Справа № 204/4501/21
Провадження № 2/204/68/23 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування адміністрації Центральної адміністрації Дніпровської міської ради про стягнення додаткових витрат на утримання дитини та позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування адміністрації Центральної адміністрації Дніпровської міської ради про стягнення додаткових витрат на утримання дитини та позбавлення батьківських прав.

Суд вказує, що відповідно до ст. 171 СК України визначено, що дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Таким чином, суд вважає за необхідне вислухати дитину - ОСОБА_3 , оскільки однією із вимог є позбавлення батьківських прав, проте, як вбачається із матеріалів справи позивачка та її дитина мешкають на даний час в Португалії.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, раніше надала заяву відповідно до якої вказала, що просить заслухати думку її дитини за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначила, що усі витрати (переклад, транспортні та ін.), які пов`язані з допитом дитини, просить покласти на неї. Просить розгляд цього клопотання провести без її участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи Волошенюк Г.С. в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, раніше надала заяву відповідно до якої просила розгляд справи здійснити без її участі, та прийняти рішення в інтересах дитини. Раніше зазначала в судовому засіданні про необхідність вислухати дитину в судовому засіданнію

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що клопотання представника позивача підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч.2 статті 10 ЦПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Статтею 80 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачено, що у разі, якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому ЦПК України або міжнародним договором України.

Згідно ст. 498 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.1.1 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року № 1092/5/54, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 липня 2008 року за № 573/15264, у разі, якщо при розгляді цивільної справи в суду України виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном. Доручення складається судом України, який розглядає цивільну справу, і повинно містити інформацію та документи, передбачені міжнародним договором України. Доручення адресується компетентному суду запитуваної держави.

Згідно з ст. 2 Конвенції «Про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах» кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень ст.ст. 3 - 6.

Відповідно до ст. 3 цієї Конвенції, орган влади чи судовий працівник, компетентний, відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.

Крім того, відповідно до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року, така конвенція застосовується у відносинах України з Аргентиною, Білорусією, Бельгією, Болгарією, Канадою, Китаєм, Кіпром, Чехією, Данією, Єгиптом, Естонією, Фінляндією, Францією, Німеччиною, Грецією, Угорщиною, Ірландією, Ізраїлем, Італією, Японією, Латвією, Литвою, Люксембургом, Мексикою, Нідерландами, Норвегією, Польщею, Португалією, Кореєю, Румунією, Словаччинною, Словенією, Іспанією, Шрі-Ланкою, Швецією, Швейцарією, Туреччинною, Сполученим Королівством Великої Британії та Північної Ірландії, США, Венесуелою, Антигуа і Барбуда, Багами, Барбадос, Ботсвана, Кувейтом, Малаві, Пакистаном, Сан-Марино і Сейшели; держави підписали цю Конвенцію, бажаючи створити відповідні засоби, для того, щоб судові або несудові документи, які підлягають врученню за кордоном, були доведені до відома їх одержувачів у належний строк, піклуючись про поліпшення організації правової взаємодопомоги шляхом спрощення та прискорення процедури.

Згідно ст. 1 Конвенції, ця Конвенція застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

Відповідно до ч. 2 п. b) ст. 15 Гаазької Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року, кожна договірна держава може заявити, що суддя, незалежно від положень частини першої цієї статті, може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови, зокрема, з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців.

04 лютого 1994 року Верховною Радою України ратифікований Договір між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах від 24 травня 1993 року (надалі - Договір про правову допомогу).

Відповідно до статті 2 Договору про правову допомогу суди і органи прокуратури Договірних Сторін, що далі іменуються «установи юстиції», надають взаємну правову допомогу у цивільних та кримінальних справах. Інші органи Договірних Сторін, компетентні в цивільних та кримінальних справах, звертаються за наданням правової допомоги за посередництвом власних установ юстиції.

Стаття 4 Договору про правову допомогу встановлює, що Договірні Сторони надають взаємну правову допомогу щодо підготовки, пересилки та вручення документів, виконання обшуку, вилучення та видачі речових доказів, проведення експертизи, огляду, допиту сторін, свідків, експертів, підозрюваних, обвинувачених і підсудних, а також виконання інших процесуальних дій.

Відповідно до п. 6.7 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом міністерства юстиції від 27 червня 2008 року № 1092/5/54 суд чи інший компетентний орган України надсилає доручення на підставі Конвенції про вручення до Центрального органу іноземної держави, визначеного запитуваною державою відповідно до ст. 2 цієї Конвенції, напряму.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи є необхідним звернутися із судовим дорученням та доручити компетентному органу Португальській Республіці, надати суду акт обстеження умов проживання ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , та участі її мати батька ОСОБА_1 у вихованні та утримання своєї дитини.

Крім того, у справах про позбавлення батьківських прав, відповідно до норм ст. 171 СК України визначено, що дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Таким чином, суд дійшов висновку, що з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи є необхідним звернутися із судовим дорученням та доручити компетентному органу Португальській Республіці, опитати малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи наявну інформацію про місцезнаходження позивачки ОСОБА_1 та її дитини ОСОБА_3 за межами території України, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання позивачки про направлення судового доручення та необхідність звернення суду України із судовим дорученням до іноземного компетентного органу у Португальській Республіці для здійснення відповідних процесуальних дій, у порядку, встановленому Гаазькою Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року, у зв`язку з чим, позиваці необхідно оформити документи, у відповідність до вимог «Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України 27 червня 2008 року №1092/5/54 та надати суду належним чином завірений переклад на мову запитуваної держави.

Згідно п.12 ч.1 ст. 253 ЦПК України, суд може зупинити провадження у справі до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів.

Таким чином, оскільки для виконання судового доручення потрібен значний проміжок часу, суд вважає за необхідне провадження по цивільній справі зупинити до надходження відповіді від суду на судове доручення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 182-183, 247, 258-261, 498-499 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Доручити відповідному компетентному органу у Португальській Республіці здійснити наступні процесуальні дії:

Опитати малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , з наступних питань:

- коли останній раз вона бачилася з батьком ОСОБА_2 і за яких обставин?

- чи спілкується вона з батьком ОСОБА_2 , якщо так, то як часто?

- чи цікавиться батько ОСОБА_2 її станом здоров`я, навчанням, дозвіллям?

- чи купує їй батько ОСОБА_2 продукти харчування, одяг, іграшки, навчальне приладдя?

- чи дарує батько ОСОБА_2 їй подарунки?

- які почуття у неї до батька ОСОБА_2 ?

Доручити відповідному компетентному органу у Португальській Республіці, надати суду акт обстеження умов проживання ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , та участі її мати батька ОСОБА_1 у вихованні та утримання своєї дитини.

Всі складені документи за результатами виконання міжнародного судового доручення компетентним органом Португальської Республіки, направити до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська.

Зобов`язати ОСОБА_1 або її представника, за умови наявності документів, що підтверджують його повноваження, надати суду у строк не пізніше 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення їм ухвали нотаріально засвідчений переклад на португальською мовою в 2-х екземплярах.

Провадження по цивільній справі № 204/4501/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування адміністрації Центральної адміністрації Дніпровської міської ради про стягнення додаткових витрат на утримання дитини та позбавлення батьківських прав - зупинити до надходження відповіді від суду на судове доручення.

Ухвала в частині зупинення провадження може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання, в частині окремого доручення - оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Самсонова