Справа № 128/1112/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 липня 2023 року м. Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Шевчук Л.П.,
при секретарі судового засідання Ружицькій І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залісуду вм.Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Пунктом 1.4 договору визначено, що позичальник у будь-якому випадку зобов`язанй повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені цим договором, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової домовленості сторін або достроково, відповідно до умов договору або чинного законодавства України. Кредит вважається повернутим в момент зарахування суми кредиту в повному обсязі на відповідні рахунки Банку з обліку заборгованості позичальника за цим Дговором.
Відповідно до п. 1.5. Договору за користування кредитом Позичальник сплачує:
1.5.1. проценти за користування кредитом - щомісячно, із розрахунку фіксованої процентної ставки 10,00% річних;
1.5.2. комісію за надання кредиту - одноразово, не пізніше дня отримання надання кредиту, в розмірі 0,0 % (нуль процентів) від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. цього Договору;
1.5.3. комісію за обслуговування кредиту - щомісячно, в розмірі 2,49 % від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 цього договору, яка включається до складу щомісячних ануїтетних платежів.
Пунктом 2.1 договору визначено, що надання кредиту здійснюється шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 в Банку, код Банку 322539, за умови сплати позичальником комісії (у разі наявності) встановлених п. 1.5.2 договору.
Пунктом 2.3 договору визначено, що для погашення кредиту, комісії за обслуговування кредиту та нарахованих процентів здійснюється позичальником щомісячно в період з 01 до 10 (включно) число кожного місяця протягом строку дії цього Договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання цього Договору, в сумі 1144,00 грн.. Якщо 10-те число припадає на неробочий день, погашення платежу здійснюється позичальником в останній робочий день перед таким неробочим днем. Погашення останнього платежу здійснюється не пізніше останнього дня строку кредиту, визначеного в п. 1.1 цього Договору.
Згідно п.2.4 договору, погашення заборгованості за кредитом, комісії за обслуговування кредиту та процентами, а також інших платежів, передбачених умовами цього договору, здійснюється за допомогою регулярного платежу, який був встановлений на поточний картковий) рахунок № НОМЕР_1 позичальника, шляхом безготівкового перерахування суми платежу, визначеного в п. 2.3 цього Договору, та суми інших платежів (при наявності) на рахунок № НОМЕР_2 в АТ «Юнекс Банк», код банку 322539.
Пунктом 2.6 договору визначено, що день виникнення простроченої заборгованості починається з наступного дня після закінчення періоду для оплати платежу зазначеного в п. 1 цього договору. Погашення простроченої заборгованості за цим Договором здійснюється Банком самостійно з рахунку у відповідних частинах на відповідні рахунки з обліку заборгованості за кредитом, процентами та іншими платежами, передбаченими цим договором у відповідності до черговості погашення заборгованості, що визначена цим договором. При наявності на рахунку будь-якої суми грошових коштів та/або якщо на рахунку немає достатньої суми грошових коштів для погашення простроченої заборгованості, Банк здійснює погашення заборгованості в порядку та в черговості передбаченої п. 2.8 цього договору.
Відповідно до п. 3.2.2 договору встановлено, що позичальник зобов`язується сплачувати щомісячно платіж по кредиту, комісію за обслуговування та нараховані проценти згідно п. 2.3, 2.4 цього Договору, забезпечити повернення отриманого кредиту, комісію за обслуговування і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені цим договором строки.
Додатком №1 до договору № 0.013.115.0718.ФО_К від 31.07.2018 визначено графік погашення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів та обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за Кредитним договором.
Відповідно до Графіку погашення кредит надавався строком з 31.07.2018 по 30.07.2021.
Факт видачі Акціонерним товариством «Юнекс Банк» та отримання відповідачем коштів за Договором № 0.013.115.0718.ФО_К від 31.07.2018 підтверджується випискою за особовим рахунком позичальника.
31.03.2021 між Акціонерним товариством «Юнекс Банк» та ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» (Фактор) укладено Договір факторингу № 31/03-2021.
Розмір Прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у Додатку № 1 до Договору факторингу № 31/03-2021 від 31.03.2021 (Реєстр прав вимог станом на кінець дня 31 березня 2021 року). Права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги, з день підписання цього Договору.
Відповідно до умов даного Договору 'ГОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками AT «ЮНЕКС БАНК» в тому числі і до ОСОБА_1 ..
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду письмове клопотання, в якому позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу у його відсутність (а.с. 102).
Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача відповідно до ст. 211 ч. 3 ЦПК України, враховуючи що він скористався своїми процесуальними правами.
Заяв та клопотань не надходило.
Ухвалою від 03.04.2023 позовну заяву ТОВ «ФК «Омега Фінанс» прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 89).
Ухвалою суду від 28.07.2023 постановлено, розгляд даної справи здійснювати в заочному порядку.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час, дату та місце його проведення, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 96, 101), відзиву на позов не подала.
Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не вбачається.
З огляду на вищевикладене та за умов існування усіх підстав, суд прийшов до висновку про ухвалення заочного рішення, про що було постановлено мотивовану ухвалу.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Вiдповідно до п. 1.5. Договору за користування кредитом Позичальник сплачує:
1.5.1. проценти за користування кредитом - щомісячно, із розрахунку фіксованої процентної ставки 10,0% річних.
1.5.2. комісію за надання кредиту - одноразово, не пізніше дня отримання кредиту, в розмірі 0,00% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 цього Договору.
1.5.3. комісію за обслуговування кредиту - щомісячно, в розмірі 2,49% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 цього договору, яка включається до складу щомісячних ануїтетних платежів.
Згідно з п. 2.1 Договору надання кредиту здійснюється шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника № НОМЕР_1 в Банку, за умови сплати Позичальником комісії, встановлених п. 1.5.2 цього Договору(а.с. 14).
Пунктом 2.3 Договору визначено, що погашення кредиту, комісії за обслуговування кредиту та нарахованих процентів здійснюється Позичальником щомісячно в період з 1 по 10 (включно) числа кожного календарного місяця протягом строку дії цього Договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання цього Договору, в сумі 1144,00 грн.
Згідно з п. 2.4 Договору погашення заборгованості за кредитом, комiсiї за обслуговування кредиту та процентами, а також інших платежів, передбачених умовами цього Договору, здійснюється за допомогою регулярного платежу, який був встановлений на поточний рахунок № НОМЕР_1 Позичальника, шляхом безготівкового перерахування суми платежу визначеного в п. 2.3. Договору та суми інших платежів на рахунок № НОМЕР_2 в AT «ЮНЕКС БАНК».
Факт отримання відповідачкою кредитних коштів підтверджується випискою по особовому рахунку (а.с. 27-59).
31 березня 2021 року між АТ «Юнекс Банк» та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» укладено договір факторингу №31/03-2021, згідно з яким право вимоги за кредитним договором №0.013.115.0718.ФО_К від 31.07.2018 стосовно ОСОБА_1 , які належали AT «Юнекс Банк» перейшли до ТОВ «ФК «Омега Фінанс» (а.с. 64-73).
11.05.2021 позивач направив відповідачці повідомлення-вимогу №04-21/285/Ф, в якій просив сплатити заборгованість за Договором №0.013.115.0718.ФО_К від 31.07.2018 (а.с. 60-63), однак відповіді не отримав.
Відповідно до ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Положеннями статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до положень статей 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За правилами ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Положенням ч. 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
В даному випадку матеріали справи свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору.
Із матеріалів справи вбачається, що 31 березня 2021 року між АТ «Юнекс Банк» та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» укладено договір факторингу №31/03-2021, згідно з яким право вимоги за кредитним договором №0.013.115.0718.ФО_К від 31.07.2018 стосовно ОСОБА_1 , які належали AT «Юнекс Банк» перейшли до ТОВ «ФК «Омега Фінанс».
11.05.2021 позивач направив відповідачці повідомлення-вимогу №04-21/285/Ф, в якій просив сплатити заборгованість за Договором №0.013.115.0718.ФО_К від 31.07.2018.
Повідомлення вимога №04-21/285/Ф було направлено за адресою, яка зазначена в Договорі №0.013.115.0718.ФО_К від 31.07.2018 (а.с. 60-63).
Проте, ні протягом встановленого у вимозі 7-денного строку, ні станом на день звернення до суду з позовною заявою відповідач не вчинив жодних дій щодо погашення заборгованості за кредитним договором №0.013.115.0718.ФО_К від 31.07.2018.
Відповідно до умов договору факторингу №31/03-2021 від 31.03.2021 укладеного між ТОВ «ФК «Омега Фінанс» та АТ «Юнекс Банк», ТОВ «ФК «Омега Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «Юнекс Банк», в тому числі, й щодо ОСОБА_1 за кредитним договором №0.013.115.0718.ФО_К від 31.07.2018.
Зазначене підтверджується виписками по особовому рахунку ОСОБА_1 (а.с. 27-59).
Верховний Суд у постанові від 25.05.2021 року у справі №554/4300/16-ц дійшов правового висновку, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Таким чином, надані банком виписки за картковими рахунками позичальника, яким суди дали оцінку у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у постанові від 17.12.2021 по справі №278/2177/15-ц про те, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.
Матеріалами справи підтверджується, що кредитний договір було укладено на підставі вільного волевиявлення ОСОБА_1 .. На підтвердження своєї обізнаності про умови кредитування ОСОБА_1 поставила свій підпис у кредитному договорі, тим самим підтвердивши отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, наданого згідно з обраними умовами кредитування.
Крім того, за період з 02.08.2018 по 11.03.2021 ОСОБА_1 сплачувала згідно графіку платежів кошти на погашення кредиту, нарахованих процентів та комісії. Таким чином, відповідачка була обізнана про всі умови кредитного договору та прийняла їх як справедливі та прийнятні для себе і не зверталася до банку із заявами або скаргами щодо зміни умов кредитування та не пред`являв вимоги щодо визнання кредитного договору недійсним.
Частиною 4 ст. 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно умов п. 1.5.3 кредитного договору №0.013.115.0718.ФО_К від 31.07.2018 за користування кредитом позичальник сплачує комісію за обслуговування кредиту щомісячно, в розмірі 2,49% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 цього Договору, яка включається до складу щомісячних ануїтентних платежів.
Банк, встановивши у кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту не зазначив, за які саме послуги сплачується комісія.
Відповідно до п. 3.4.1 Договору, позичальник має право одержувати від банку інформацію про заборгованість за кредитом, комісії за обслуговування, процентами та іншими платежами за цим договором.
Відповідно до п. 3.4.4 Договору не частіше одного разу на місяць вимагати у банку безоплатного надання інформації про поточний розмір заборгованості, розмір суми кредиту повернутої банку, виписку з рахунків щодо погашення заборгованості та іншої інформації, яка повинна надаватися позичальнику за законом.
Договором передбачено право позичальника на отримання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо встановлена також ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування».
Перелік послуг з обслуговування кредиту, за які справляється плата у вигляді комісії за обслуговування комісії Договір не містить, при цьому, щомісячна плата за обслуговування міститься у пункті 1.5.3 кредитного договору та у графіку щомісячних платежів.
Відповідно до положень ч. 1 та 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів»(у редакції, чинній на час укладення кредитного договору) продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.
Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.
Частиною третьою цієї статті визначено перелік несправедливих умов договору. Вказаний перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.
Враховуючи наведене, оскільки відповідачці встановлено щомісячну плату за послуги, перелік яких відсутній у Договорі, а отримання інформації щодо кредиту безоплатна відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», вказаний пункт кредитного договору є несправедливим.
Вказане відповідає правовій позиції викладеній у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі №583/3343/19.
Положеннями абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1).
Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними іне потребують визнання недійсними.
Такий правовий висновок, викладений Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року по справі №6-2071цс16.
Також, Верховний Суд України у постанові від 16 листопада 2016 року у справі №6-1746цс16 вказав, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).
Вказане відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 11.03.2020 року у справі №708/195/19.
Відповідно до п.п. 3.4.1, 3.4.4 Договору позичальник має право одержувати від банку інформацію про заборгованість за кредитом, комісії за обслуговування, процентами та іншими платежами за цим Договором, а також не частіше одного разу на місяць вимагати у Банку безоплатного надання інформації про поточний розмір заборгованості, розмір суми кредиту повернутої Банку, виписку з рахунків щодо погашення заборгованості та іншої інформації, яка повинна надаватися Позичальнику за законом. Тобто Договором передбачено право Позичальника на отримання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо встановлена також ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». При цьому, перелік надання інших послуг за вказану у п. 1.5.3 Договору плату, умовами договору не передбачено.
Також суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача 3573,48 грн. пені на підставі п. 6 розділу IV «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до якого у разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. В тому числі, але не виключно, споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором.
Крім того, суд враховує, що позивач не надав суду детальний розрахунок неустойки із зазначенням конкретного періоду нарахування відповідачу неустойки в розмірі 3573,48 грн., кількість прострочених днів та інше, а також, що з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), споживач ОСОБА_1 звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) за прострочення виконання зобов`язання за кредитним договором, тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача 3573,48 грн. пені за кожен день прострочення платежу.
Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають відшкодуванню на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2684,00 грн. (а.с. 10).
Оскільки позовні вимоги задоволено частково (на 54,86%), тому слід стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір у розмірі 1472,44 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Документально підтвердженими витратами позивача на правову допомогу адвоката Кумко О.Д. є договір про надання правової допомоги від 05.04.2021, ордер серії АІ №1363855, акт наданих послуг, платіжне доручення №400 від 14.03.2023 (а.с. 74-80).
Оскільки позовні вимоги задоволено частково (на 54,86%), тому слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 3620,76 грн. пропорційно розміру задоволених вимог.
Керуючись ст.ст. 15, 16, 258, 267, 526, 527, 530, 549, 550 ч. 2, 610, 612, 614, 634, 1048, 1054, 1055 ЦК України, керуючись ст.ст. 1, 10, 258, 259, 263-265, 273, 274-279, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» понесений судовий збір у розмірі 1472,44 грн. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 3620,76 грн..
У задоволенні решти суми позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, яку він може подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Сторони по справі:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс», адреса: вул. Саперне поле, буд. 12, офіс 1007, м. Київ, .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканка АДРЕСА_1 .

Суддя Л.П. Шевчук