18.07.2023 Справа № 363/2644/23
РІШЕННЯ

Іменем України

18 липня 2023 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого судді Свєтушкіної Д.А., за участі секретаря судових засідань Поліщук С.Р., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області від представника адвоката Жаданова І.Г. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач передав відповідачу 80000,00 доларів США у позику (борг), а відповідач зобов`язався повернути позивачу суму заборгованості до 01.04.2023 року. Відповідач суму позики у визначений строк не повернув, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 2 924 800,00 грн. за основною сумою позики (еквівалент 80000,00 доларів США станом на день подачі позову за офіційним курсом НБУ у розрахунку 36,56 грн. за один долар США), а тому позивач вимушений звернутись до суду з відповідним позовом та просив стягнути суму боргу в розмірі 2 924 800, 00 грн.

Ухвалою суду від 24 травня 2023 року цивільну справу прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 14 липня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити з наведених у позові підстав.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Підтвердив, що на підставі договору позики від 26.05.2021 року отримав від позивача у борг 80000,00 доларів США, однак у визначений у договорі строк зазначені гроші не повернув, оскільки наразі не має такої можливості у зв`язку зі складним матеріальним станом.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, 26 травня 2021 року сторони уклали договір позики № 26/05/21, відповідно до якого позивач передав у власність відповідачу грошові кошти в сумі 80 000,00 доларів США,, які відповідач зобов`язався повернути в повному розмірі до 01 квітня 2023 року.

На підтвердження отримання зазначених коштів відповідачем була написана розписка про отримання коштів, згідно якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 засвідчив отримання грошових коштів в сумі 80 000,00 грн., та взяв на себе зобов`язання повернути їх не пізніше 01.04.2023 року що підтверджується борговою розпискою.

Оригінал договору позики № 26/05/21 та розписки наявний у позивача та був оглянутий судом у судовому засіданні

Станом на момент розгляду справи судом ОСОБА_2 борг повернуто не було.

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

При вирішенні цієї справи суд зазначає, що згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Позичальник згідно ст. 1049 ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку встановлені договором.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі №464/3790/16-ц (провадження №14-465цс18) викладено висновок про те, що за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до вчинення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки.

Зазначене також узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 19.05.2021 року у справі №128/891/20-ц, провадження №61-4560св21.

Відтак грошове зобов`язання відповідача перед позивачем вбачається з договору позики № 26/05/21 та розписки від 26 травня 2021року.

Статтею 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Отже, наявність оригіналу договору позики та боргової розписки у позивача, кредитора, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, і в разі його порушення повинен сплатити суму боргу на вимогу кредитора.

У справі встановлено, що відповідач договірні зобов`язання не виконав, позивач скористався своїм процесуальним правом обирати валюту зобов`язання та пред`явив позовну вимогу щодо стягнення заборгованості в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на день подачі позову (19.05.2023 року), а тому за вимогою позивача суд вважає необхідним стягнути на його користь з відповідача суму грошових коштів (суму позики) переданих за договором позики, тобто 2 924 800,00 грн., що відповідатиме вимогам ст. 1046 ЦК України.

Відтак, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Таким чином, суд вбачає наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення в примусовому порядку з боржника суми непогашеної заборгованості в розмірі 2 924 800,00 грн..

Крім того, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості у розмірі 2 924 800 (два мільйона дев`ятсот двадцять чотири тисячі вісімсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 13 420 (тринадцять тисяч чотириста двадцять) гривень 00 копійок.

Повне судове рішення складено 28 липня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Д.А. Свєтушкіна