Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2/641/2763/2023 Справа № 644/4361/23
У Х В А Л А

26 липня 2023 року Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Музиченко В.О., перевіривши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди нежитлових приміщень підвалу, припинення права користування ними, усунення перешкод у користування, шляхом примусового звільнення нежитлових приміщень, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд: розірвати договір оренди нежитлових приміщень підвалу № 961 від 14.07.2021 р. у житловому будинку АДРЕСА_1 ; примусово виселити ОСОБА_2 з орендованих ним нежитлових приміщень; стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість з орендної плати в сумі 37400 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на його користь спричинену моральну шкоду у розмірі 30000 грн.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.07.2023 року вказану цивільну справу передано за підсудністю до Комінтернівського районного суду м. Харкова.

Позов за змістом і формою повинен відповідати вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема: адресу місця проживання чи перебування позивача; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Під час прийняття позовної заяви, встановлено, що вона не відповідає вимогам, встановленим ст.175 ЦПК України.

Позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача заборгованість з орендної плати у розмірі 37000,00 грн., однак у позовній заяви не зазначено період за який утворилась така заборгованість та відсутнє обґрунтування її розрахунку.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення моральної шкоди у розмірі 30000 грн.

Пунктом 3 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 №4(далі - Постанова) встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пунктами 4, 5 Постанови визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суди, зокрема, повинні з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

Таким чином, звертаючись до суду з вимогами про відшкодування моральної шкоди, позивач зобов`язаний зазначити обставини її завдання, у чому вона полягає та обґрунтувати її розмір, втім відповідні обґрунтування позивач в позовній заяві не навів, будь-яких розрахунків заявленої моральної шкоди до поданої заяви не додано.

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Матеріали справи квитанцію про сплату судового збору не містять.

Як вбачається з позовної заяви, прохальна її частина має одночасно вимогу майнового характеру та немайнового характеру.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що з 01.01.2021 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2684,00 грн.

Згідно із п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто те менш як 1073,60 грн.

За подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір оплачується за ставкою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1073,60 грн. (п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»).

Тому позивачу необхідно сплатити судовий збір за подання до суду позовної заяви, що має одночасно вимоги майнового та немайнового характеру та надати до суду оригінали підтверджень сплати судового збору у сумі 2147,20 грн.

У відповідності до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.175,177,185 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди нежитлових приміщень підвалу, припинення права користування ними, усунення перешкод у користування, шляхом примусового звільнення нежитлових приміщень, відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк для усунення недоліків, який починається з дня вручення йому копії цієї ухвали.

В разі якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя -В. О. Музиченко