Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26.07.2023 смт Тиврів 145/665/23

2/145/607/2023

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Штотько А.А.

за участі позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт Тиврів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Обгрунтовуючи подану позовну заяву, посилалася на те, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання, утримання і навчання дітей. Тому просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та просить суд їх задоволити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник позивача ОСОБА_5 подав заяву, відповідно до якої просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоч про слухання справи повідомлений в установленому законом порядку. Заяви про відкладення розгляду справи, про слухання справи у його відсутності до суду не надходило.

За таких обставин у відповідності до ст.280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечують проти такого порядку вирішення спору.

Представник органу опіки та піклування Мурафської сільської ради Жмеринського району на розгляд справи до суду не з`явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, підтримує висновок органу опіки та піклування по суті спору по доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до Принципів 2, 4, 6 Декларації прав дитини, проголошенню Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності; дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і у принаймні в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виховання дитини.

Згідно ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" ухиленням батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього стану; не створюють умов для отримання нею освіти.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9), та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області у справі №152/1159/17 від 19 жовтня 2017 року (а.с.14) шлюб між сторонами розірвано.

Відповідно до довідки, виданої Тиврівським районним відділом ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 29 грудня 2022 року за №18445 (а.с.13), за ОСОБА_2 станом на 31 грудня 2022 року рахується заборгованість по аліментах за судовим наказом від 24 жовтня 2017 року у справі № 152/1161/17 у сумі 77347,71 грн.

Відповідач ОСОБА_2 нехтує своїми обов`язками щодо виховання дітей, забезпечення їх належними умовами життя, що стверджується актами обстеження умов проживання №287, №288 (а.с.16, 17), активної участі у житті дітей не бере, що стверджується характеристиками дітей з навчальних закладів (а.с.20, 21).

Відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно своїх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про що подав заяву органу опіки та піклування (а.с.29).

Відповідно до висновку Мурафської сільської ради від 20.01.2023 (а.с.35-37) орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За рішенням виконавчого комітету Мурафської сільської ради №5 від 20.01.2023 (а.с.34) затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , 2009 року народження, та ОСОБА_4 , 2010 року народження.

Оскільки відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, не спілкується з ними в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних цінностей, не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не цікавиться умовами їх проживання, самоусунувся від участі в їх утриманні, суд приходить до висновку про те, що у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, його слід позбавити батьківських прав.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суму сплаченого позивачем при подачі заяви судового збору суд стягує з відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263- 265, 273, 280 ЦПК України, на підставі ст.ст.150, 157, 164 СК України, Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно його неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Тиврівського районного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 27 липня 2023 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення суду буде подано протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного судового рішення.

Суддя Ратушняк І. О.