитування, з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с.19).

Довідками, наданими позивачем підтверджено, що старт карткового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 , на підставі вищевказаного договору, проведено 19.01.2008 року. В подальшому відповідачу неодноразово відкривались картки, з подовженим терміном дії, а в останнє 02.07.2019 року до лютого 2023 року. Кредитний ліміт ОСОБА_1 встановлено 01.02.2008 року у сумі 1000 грн. 00 коп., максимально збільшено до 17000 грн. 00 коп. 18.12.2020 року та зменшено до 00 грн. 00 коп. 15.06.2021 року (а.с.16, 17).

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 05.10.2022 року становить 17166 грн 67 коп., з яких 16980 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; 186 грн. 00 коп. заборгованість за простроченими відсотками (а.с.104-105).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за простроченими відсотками.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині посилався також на Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», в якій закріплено порядок нарахування відсотків, і яка підписана відповідачем, тобто позичальник є належним чином обізнаним про умови їх нарахування, що суд вважає доведеним.

Частинами 1, 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Виходячи з того, що на дату звернення до суду АТ КБ «ПриватБанк» з позовом 05.02.2022 року, останнє внесення ОСОБА_1 коштів на погашення заборгованості, згідно розрахунку заборгованості, відбулося 04.10.2021 року у сумі 2300 грн., що підтверджує звернення позивача до суду за захистом порушених прав в межах строку позовної давності та спростовує позицію представника відповідача в цій частині (а.с.15)

Таким чином, з огляду на вищевикладені обставини, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 247, 259, 263-265, 274 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Скалово Новотроїцького району Херсонської області, паспорт громадянина України Серії НОМЕР_2 , виданий 15 серпня 2001 року Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємців і організацій України 14360570) заборгованість за кредитним договором б/н від 19 січня 2008 року станом на 05 жовтня 2022 року в сумі 17166 (сімнадцять тисяч сто шістдесят шість) грн. 00 коп., з яких 16980 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 186 грн. 00 коп. заборгованість за простроченими відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Скалово Новотроїцького району Херсонської області, паспорт громадянина України Серії НОМЕР_2 , виданий 15 серпня 2001 року Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємців і організацій України 14360570) 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 копійок витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення суду.

СуддяА. В. Твердохліб