Провадження № 2/344/190/23
У Х В А Л А

04 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.,

за участі секретаря Герлан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали суду мирову угоду, за якою просили провести розподіл спадкового майна, що залишила ОСОБА_3 , визнавши за позивачкою право власності на квартиру АДРЕСА_1 , на гараж № НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_2 та визнати за ОСОБА_2 права та обов?язки покупця за договором купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створено у майбутньому АДРЕСА_3 , квартиру АДРЕСА_4 .

В ч. 1 ст. 207 ЦПК України вказано, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними.

Так в зустрічному позові вказано на предмет спору майнові права в об?єкті будівництва по АДРЕСА_3 , гараж У111, А по АДРЕСА_2 .

Об?єкт будівництва по АДРЕСА_3 в прохальній частині зустрічного позову жодним чином не ідентифіковано.

При цьому в мировій угоді вказано про права і обов?язки покупця, але спір про права та обов?язки покупця не пред?явлений. Крім цього спір щодо договірних відносин передбачає залучення до участі в спорі і осіб, які є іншими сторонами відповідного договору.

В мировій угоді вказано на гараж VIII, а не У111 як це вказано в зустрічному позові.

За змістом зустрічного позову відповідач просить визнати право власності на 1/2 часток в порядку спадкування. Отже, крім зазначеного, зміст угоди стосується не взаємних майнових прав сторін на об?єкт цивільних прав, а їх прав на прийняття спадщини, які ними уявляються, але не оформлені у встановленому законом порядку.

Прийняття спадщини є самосітйним правочином. Наступний поділ майна учасниками цивільних відносин чи їх обмін такими правами є окремим правочином. Законом визначено порядок, форми прийняття спадщини, її оформлення, органи уповноважені на оформлення спадщини, розміри державних мит за прийняття спадщини, її оформлення.

Таким чином мирова угода містить положення про прийняття компетенції визначених законом органів і підміну їх функцій судом.

Також сторони домовились з приводу не їх безпосередньо взаємних прав і обов?язків, а з приводу спірних обставин, що підлягають доказуванню ними перед судом.

Так само мирова угода містить інформацію про визнання судом прав сторін, а не визнання сторонами прав, з врахуванням поступок, на які вони пішли.

Отже мирова угода прямо суперечить ч. 1 та ч. 5 ст. 207 ЦПК України.

Інтереси сторін представляють адвокати, яким відомий зміст ст. 207 ЦПК України. Таким чином клопотання вже є повторним і спрямовано на затягування судового розгляду.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В:

в затвердженні мирової угоди відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Бородовський С.О.