РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 серпня 2023 року

м. Рівне

Справа № 569/19834/22

Провадження № 22-ц/4815/741/23

Рівненський апеляційний суд в складі судді Боймиструка С.В, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 10 квітня 2023 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Княже" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 10 квітня 2023 року Позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Княже" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Княже" заборгованість за внесками на утримання будинку, споруд та прибудинкової території в розмірі 7 001, 55 грн. за період з 01 серпня 2019 року по 01 жовтня 2022 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Княже" 3% річних у розмірі 539 грн. 00 коп. та інфляційні втрати в розмірі 3 296 грн. 41 коп. за період з 01 серпня 2019 року по 23 лютого 2022 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Княже" витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 1880 грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Княже" сплачений судовий збір в розмірі 932 грн. 46 коп.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 16 червня 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення допущених недоліків (сплати судового збору) протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

27 липня 2023 року на адресу Рівненського апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

В обґрунтування клопотання апелянт стверджує про відсутність доходів за 2020, 2021 роки та станом на 30 червня 2023 року, що зумовлено відсутністю змоги працювати у зв`язку з необхідністю доглядати за хворими батьками.

Крім того зазначає, що предметом скарги є захист прав споживача на відповідність розрахунків заборгованості до чинного законодавства.

На підтвердження вказаних доводів апелянтом надано: копію довідки ПФУ про доходи застрахованої особи; відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 19 липня 2023 року; довідки з АТ КБ "Приватбанк" про банківські операції та виписку по рахунку; довідки ЦПМСД "Північний" від 03.08.2022 року щодо потреби постійного догляду за мамою ОСОБА_2 ; довідки ЛМК від 19.07.2023 року, щодо потреби постійного догляду за мамою ОСОБА_2 ; копію свідоцтва про народження; довідка про склад сім`ї; копія свідоцтва про смерть чоловіка ОСОБА_3 .

Відповідно до частини першої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з частиною третьою цієї статті з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, зокрема, у випадку якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18.

Відповідно до статті 12 ЦПК України особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Визначення судом майнового стану сторони є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справах: «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року; «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року).

Безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

Враховуючи викладене суд приходить висновку про те, що надані документи не підтверджують реальний фінансовий стан сторони, оскільки відсутність відрахувань до пенсійного фонду та інформації про офіційні доходи у Державній податковій службі не свідчить про цілковиту відсутність доходів.

З довідки про банківські операції за 2022 рік вбачається наявність карток та внесення коштів, що суперечить доводам апелянта про відсутність будь-яких доходів.

Виписка по картці за період 01.01.2023-21.07.2023 стосується одного рахунку в конкретно визначеному банку, що також не є достатнім доказом фінансового стану сторони.

Посилання ОСОБА_1 на необхідність догляду за мамою підтверджується відповідними доказами, проте відсутні будь-які відомості про особу, яка здійснювала такий догляд та відсутність пенсійного забезпечення у мами відповідачки.

Крім цього ОСОБА_1 є працездатною, а забезпечення базових потреб життєдіяльності відповідачки передбачає існування джерел їх фінансування, тому суд зауважує про відсутність достатніх доказів (довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, документів які підтверджують, що заявник не є керівником та/або засновником юридичної особи, наявність рухомого та нерухомого майна), що характеризують майновий стан сторони, який перешкоджає сплаті судового збору у визначеному розмірі.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Також суд зауважує, що частиною 3 статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Споживачі звільняються від сплати судового збору лише у справах за їх позовами, за умови, що ці позови стосуються порушення їх прав як споживачів. Отже, відповідач при подачі апеляційної скарги має сплачувати судовий збір за ставками, встановленими Законом України "Про судовий збір".

Відповідно ч. 2, ч. 6 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Згідно з положеннями статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Оскільки апеляційна скарга не відповідає вимогам Цивільного процесуального кодексу України, однак враховуючи забезпечення права особи на апеляційний перегляд справи, ОСОБА_1 слід продовжити строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: надання документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору або його зменшення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, відповідно до закону.

Керуючись ст. 127, 185, 356, 357 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 10 квітня 2023 року.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги, указаних в ухвалі Рівненського апеляційного суду від 16 червня 2023 року, протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання зазначених вимог у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Боймиструк С. В.