Номер провадження: 22-ц/813/1308/23
Справа № 501/3473/20
Головуючий у першій інстанції Тюмін Ю. О.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Дерезюк В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 18 березня 2021 року по цивільній справі за позовом Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року Криворізьке відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 36 447,62 грн. В обґрунтування вимог, позивач зазначав, що на обліку Криворізького відділення знаходився ОСОБА_2 , який відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999р. отримував щомісячні страхові виплати на відкритий рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк». У зв`язку з тим, що у позивача була відсутня інформація про смерть ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , позивач упродовж з серпня 2018 року по червень 2019 року продовжував нараховувати йому страхові виплати за період з серпня 2018 року по травень 2019 року. Так, загальна сума надлишково перерахованих коштів на банківський рахунок ОСОБА_3 складає 36 448,12 грн.

Після встановлення інформації про смерть ОСОБА_2 , позивач звернувся до відділення АТ КБ «ПриватБанк» про повернення надлишково перерахованих на рахунок ОСОБА_2 коштів у розмірі 36 448,12 грн, однак банк листом повідомив, що залишок коштів на рахунку померлого складає лише 0,50 грн. та виконав вимогу позивача лише в межах цієї суми.

У зв`язку з наведеним, позивач звернувся до дружини померлого, однак остання заперечувала факт отримання нею коштів з рахунку чоловіка та пояснила, що про вказані виплати чує вперше.

Однак, позивач вважає, що саме дружина померлого ОСОБА_2 заволоділа коштами позивача, що підтверджується випискою з АТ «КБ «ПриватБанк», внаслідок чого звернувся з цим позовом до суду.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 18 березня 2021 року у задоволенні позову Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, Криворізьке відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 18 березня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Будучи в розумінні ст.ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, призначеної на 25.04.2023 року на 15.00 годину, сторони до суду не з`явились, причини неявки не повідомили, із клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертались.

Надіслана на адресу ОСОБА_1 судова повістка з викликом до суду на 25.04.2023 року на 15:00 годину повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що у розумінні ч.8 п.3 ст.128 ЦПК України є належним повідомленням особи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до висновків Верховного Суду по справі №361/8331/18 - якщо учасники процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, враховуючи розумні строки розгляду апеляційної скарги на рішення суду, усвідомленість її учасників про розгляд справи, відсутності клопотань про відкладення судового розгляду, балансу сторін у якнайшвидшому розгляді справи, достатньої наявності у справі матеріалів для розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності належно сповіщених сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.

Відмовляючи у задоволенні позову Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, суд першої інстанції виходив з того, що:

- позивач не надав суду рішення про призначення ОСОБА_2 страхових виплат, що позбавляє суд визначити, чи входить право на отримання цих виплат до складу спадщини;

- позивачем не доведено коло спадкоємців, після смерті ОСОБА_2 ;

- позивач не довів, що саме відповідачка набула перераховані на рахунок її покійного чоловіка грошові кошти.

Однак, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що на обліку Криворізького відділення знаходився ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), який отримував щомісячні страхові виплати відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року на особовий рахунок в АТ «КБ «ПриватБанк».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Відповідно до виписки з АТ «КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2 упродовж з серпня 2018 року по червень 2019 року продовжувалася нараховуватися соціальна допомога (а.с.78-81).

Відповідно довідки Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області від 22.04.2020 року, на особовий рахунок ОСОБА_2 була перерахована допомога у загальному розмірі 36 448, 12 грн. за серпень 2018 року по травень 2019 року (а.с.43).

22.04.2020 року позивач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з листом про повернення грошових коштів з поточного рахунку ОСОБА_2 .

23.04.2020 року АТ «КБ «ПриватБанк» повідомив позивача, що залишок коштів на рахунку померлого ОСОБА_2 складає лише 0,50 грн. у зв`язку з чим виконав вимогу позивача в межах цієї суми (а.с.44).

23.04.2020 року позивач звернувся з листом до дружини покійного ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про повернення безпідставно знятих з рахунку ОСОБА_2 коштів (а.с.45), однак відповідачка йому пояснила, що ніяких коштів з рахунку чоловіка не знімала та про обставини отримання ним страхових виплат нічого не знала (а.с.46-48).

Разом з тим, досліджуючи виписку з АТ «КБ «ПриватБанк» по особовому рахунку ОСОБА_2 , колегія суддів встановила, що з рахунку покійного ОСОБА_2 упродовж з вересня 2018 року по червень 2019 року в м.Чорноморськ знімалась нарахована позивачем соціальна допомога, неодноразово поповнювався готівкою в терміналі самообслуговування за адресою: АДРЕСА_2 , особистий рахунок ОСОБА_2 та здійснювалось поповнення мобільного номеру телефону НОМЕР_2 через банкомат.

При з`ясуванні кому належить номер мобільного телефону - НОМЕР_2 , за допомогою мобільного додатку Getcontact, який містить дані користувачів мобільних номерів, було встановлено, що вказаний номер належить - ОСОБА_1 , тобто відповідачу по справі ОСОБА_1 .

Вказаних обставин відповідачкою не спростовано.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що саме відповідачка, користувалася карткою покійного чоловіка після його смерті, знімала з його рахунку кошти та поповнювала через його картку свій номер мобільного телефону.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що вказаний рахунок ОСОБА_3 неодноразово поповнювався готівкою через термінал самообслуговування в м.Чорноморськ, що виключає припущення, що вказана картка могла бути викрадена невідомою особою з метою заволодіння чужими коштами.

Наведені обставини вказують саме на відповідачку, яка, будучи близькою людиною ОСОБА_3 , та маючи доступ до його речей, свідомо користувалася карткою свого покійного чоловіка, знімала щомісяця нараховані йому соціальні виплати, здійснювала поповнення картки та оплачувала нею тарифи свого мобільного оператора.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге,у разі недобросовісності з боку набувача.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року по справі № 753/15556/15-ц.

Відповідно до п.1.11 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування України 19.07.2018 № 11 страхова виплата припиняється у разі смерті отримувача страхових виплат та у випадку неподання потерпілим Фонду щороку в грудні свідоцтва, яким засвідчується факт перебування його в живих.

Колегія суддів вважає, що позивач довів факт недобросовісності з боку відповідачки, яка після смерті чоловіка не повідомила Криворізьке відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про його смерть, та продовжувала безпідставно знімати з особистого рахунку покійного чоловіка нараховані йому відділенням за період з серпня 2018 року по травень 2019 року соціальні виплати.

Необізнаність позивача про смерть ОСОБА_2 призвело до помилкових нарахувань йому соціальних виплат після його смерті.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вказує, що позивачем не доведено коло спадкоємців, однак встановлення кола спадкоємців не впливає на предмет розгляду цієї справи, оскільки відповідно до положень п.1 ч.1 ст.1219 ЦК України особисті немайнові права, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця не входять до складу спадщини. Право на соціальні виплати це особисті немайнові права, що нерозривно пов`язані з особою, яка мала на них право за життя, вони не входять до складу спадщини та припиняються у зв`язку зі смертю отримувача.

Встановивши, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, а позивач, через необізнаність про його смерть, продовжував упродовж з серпня 2018 року по червень 2019 року нараховувати йому соціальну допомогу за період з серпня 2018 року по травень 2019 року, яку безпідставно отримувала відповідачка, колегія суддів приходить до висновку, що позов Криворізького відділення про повернення безпідставно набутих коштів у розмірі 36 447,62 грн. є обґрунтованим.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 18 березня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахування того, що апеляційна скарга позивача обґрунтована і рішення першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений останнім за подачу позову до суду та апеляційної скарги у загальному розмірі 5 255 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області - задовольнити частково.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 18 березня 2021 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення 36 447,62 грн. надлишково перерахованих страхових виплат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення судовий збір за подачу позову до суду та апеляційної скарги у загальному розмірі 5 255 гривень.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено: 28.04.2023 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова