РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2023 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Шестакової Я.В.,

за участю секретаря Навроцької Є.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача в грудні 2022 року звернувся з позовом про розірвання шлюбу до ОСОБА_2 , зазначивши, що сторони шлюб зареєстрували 14.01.2005 року, також просить стягнути з відповідача витрати по сплату судового збору та на правову допомогу у розмірі 6000 грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що між сторонами спільне проживання та збереження шлюбу неможливе через втрату почуття любові, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини фактично припинені наприкінці 2022 року, позивач з відповідачем проживають окремо, можливості зберегти сім`ю немає. Від шлюбу мають дітей.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10.01.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання з`явився представник позивача, надав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі.

В судове засідання з`явилася представник відповідача, надала суду заяву у якій зазначила, що відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, також вказала, що відповідач заперечує, щодо стягнення витрат на правову допомогу, оскільки дана сума не є співмірною з фактично використаним часом на підготовку заяви представником відповідача та складністю прави, просила справу розглянути без участі відповідача та його представника.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_1 виданого 14.01.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , 14.01.2005 року було зареєстровано шлюб, актовий запис № 12, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилося на « ОСОБА_1 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася дитина - ОСОБА_5 , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси 11.07.2006 року складено актовий запис № 931 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилася дитина - ОСОБА_6 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 07.02.2014 року складено актовий запис № 1214 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 .

Частиною 3 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини.

Згідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч.1 ст.110, ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з роз`ясненнями п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.01.2005 року.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають намір зберігати шлюб.

На підставі вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне сімейне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки це суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Щодо витрат на правову допомогу.

Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача було надано договір № 71 від 19.12.2022 року про надання правової допомоги, додаткову угоду №1 від 19.12.2022 року, акт надання юридичних послуг від 19.12.2022 року, детальний опис наданих юридичних послуг від 19.12.2022 року.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З огляду на зазначене, зважаючи на заперечення представника відповідача щодо задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, беручи до уваги складність справи, обсяг матеріалів у справі, складність їх збору та отримання представником позивача, кількість підготовлених процесуальних документів, кількість засідань, тривалість розгляду справи судом, суд прийшов до висновку про часткове задоволення вимоги представника позивача щодо судових витрат, а саме у розмірі 1000 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі викладеного та керуючись ст.56, 104-105, 110-115,113 СК України ст.ст. 12, 13, 89, 141, 263-265, 268,352,354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 14.01.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 12.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень 00 копійок.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 змінити прізвище на дошлюбне « ОСОБА_1 ».

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони по справі:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повний текст рішення складено 25.04.2023 року.

Суддя Я.В. Шестакова