РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Усатової І.А.,

при секретарі Омелько Г.Т.,

за участю:

представника позивача - Вілько Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування у порядку регресу

В С Т А Н О В И В:

27.11.2017 ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна», у зв`язку із зміною назви Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО», звернулося в Подільський районний суд м. Києва із зазначеним позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування у порядку регресу. Просило стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача на відшкодування майнової шкоди 44 430 гривні 16 копійки, судовий збір.

Свої вимоги мотивувало тим, що 24 листопада 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля марки «Кіа» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Фольсваген» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Між ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» та ТОВ «Перша лізингова компанія» був укладений договір добровільного страхування засобів наземного транспорту №250500858.14 від 17.11.2014 року.

Згідно з постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 12.12.2014 ОСОБА_2 визнано винним у цій дорожньо-транспортній пригоді, в результаті порушення ним ПДР України.

У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль «Фольсваген» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ТОВ «Перша лізингова компанія».

ТОВ «Перша лізингова компанія» звернулася до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування.

На умовах договору страхування позивач виплатив ТОВ «Перша лізингова компанія» страхове відшкодування у сумі 94 430 гривень 16 копійок.

Зазначив, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «Альфа Страхування», яка сплатила страхове відшкодування позивачу у розмірі 50 000,00 гривень.

Зазначав, що звертався до ОСОБА_2 із претензією, яка ним не задоволена.

Просив позов задовольнити .

Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 30.01.2018 позов передано на розгляд за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 26.07.2018 відкрито спрощене позовне провадження в справі.

В ухвалі було визначено учасникам судового розгляду строки на подання відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечень та пояснень щодо позову в порядку передбаченим статтями 179-181 ЦПК України.

31.08.2018 відповідачем подано відзив на позов, в якому він проти позову заперечував, зазначив, що звіт про оцінку автомобіля «Фольсваген» є неналежним доказом у справі, а рахунок фактура ТОВ «Атлант - М Лепсе» є неналежним та недопустимим доказом у справі.

27.08.2018 відповідача надійшла апеляційна скарга на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 26.07.2018.

Ухвалою судді Київського апеляційного суду Махлай Л.Д. від 04.12.2018 відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

31.08.2018 до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» про зобов`язання повернення пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майна.

19.09.2018 до суду надійшла відповідь позивача на відзив, в якій наголошував на належності та допустимості наданих доказів, підтримав позов та просив задовольнити.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

31.08.2018 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов та зустрічна позовна заява.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20.12.2018 зустрічна позовну заяву ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО" про зобов`язання повернення пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майна залишена без руху.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20.12.2018 суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою судді Київського апеляційного суду Ящук Т.І. від 02.05.2019 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 26 липня 2018 року про відкриття провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго» до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 07.11.2019 позовна заява Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО" до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 до про стягнення страхового відшкодування у порядку регресу залишена без руху.

07.11.2019 до суду надійшло клопотання позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 про відкликання зустрічної позовної заяви.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 07.11.2019 зустрічна позовну заяву ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО" про зобов`язання повернення пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майна повернута позивачу.

28.02.2023 від відповідача до суду надійшла заява про застосування позовної давності, оскільки ДТП, внаслідок якої автомобіль ТОВ «Перша лізингова компанія» отримав пошкодження, трапилось 24.11.2014, а позов Страхової компанії ПАТ «АСК «Інго Україна», яка виплатила ТОВ «Перша лізингова компанія» шкоду за договором добровільного майнового страхування, було пред`явлено 27.11.2017, тобто після закінчення строку позовної даяності.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28.02.2023 закрите підготовче провадження та справа за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО" до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування у порядку регресу, призначена до судового розгляду по суті.

22 червня 2023 року відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причину неявки суд до відома не поставив.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Просила позовну давність до спору не застосовувати, надала на огляд суду оригінал рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, датованого 23 листопада 2017 року, та копію для долучення до матеріалів справи.

Третя особа у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.11.2017 між ПрАТ «АСК «ІНГО» та ТОВ «Перша лізингова компанія» укладено договір добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків №250500858.14, за яким застраховано автомобіль Фольсваген» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

24 листопада 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля марки «Кіа» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Фольсваген» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті якої автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Подільського районного суду м.Києва від 12.12.2014

ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Фольсваген складає 132 232 гривень 58 копійок, що підтверджується звітом про оцінку автомобіля №849 від 19.12.2014 (арк справи).

Вартість відновлювального ремонту автомобіля Фольсваген державний реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 94 430 гривень 16 копійок, що підтверджується рахунком-фактурою №-4 від 22.12.2014 року ТОВ «Атлант-М Лепсе» (арк.справи).

Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про неналежність доказів з огляду на таке.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

На обґрунтування позовних вимог позивачем надано звіт про оцінку автомобіля №849 від 19.12.2014 року, виконаного суб`єктом оціночної діяльності СПД-ФО ОСОБА_4 , проведення оцінки виконано оцінювачем ОСОБА_5 , кваліфікація якого підтверджена свідоцтвом про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів №4395 від 02.02.2006 року.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна.

За таких обставин наданий Позивачем звіт відповідає вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», є належним та допустимим письмовим доказом, що підтверджує розмір шкоди, заподіяної Відповідачем.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодження речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України «розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі».

Доказів неправильності та невідповідності вимогам законодавства наданого позивачем звіту про оцінку автомобіля №849 від 19.12.2014 року, рахунку-фактури №-4 від 22.12.2014 року ТОВ «Атлант-М Лепсе» матеріали справи не містять та стороною відповідача не надано. Із клопотанням про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи відповідач не звертався.

Таким чином, встановивши, що відповідач не надав доказів на спростування висновку від 19.12.2014, не надав інших доказів на підтвердження вартості відновлювального ремонту автомобіля Фольсваген державний реєстраційний номер НОМЕР_2 суд проходить до висновку, що надані позивачем докази розміру шкоди є належними та допустимими та приймаються до уваги судом.

12.01.2015 року позивачем прийнято рішення про виплату страхового відшкодування ТОВ «Перша лізингова компанія» у розмірі 94 430 гривень 16 копійок та складено страховий акт №123639.

2 січня 2015 року платіжним дорученням №608 позивачем сплачено страхове відшкодування ТОВ «Перша лізингова компанія» у розмірі 94 430 гривень 16 копійок.

17 березня 2016 року позивач звернувся до ОСОБА_2 із претензією №914.

23 березня 2016 року ОСОБА_2 отримав претензію, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

23 листопада 2017 року позивач звернувся із позовом до суду, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Оригінал оглянуто судом в судовому засіданні, копія долучена до матеріалів справи.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до частини 1 статті 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Початок перебігу строку позовної давності у даній справі є 25 листопада 2014 року, який спливає 24 листопада 2017 року.

Позивач звернувся до суду із позовом у межах строку позовної давності.

27 квітня 2020 позивач повідомив про змінену назву на Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО» (арк.справи)

Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі, з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, оскільки позивач виплатив грошові кошти, він має право звернутися до відповідача з позовом про стягнення частини не відшкодованих понесених страховиком збитків.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає матеріальна шкода у розмірі 44 430 гривень 16 копійок в порядку регресу.

На підставі статті 141 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає судовий збір в сумі 1600 гривень.

Керуючись ст.ст. 993, 1191, 1194, 1166, 1188 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76- 81, 141, 258-261, 263-268 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО», , адреса: 01054, м.Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33, в порядку регресу матеріальну шкоду в сумі 44 430 гривень 16 копійок та 1 600,00 гривень судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І.А.Усатова