ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3721/23
провадження № 2/753/3540/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Заставенко М.О.,

з секретарем судового засідання Змієвською А.С.,

за участі

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

третьої особи ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про встановлення батьківства та визнання права власності у порядку спадкування за законом, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович, ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій учасників справи.

У березні 2023 року ОСОБА_1 (далі таож ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 (далі також ОСОБА_5 , відповідач), в якому просив визнати ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , йог батьком, та визнати право власності на нерухоме майно в порядку спадкування, а саме: квартиру за адресою АДРЕСА_1 , 1/3 частину квартири за адресою АДРЕСА_2 , гаражний бокс № НОМЕР_1 в багатоповерховому гаражі за адресою АДРЕСА_3 , будинок з надвірними спорудами на земельній ділянці та земельну ділянку за адресою Черкаська область, Чорнобаївський р-н, с. Мохнач, а також на легковий автомобіль марки ГАЗ-24 «Волга», легковий автомобіль марки Луаз, легковий автомобіль Субару. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович, ОСОБА_4 (далі також ОСОБА_4 ).

Позов обґрунтований такими обставинами.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в зареєстрованому шлюбі його батьків - ОСОБА_7 та ОСОБА_4 . В дитинстві позивачу стало відомо, що ОСОБА_8 не є його біологічним батьком через безпліддя. Біологічним батьком був близький друг батьків ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі також ОСОБА_6 ).

Дізнавшись про вагітність дружини, ОСОБА_4 з`ясував, що між його дружиною та ОСОБА_6 були романтичні відносини, а в подальшому і інтимна близькість, яка призвела до вагітності. Враховуючи той факт, що батьки дуже сильно хотіли дитину, то разом прийняли рішення, що необхідно народжувати дитину, тобто ОСОБА_1 та продовжувати жити далі без будь-яких спірних ситуацій, сварок тощо. Враховуючи, що батьки перебували у шлюбі, то ОСОБА_4 , при народженні був записаний у свідоцтві про народження як батько. Після народження, батьки займались вихованням та утриманням сина, разом з тим, біологічний батько ОСОБА_6 також брав участь у духовному та фізіологічному розвитку, сприяв у матеріальному утриманні та забезпеченні, тощо. Оскільки родина ОСОБА_1 та ОСОБА_6 проживали у Києві, то доволі часто вони проводили час разом. У дитинстві, ОСОБА_1 разом з ОСОБА_6 в Києві ходили в театр та кінотеатр, планетарій, зоопарк, гуляли парком, відвідували різноманітні виставки та заходи. ОСОБА_6 завжди був присутній на різних святах, таких як, дні народження, Новий рік, сімейні свята, релігійні та державні свята, при нагоді, спільних поїздках на відпочинок - до берегу моря, річки, озера, та інших сімейних заходах. Крім того, дуже часто виїжджали за межі столиці на різні історичні місця, ознайомлювались із визначними пам`ятками України, тощо.

За час життя ОСОБА_6 , разом з позивачем проводили багато часу: ходили на риболовлю, відпочивали на природі, їздили на відпочинок до моря у місті Одеса. Неодноразово їздили разом до міста Львова, звідки ОСОБА_6 був родом, на святкування Великодня. У ОСОБА_6 у селі Старий Мохнач, Чорнобаївського району Черкаської області був дачний будинок, у якому вони також проводили дозвілля, на вихідних проводили час разом, смажили шашлик та порались по господарству. З ранніх років ОСОБА_1 займався великим тенісом та футболом, разом з ОСОБА_6 тренувався на футбольному полі, який заохочував його до цього виду спорту, разом ним відточував майстерність, завдяки чому в подальшому ОСОБА_1 брав участь у змаганнях, де біологічний батько був присутній та не пропускав жодної гри. Також, ОСОБА_1 часто проводив час на роботі ОСОБА_6 , а саме у Державній установі «Інститут травматології та ортопедії Національної Академії медичних наук України» (ДУ ІТО НАМН України), де він працював лікарем. За життя, ОСОБА_6 , неодноразово допомагав ОСОБА_1 коштами, зокрема, надавав грошові кошти на придбання автомобіля, коли досягнув повноліття, на проведення ремонтних робіт у квартирі, що розташована у Вінниці та інші покупки і потреби. ОСОБА_6 завжди опікувався ОСОБА_1 як рідним сином та визнавав себе батьком, а ОСОБА_1 в свою чергу ставився до нього як до рідного батька. Після смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_1 займався його похованням у м. Львів.

Після смерті батька ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте отримав роз`яснення, що він не віднесений до спадкоємців будь-якої черги та відсутній заповіт на його ім`я.

За вказаний обставин, позивач звертається до суду з вимогою про встановлення батьківства ОСОБА_6 відносно нього та про визнання права власності на спадкове майно померлого у порядку спадкування за законом.

Відповідач позов не визнав та обґрунтував своїх заперечень такими обставинами.

ОСОБА_5 є племінником померлого ОСОБА_6 та його спадкоємцем, оскільки у померлого відсутні інші спадкоємців за законом. Будь-яких доказів, які б доводили факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 позивачем не надано, а посилання у позові на тісні дружні стосунки нічим не підтверджується. Факт того, що ОСОБА_4 не є батьком позивача жодним чином не доводить батьківство ОСОБА_6 відносно нього. Крім того, відповідач стверджує, що саме він разом з матір`ю та окремими родичами займались похованням ОСОБА_6 у м. Львів.

Таким чином, відповідач вважає, що позивачем не доведено позовні вимоги та просить відмовити у задоволенні позову.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Процесуальні дії суду.

Ухвалою від 13.03.2023 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.113/.

31.03.2023 від відповідача надійшла ухвала про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції /а.с.118-122/.

Ухвалою від 31.03.2023 відмовлено у задоволенні заяви відповідача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції /а.с.123/.

13.04.2023 від представника позивача надійшла заява про виклик свідків /а.с.129-131/.

У підготовчому засіданні 12.04.2023 відкладено розгляд заяви про виклик свідків до наступного підготовчого засідання, оголошено перерву у підготовчому засіданні до 17.05.2023 /а.с.132/.

Ухвалою від 12.04.2023 залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_4 /а.с.133/.

15.05.2023 від третьої особи ОСОБА_4 надійшли пояснення /а.с.140-147/.

У підготовчому засіданні 17.05.2023 долучено до матеріалів справи письмові пояснення третьої особи, підготовче засідання відкладено на 08.06.2023 /а.с.148/.

22.05.2023 до суду від третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кари Олександри Олександрівни надійшла копія спадкової справи /а.с.151-195/.

У підготовчому засіданні 08.06.2023 долучено до матеріалів справи копію спадкової справи, задоволено заяву про виклик свідків, відкладено розгляд клопотання про призначення експертизи, поданого разом з позовом на стадію доповнень, закрито підготовче провадження, справа призначена до розгляду на 13.07.2023, визнано обов`язковою явку позивача /а.с.196/.

13.07.2023 від представника відповідача надійшло клопотання про поновлення строку для долучення відзиву разом з відзивом /а.с.205-213/.

У судовому засіданні 13.07.2023 прийнято відзив в якості письмових пояснень, повернуто представнику відповідача додатки, окрім інформації про отримання документів, заслухано вступне слово позивача, його представника, представника відповідача, допитано свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ухвалено не викликати для допиту в якості свідка ОСОБА_13 , оголошено перерву у судовому засіданні до 19.07.2023 /а.с.221-222/.

У судовому засіданні 19.07.2023 ухвалено продовжити розгляд справи без допиту свідків, відмовлено у задоволенні клопотання про проведення експертизи на підставі ч. 2 ст. 80 ЦПК України, закінчено з`ясування обставин справи та перевірку їх доказами, суд видалився до нарадчої кімнати /а.с.225-226/.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Києві. В свідоцтві про народження батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , які перебувають в шлюбі з 24.08.1985 по теперішній час /а.с.15,16.

ОСОБА_6 , батьківство якого позивач просить встановити, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві у віці 71 рік /а.с.34/.

Після смерті ОСОБА_6 з заявою про прийняття спадщини звернулись позивач як син спадкодавця, спадкоємець за законом першої черги, та відповідач, спадкоємець за правом представлення після смерті свого батька ОСОБА_14 - племінник померлого /а.с.152,168,180/.

Померлий ОСОБА_6 , якого позивач вважає своїм батьком, за життя не реалізував свого права на звернення до компетентних органів із спільною з матір`ю позивача заявою про визнання себе батьком останнього, не вчиняв дій для встановлення (узаконення) родинних зв`язків із позивачем.

ІV. Оцінка суду.

Оскільки позивач вважає, що він має право на спадкування після смерті ОСОБА_6 як син спадкодавця, якого вказує у своїй позовній заяві біологічним батьком, та спадкоємець першої черги, а відповідач - ОСОБА_5 має право на спадкування за правом представлення після свого батька ОСОБА_14 , рідного брата спадкодавця, як спадкоємець другої черги, заперечує батьківство свого померлого дядька відносно позивача, убачається, що між сторонами фактично виник спір щодо спадкування майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_6 .

Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі.

Заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема і в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (стаття 7).

Водночас Конституція України передбачає зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів у часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи.

Пунктом 1 розділу VII Прикінцевих положень Сімейного кодексу України визначено, що цей Кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України, тобто з 01.01.2004.

В пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст.128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст.53 КпШС України, суди вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини.

За таких обставин в силу зазначених норм матеріального права та дати народження позивача - ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовідносини щодо батьківства відносно нього, які виникли між сторонами, регулюються нормами Кодексу про шлюб та смію України, чинним на момент їх виникнення, тобто станом на час народження ОСОБА_1 .

За приписом статті 54 Кодексу про шлюб та сім`ю України батько і мати, які перебувають у шлюбі між собою, записуються батьками дитини в книзі записів народжень за заявою будь-кого з них.

Згідно ст. 55 Кодексу про шлюб та сім`ю України, якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини - за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду.

Відповідно до статті 53 КпШС України (у редакції чинній на момент народження позивача), походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи запису актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають в шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що в абз. 1,2 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та

сім`ю України. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до частини другої статті 55 Кодексу про шлюб та сім`ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Уданому випадку батьком позивача у його свідоцтві про народження вказаний чоловік його матері ОСОБА_4 , а відтак позов в частині встановлення батьківства поданий в супереч вимог закону.

За наведених обставин суд відмовляє у задоволенні вимог ОСОБА_1 про встановлення батьківства.

Решта вимог позивача про визнання за ним права власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 є похідними від права вимоги щодо встановлення батьківства, а оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог щодо встановлення факту батьківства, тому право позивача на спадщину не порушено та позов у цій частині також задоволенню не підлягає.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з огляду на результат розгляду справи, суд залишає судові витрати за позивачем.

Керуючись На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 259, 261, 265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.О. Заставенко

Повний текст рішення виготовлений 21.07.2023.