Справа № 758/5326/20
Провадження № 6/758/146/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2023 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Волошиній А.М.,

за участю: представника органу ДВС Кравцової О.С.,

стягувача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду подання в.о.начальника Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Кравцової Олени Сергіївни, стягувач ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 про обмеження права виїзду боржника у виконавчому провадженні за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

В.о.начальника Подільського ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Кравцова О.С. звернулась до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 , без вилучення паспортного документа, до повного виконання зобов`язань за виконавчими документами: 1) виконавчого листа № 758/5326/20, виданого 23.12.2022 р. Подільським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно набутих коштів в розмірі 4 825 847,69 грн.; 2) виконавчого листа № 758/5326/20, виданого 23.12.2022 р. Подільським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору в розмірі 11 350,0 грн.: 3) постанови про стягнення виконавчого збору ВП № НОМЕР_2 від 25.01.2023 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави виконавчого збору в розмірі 482 584,77 грн.; 4) постанови про стягнення виконавчого збору ВП № НОМЕР_3 від 25.01.2023 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави виконавчого збору в розмірі 1 135,0 грн.

Подання мотивовано тим, що у Відділі перебуває зведене виконавче провадження № ЗВП за АСВП № НОМЕР_4 від 25.01.2023 р. з виконання вищевказаних виконавчих документів. В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем встановлено нерухоме майно, що належить боржникові, вартість якого значно менша суми боргу по виконавчому провадженню. Також було встановлено, що боржник є засновником 25 юридичних осіб, але майже всі юридичні особи, в яких боржникові належить частка у статутному капіталі, зареєстровані на тимчасово окупованій частині Донецької області, в зв`язку з чим звернути стягнення на них не вбачається за можливе. При цьому загальний розмір частки боржника у статутному капіталі ТОВ «7 зірок» та ТОВ «Переяслав-СВ», що зареєстровані відповідно у м.Києві та Київській області, також значно менший суми боргу за виконавчим провадженням. Боржник умисно ухиляється від погашення заборгованості, в зв`язку з чим державний виконавець звернувся до суду із даним поданням.

Представник органу ДВС в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав, наведених у поданні, просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Вважає, що така крайня міра примусового заходу як обмеження у праві виїзду за межі України змусить боржника виконати свої зобов`язання за судовим рішенням, іншого дієвого механізму змусити боржника виконати рішення суду діюче законодавство не містить.

Стягувач, який відповідно до ст.441 ч.4 ЦПК України не викликався в судове засідання, просив допустити його до участі в судовому засіданні та також підтримав подання, пояснивши, що боржник, достеменно знаючи про необхідність виконання судового рішення про стягнення суми, умисно ухиляється від виконання своїх зобов`язань, виїхавши за межі України.

Відповідно до ст.441 ч.4 ЦПК України боржник не викликався в судове засідання.

Суд, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 22 серпня 2022 року у справі № 758/5326/20 було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та стягнуто з відповідача на користь позивача безпідставно набуті кошти в розмірі 4 825 847,69 грн., а також вирішено питання по стягнення судового збору в розмірі 11 350,0 грн.

На підставі вищевказаного рішення районним судом 23.12.2022 г. Степанову, як стягувачу, були видані два виконавчих листа на стягнення з ОСОБА_2 , як боржника, зазначених сум.

Як вбачається з матеріалів подання, постановою від 25.01.2023 року заступником начальника Подільського ВДВС у м.Києві Кравцовою О.С. відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 758/5326/20, виданого 23.12.2022 р. Подільським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно набутих коштів в розмірі 4 825 847,69 грн.

В межах даного виконавчого провадження постановою від 25.01.2023 р. з боржника ОСОБА_2 стягнуто виконавчий збір в розмірі 482 584,77 грн.

Крім того, заступником начальника Подільського ВДВС у м.Києві Кравцовою О.С. постановою від 25.01.2023 року відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа № 758/5326/20, виданого 23.12.2022 р. Подільським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору в розмірі 11 350,0 грн.

В межах даного виконавчого провадження постановою від 25.01.2023 р. з боржника ОСОБА_2 стягнуто виконавчий збір в розмірі 1 135,0 грн.

Постановою від 25.01.2023 р. дані виконавчі провадження об`єднані у зведене виконавче провадження ВП № НОМЕР_2.

Копії вищевказаних постанов направлено боржнику за адресою, зазначеною у виконавчому документі, між тим всі були повернуті поштовим відділенням без вручення адресату з відповідною відміткою про закінчення строку зберігання, що підтверджується копіями супровідних листів та конвертів з довідками поштового відділення про причини повернення.

З наявних в матеріалах справи відповідей та довідок, отриманих державним виконавцем на запити щодо наявності у боржника доходів та майна, вбачається, що майно, на яке можливо було б звернути стягнення в рахунок погашення боргу, відсутнє, як і відкриті клієнтські рахунки у банках з достатньою сумою коштів для погашення заборгованості.

Судом встановлено, що державним виконавцем було вжито заходи, спрямовані на виявлення майна та доходів боржника, зокрема з Державної фіскальної служби України, Регіонального сервісного центру в м. Києві МВС України, банківських установ, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності та нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Крім того, державним виконавцем для забезпечення реального виконання рішення, винесені постанови про арешт майна та арешт коштів боржника.

Як вбачається з наданих документів, вжитими державним виконавцем виконавчі діями, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», спрямованими на виконання рішення, рішення не може бути виконано.

Разом з тим, жодних дій для виконання рішення суду самим боржником також вчинено не було.

Отже, матеріали справи свідчать про те, що державним виконавцем вчинялись всі передбачені законодавством виконавчі дії, спрямовані на примусове виконання рішення суду.

За приписами статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ст.18 ЦПК України).

Отже, виконання судових рішень у цивільних, адміністративних, господарських справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Невиконання боржником судового рішення, яке набрало законної сили, порушує положення статті 129-1 Конституції України, статті 18 ЦПК України, суперечить практиці Європейського суду з прав людини у справах проти України щодо тривалого невиконання рішень національних судів та відсутність ефективних національних засобів юридичного захисту в розумінні статей 6 та 13 Конвенції та стаття 1 Протоколу №1 до Конвенції.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань. При цьому паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Таким чином, право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянин України, який має паспорт, у разі, коли існують обставини, що обмежують відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право його виїзду за кордон, зобов`язаний здати свій паспорт на збереження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, за місцем проживання у місячний термін після виникнення таких обставин. За наявності достатніх підстав паспорт, що зберігається в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, повертається у 10-денний термін з моменту звернення громадянина або його законного представника.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 6 вказаного Закону передбачено, що громадянин України, що має паспорт, може бути тимчасово обмежений у праві виїзду закордон у випадках, коли діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Окрім вказаного, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», також може бути тимчасово обмежений у праві виїзду закордон громадянин України, що ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Отже, Законом встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Матеріалами справи підтверджено, що станом на момент подачі цього подання відсутні докази того, що ОСОБА_2 вчиняв будь-які дії щодо виконання судового рішення. Разом з тим, відсутні докази наявності об`єктивних причин, що унеможливлюють виконання боржником рішення суду, що свідчить про свідоме ухилення боржника від виконання рішення суду.

При цьому слід зазначити, що обмеження у праві виїзду за межі України має тимчасовий характер та спонукатиме боржника до виконання боргових зобов`язань за рішенням суду, що в свою чергу захистить права стягувача на отримання належних коштів.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд.

Так у справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

За таких обставин, оскільки з матеріалів справи вбачається, що боржник обізнаний про існування заборгованості, однак рішення суду не виконує, враховуючи тривале невиконання боржником судового рішення щодо стягнення значної суми грошових коштів, умисне ухилення боржника від його виконання, а також приймаючи до уваги, що боржник, не виконуючи рішення суду, має можливість здійснювати виїзди за межі України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення подання державного виконавця.

На підставі викладеного, Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 259-260, 261, 353-355, 441 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Подання в.о.начальника Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Кравцової Олени Сергіївни, стягувач ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 про обмеження права виїзду боржника у виконавчому провадженні за межі України - задовольнити.

Тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) у праві виїзду за межі України шляхом заборони перетинати державний кордон, без вилучення паспортного документа, що надає право виїзду за межі України, - до повного виконання рішення Подільського районного суду м.Києва від 22 серпня 2022 року у справі № 758/5326/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (зведене виконавче провадження ВП № НОМЕР_2).

Виконання заходів щодо обмеження права виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на Державну прикордонну службу України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду з подачею апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів з дня складання повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складений 01.08.2023 р.

Суддя Н. М. Ларіонова