Справа № 211/1480/22
Провадження № 2/211/459/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді - Сарат Н.О.,

при секретарі Зоріній С.М.,

у відсутність сторін

розглянувши в м. Кривому Розі цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на цю частину, -

В С Т А Н О В И В:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить суд припинити право власності відповідачки на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , визнавши за нею, позивачем, право власності на вказану частку нерухомого майна, посилаючись на відсутність відповідачки за вказаною адресою, не сплатою нею комунальних платежів за свою частку майна, відсутність згоди про фактичний розподіл спірної квартири. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є дружиною є дружиною ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік помер.

Після його смерті, вона прийняла у спадщину у вигляді його частки квартири та має у своїй власності 2/3 частки квартири спільної сумісної власності, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Інша 1/3 частина квартири належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 в порядку приватизації.

Відповідач за даною адресою не проживає, її дійсне місце проживання їй не відоме, долею квартири вона не цікавиться, не сплачує комунальні послуги.

Домовитись з відповідачем про фактичний розподіл квартири їм не вдається.

За таких обставин спільне володіння майном є неможливим. Отже вирішити дане питання можливо лише у судовому порядку.

Фактично наявні всі умови для припинення права на частку в спільному майні з виплатою відповідачу грошової компенсації вартості його частки квартири. У зв`язку з чим просила позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 серпня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 березня 2023 року, у зв`язку з відставкою судді ОСОБА_4 , справу до свого провадження прийняла суддя Сарат Н.О.

В судове засідання сторони повторно не з`явилися.

Представник позивача адвокат Бурлаченко С.Ю. до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, та у відсутність позивача, на позовних вимогах наполягає.

Відповідач ОСОБА_2 своїми процесуальними правами участі у судовому засіданні не скористалась, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надала, заяв та клопотань від неї не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

В зв`язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справ, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 10.01.1960 року перебували у зареєстрованому шлюбі ( а.с. 10).

Згідно свідоцтва № 50 про право власності на житло від 22.01.1999 року, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на праві приватної спільної сумісної власності належала уповноваженому власнику ОСОБА_3 , та членам його сім`ї: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ( а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер ( а.с. 11). Після його смерті спадщину, у вигляді 1/3 частки у праві спільної власності квартири за адресою: АДРЕСА_2 , прийняла його дружина ОСОБА_1 ( а.с. 16).

Таким чином позивач ОСОБА_1 , в сумі є власником 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , а відповідач ОСОБА_2 є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_3 .

Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки від 05.10.2021 року, ринкова вартість об`єкта оцінки квартири чотирикімнатної, загальною площею 69,9 кв.м., житловою площею 46,3 кв.м., розташованої на четвертому поверсі дев`ятиповерхового житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , складає без ПДВ 288756,00 грн. ринкова вартість 1/3 частини вказаної квартири складає 96252,00 грн. ( а.с. 17).

Згідно з положеннями статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Частинами першою, другою статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

У статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Тлумачення пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України свідчить, що припинення права на частку має відбуватися, якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Тобто можливе порушення інтересів як самого співвласника, так і членів його сім`ї виступатиме перешкодою для задоволення позову про припинення права на частку. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку, з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном. Ця умова спрямована на запобігання порушення інтересів співвласника та членів його сім`ї. Оскільки мається на увазі недопущення порушення прав інтересів співвласника, то суд при розгляді справи повинен перевіряти, чи не будуть порушені інтереси й заподіяна шкода (майнова або немайнова) внаслідок припинення права на частку (постанова Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року в справі № 750/11178/17, провадження № 61-42000св18).

У постанові від 18 грудня 2018 року у справі № 908/1754/17 (провадження № 12-180гс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Приписи пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України («таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї») перш за все спрямовані на регулювання майнових відносин, учасниками яких є співвласники фізичні особи.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Згідно з статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи спір суд, належним чином дослідивши та давши оцінку поданим сторонами доказам, дійшов висновку про те, що позивачем не доведено наявність передбачених частиною першою статті 365 ЦК України підстав, які дають право на припинення права власності на частку відповідача у спільному майні шляхом компенсації її вартості.

Крім того, позивач не довів, що припинення права власності на належну відповідачу 1/3 частку в спірній квартирі не завдасть останній істотної шкоди та не порушить принцип рівності прав співвласника, який забороняє обмеження прав одних співвласників за рахунок інших.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі № 760/8958/15-ц (провадження № 61-4860св18) зазначено, що: «висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному окремому випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 жовтня 2019 року в справі № 750/11178/17 (провадження № 61-42000св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України та вказано, що «припинення права на частку має відбуватися, якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Тобто можливе порушення інтересів як самого співвласника, так і членів його сім`ї виступатиме перешкодою для задоволення позову про припинення права на частку. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, робиться в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном. Ця умова спрямована на запобігання порушення інтересів співвласника та членів його сім`ї. Оскільки мається на увазі недопущення, то суд при розгляді справи повинен перевіряти, чи не будуть порушені інтереси й заподіяна шкода (майнова або немайнова) внаслідок припинення права на частку».

Аналогічна позиція зазначена і в Постанові Верховного суду від 29.01.2021 року по справі справа № 629/511/17 та в постанові від 15 червня 2022 року у справі № 211/5837/19.

Натомість частка відповідача у спірній квартирі не є незначною та завдасть відповідачу істотної шкоди.

Доказів про наявність у відповідача іншого житла на праві власності, в матеріалах справи відсутні.

При цьому доказів неможливості спільного володіння і користування майном, на що посилається позивач, матеріали справи також не містять.

А тому, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову та повернути ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 96252,00 гривень, внесені не на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області ( а.с. 28).

Відповідно до ч. 1 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з відмовою у позові судові витрати позивача не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 12,13,19, 76-81, 258- 259, 264-265, 354-355ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на цю частину- відмовити.

Грошові кошти в сумі 96252 ( дев`яносто шість тисяч двісті п`ятдесят дві ) гривні 00 коп., внесені ОСОБА_1 , у розмірі вартості 1/3 частки спірного майна (призначення платежу: оплата в якості компенсації вартості майна, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26239738, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0017442 згідно квитанції №0.0..1 від 27.07.2022 по цивільній справі №211/1480/22 повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Н. О. Сарат