справа № 754/6929/19
провадження № 2-зз/179/2/23
У Х В А Л А

23 січня 2023 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Ахтієвій Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 754/6929/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

16 січня 2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по зазначеній цивільній справі.

В обґрунтування заяви заявники посилаються на те, що рішенням суду від 16.07.2020 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду 21.12.2020, позов задоволений, стягнуто з відповідачів на користь позивача грошові кошти.

Ухвалою суду від 22.10.2019 за заявою позивача було вжито заходів забезпечення позову шляхом арешту на все майно: рухоме та нерухоме, що зареєстроване за відповідачами, шляхом арешту на грошові кошти, які відповідачам та які перебувають на рахунках банківських та фінансових установах у будь-якій грошовій одиниці (валюті), шляхом заборони відповідачам виїзд за межі України. Резолютивна частина ухвали від 22.10.2019 викладалась в новій редакції ухвалою суду від 20.02.2020 про внесення виправлень, 02.03.2020 про виправлення описки, 02.03.2020 про виправлення описки. Описова частина ухвали суду від 22.10.2020 не містить прохання заявника про обмеження виїзду відповідачів за кордон.

В підсумковій редакції суд ухвалив вжити заходи забезпечення позову шляхом арешту на все майно: рухоме та нерухоме, що зареєстроване за кожним з відповідачів, вжити заходи забезпечення позову шляхом арешту на грошові кошти, які належать кожному з відповідачів та які перебувають на рахунках банківських та фінансових установах у будь-якій грошовій одиниці (валюті); вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони кожному з відповідачів виїзд за межі України.

Отже, рішення суду набуло чинності 21.12.2020, а виконавчі провадження відкриті щодо відповідачів 10.11.2021 та 12.11.2021 - тобто, поза межами завершеного 22.03.2021 року 90-денного строку, визначеного частинами 7,8 статті 158 ЦПК України. Водночас порядок виключення інформації про заборону виїзду за кордон не передбачає автоматичного скасування такої заборони органами Державної прикордонної служби. Отже, не зважаючи на припинення дії заходів забезпечення позову з 23.03.2021, рішення суду про встановлення таких заходів не скасоване, що тягне за собою наявність вжитих судом обмежень в тому числі в базі даних Державної прикордонної служби, державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в банківських установах.

Наведене примушує заявників звертатись з цією заявою до суду для скасування всіх заходів забезпечення, вжитих ухвалою від 22.10.2020 з врахуванням ухвал про внесенні змін та виправлення описок. Згадана ухвала про забезпечення позову не містить строків чинності заходів забезпечення, що унеможливлює виключення відповідачів з реєстру Державної прикордонної служби про осіб, щодо яких вжито заборону на виїзд за межі України, знання арештів з нерухомого майна і грошових коштів.

В даному випадку заборона виїзду відповідачів за кордон не сприяє виконанню судового рішення, унеможливлює його виконання, оскільки реальної можливості заробітку відповідачів на території України наразі не існує.

Оскільки, наразі в Україні діє режим воєнного стану до 05.02.2023 року. Військові дії тривають, всі області України перебувають під ракетними обстрілами російських агресорів, з середини жовтня 2022 року масовані ракетні обстріли спричиняють відключення електроенергії по всій Україні. Родина відповідачів є багатодітною, мають трьох дітей 2011, 2013 та 2015 років народження. У відповідача ОСОБА_1 відсутні законодавчі обмеження у виїзді за межі України з підстави наявності трьох неповнолітніх дітей, а також непридатністю до військової служби. Отже, скасування заходів забезпечення необхідне для убезпечення багатодітної сім`ї від війни.

На підставі наведеного, заявники прохають: скасувати вжиті ухвалою суду від 22.10.2019 з врахуванням викладення резолютивної частини ухвали в новій редакції ухвалою суду від 20.02.2020 про внесення виправлень, ухвалою суду від 02.03.2020 про виправлення описки, ухвалою суду від 02.03.2020 про виправлення описки заходи забезпечення позову шляхом арешту на все майно рухоме та нерухоме, що зареєстроване за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , шляхом арешту на грошові кошти, які належать ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та які перебувають на рахунках банківських та фінансових установах у будь-якій грошовій одиниці (валюті); шляхом заборони ОСОБА_1 , ОСОБА_2 виїзд за межі України.

Розглянувши клопотання та додані до нього документи, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Ухвалою судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 22.10.2019 року з врахуванням ухвал від 20.02.2020 про внесення виправлень, 02.03.2020 про виправлення описки, 02.03.2020 про виправлення описки за заявою позивача було вжито заходів забезпечення позову, а саме:

- вжити заходи забезпечення позову шляхом арешту на все майно: рухоме та нерухоме, що зареєстроване за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 );

- вжити заходи забезпечення позову шляхом арешту на все майно: рухоме та нерухоме, що зареєстроване за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , громадянки України, українки, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 );

- вжити заходи забезпечення позову шляхом арешту на грошові кошти, які належать ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) та які перебувають на рахунках банківських та фінансових установах у будь-якій грошовій одиниці (валюті);

- вжити заходи забезпечення позову шляхом арешту на грошові кошти, які належать ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , громадянки України, українки, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 );

- вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) виїзд за межі України;

- вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , громадянки України, українки, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) виїзд за межі України.

Відповідно до вимог ч. 7-10 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Оскільки метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з вимог статті 158 ЦПК України вбачається, що рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 16.07.2020 року про задоволення позову, яке залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 21.12.2020 року та набрало законної сили 21.12.2020 року. Однак в матеріалах доданих до заяви про скасування заходів забезпечення позову, відсутні відомості про продовження дії цих заходів після закінчення дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили. Крім того, з інформації щодо виконавчих проваджень, неможливо встановити наявність або відсутність дії заходів забезпечення позову.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Заявниками до заяви додано рішення № 3251 від 02.12.2022 року заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби «Ягодин», яким ОСОБА_4 відмовлено у перетинанні державного кордону України, у зв`язку із ухиленням від виконання зобов`язань покладених на неї судовим рішенням.

Виходячи з обставин того, що ухвала судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 22.10.2019 рокуне була підставою для відмови у перетинанні державного кордону України, суд вважає необґрунтованими твердження заявників щодо необхідності її скасування. Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості щодо оскарження рішень прикордонної служби.

Отже, обґрунтовуючи свою заяву про скасування застосованих заходів забезпечення позову, заявники не навели достатніх доводів та доказів того, що заходи вжитті ухвалою про забезпечення позову порушують права відповідачів на даний час та підлягають скасуванню.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 158, 258-260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 754/6929/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Т.А.Ковальчук