ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 673/814/16-ц

Провадження № 22-ц/4820/10/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Цугель А.О.

за участю: прокурора Скрипнюк А.В., представника відповідача Коруняк Л.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави та Вовковинецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Фермерське господарство «Гоцуляк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Згароцька сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, про визнання недійсними наказів та договорів оренди землі, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 09 грудня 2021 року (суддя Дворнін О. С.).

Заслухавши доповідача, пояснення представників учасника справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

У червні 2016 року заступник керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави звернувся до суду з позовом до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Згароцька сільська рада Деражнянського району Хмельницької області, про визнання недійсними наказів та договорів оренди землі.

В обґрунтування позову зазначав, що за результатами проведеної прокуратурою перевірки встановлено, що наказами ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 30.11.2015 №№ 22-5813-СГ, 22-5814-СГ, від 14.12.2015 №№ 22-6760-СГ, 22-6759-СГ, 22-6761-СГ та 22-6762-СГ ОСОБА_1 надано дозволи на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду із земель сільськогосподарського призначення державної власності, загальною площею 140,7143 га, які розташовані за межами Згароцької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, для ведення фермерського господарства. В подальшому на підставі заяви ОСОБА_1 . Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області прийнято накази від 22.01.2016 №№22-1588-СГ, 22-1590-СГ, 22-1592-СГ, 22-1593-СГ, 22-1594-СГ, 22-1596-СГ, якими затверджено документацію із землеустрою зі зміною виду цільового призначення в межах категорії земель, розроблену на підставі вказаних наказів Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, та передано в оренду ОСОБА_1 земельні ділянки, загальною площею 138,0953 га. На підставі зазначених наказів 01.02.2016 між ОСОБА_1 та ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області укладено договори оренди вищевказаних земельних ділянок.

Вказував, що до поданих ОСОБА_1 заяв, на підставі яких Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області прийнято зазначені вище накази, не надано жодних належних доказів щодо обгрунтування розмірів земельних ділянок з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, наявності необхідної сільськогосподарської техніки та інших засобів обробітку земель великих площ, не зазначено про кількість членів новоствореного фермерського господарства та наявності у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність. Також посадовими особами Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області не враховано також те, що будь-яких доказів про досвід роботи у сільському господарстві відповідачем не було надано. Разом з тим, для ведення фермерського господарства в оренду ОСОБА_1 передано 6 земельних ділянок, що знаходяться в різних місцях на території Згароцької сільської ради та мають окремі кадастрові номери, відповідно, зазначені земельні ділянки не виділені єдиним масивом

Крім того, згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, після прийняття ГУ Держгеокадастру спірних наказів та укладення договорів оренди земельних ділянок, ОСОБА_1 будь-яке фермерське господарство не створювалось.

Таким чином, за позицією прокурора, дійсний намір ОСОБА_1 спрямовувався на штучне використання процедури створення фермерського господарства, як пільгового порядку одержання земель державної власності в оренду поза передбаченою ст.ст. 124, 135 ЗК України процедурою земельних торгів.

А тому, звертаючись до суду з позовом, прокурор просив визнати недійсними накази Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 30.11.2015 №№ 22-5813-СГ, 22-5814-СГ та від 14.12.2015 №№22-6760-СГ, 22-6759-СГ, 22-6761-СГ, 22-6762-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», якими ОСОБА_1 надано дозволи на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташовані за межами населених пунктів Згароцької сільської ради Деражнянського району, для ведення фермерського господарства; визнати недійсними накази Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 22.01.2016 №№22-1588-СГ, 22-1590-СГ, 22-1592-СГ, 22-1593-СГ, 22-1594-СГ та 22-1596-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду», якими затверджено документацію із землеустрою зі зміною виду цільового призначення в межах категорії земель та передано ОСОБА_1 в оренду земельні ділянки для ведення фермерського господарства загальною площею 138,0953 га; визнати недійсними договори оренди земельних ділянок від 01.02.2016 б/н загальною площею 138,0953 га, укладені відділом Держгеокадастру у Деражнянському районі та ОСОБА_1 та припинити їх дію на майбутнє; стягнути з ОСОБА_1 та Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області на користь прокуратури Хмельницької області судовий збір 4134 грн.

В ході розгляду справи прокурор подав заяву про уточнення підстав позову, в обґрунтування якої зазначав, що наказами Головного управління Держгеокадастру від 12.12.2014 №22-6932/14-14-СГ (площі 22,0697 га, 47,3653 га та 40,3901 га); від 12.12.2014 №22-6930/14-14-СГ (площа 35 га); від 13.02.2015 №22-749/14-15-СГ (площа 6,6300 га, 12,4500 га); від 19.03.2015 №22-1680/14-15-СГ (площа 32 га) затверджено документацію із землеустрою зі зміною виду цільового призначення в межах категорії земель та передано в оренду ОСОБА_1 земельні ділянки, загальною площею 195,9051 га. У подальшому, на підставі вказаних наказів між Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області та ОСОБА_1 16.12.2014, 19.02.2015 та 25.03.2015 укладено 7 договорів оренди земельних ділянок на загальну площу 195,9015 га.

Відповідно, ОСОБА_1 уже скористався своїм правом на отримання в користування земельної ділянки для ведення фермерського господарства на умовах спрощеного, пільгового порядку у листопаді-грудні 2014 року та лютому-березні 2015 року, а тому законних прав на отримання в оренду земельних ділянок, загальною площею 138,0953 га, розташованих на території Згорецької сільської ради в спрощеному порядку поза проведенням земельних торгів він не мав.

Протокольною ухвалою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 29 травня 2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Фермерське господарство «Гоцуляк».

Протокольною ухвалою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 22 березня 2021 року залучено до участі у справі в якості позивача Вовковинецьку територіальну громаду.

Рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 09 грудня 2021 року позов задоволено. Визнано недійсними накази Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 30.11.2015 №№22-5813-СГ, 22-5814-СГ та від 14.12.2015 №№22-6760-СГ, 22-6759-СГ, 22-6761-СГ, 22-6762-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», якими ОСОБА_1 надано дозволи на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташовані за межами населених пунктів Згароцької сільської ради Деражнянського району, для ведення фермерського господарства; визнано недійсними накази Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 22.01.2016 №№ 22-1588-СГ, 22-1590-СГ, 22-1592-СГ, 22-1593-СГ, 22-1594-СГ та 22-1596-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду», якими затверджено документацію із землеустрою зі зміною виду цільового призначення в межах категорії земель та передано ОСОБА_1 в оренду земельні ділянки для ведення фермерського господарства загальною площею 138,0953 га; визнано недійсними договори оренди земельних ділянок від 01.02.2016 б/н загальною площею 138,0953 га, укладених відділом Держгеокадастру у Деражнянському районі з ОСОБА_1 та припинено їх дію на майбутнє. Стягнуто з ОСОБА_1 та ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області на користь Прокуратури Хмельницької області судовий збір в сумі 24 804 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить рішення суду скасувати. Зазначає, що при ухваленні рішення судом першої інстанції залишено поза увагою, що до поданої ним заяви про передачу в оренду земельних ділянок було додано бізнес план, договори оренди сільськогосподарської техніки та зазначено кількість членів фермерського господарства. Крім того, в ході розгляду справи до суду ним було подано дипломом аграрного навчального закладу та копією трудової книжки, в якій містяться відомості про роботу в сільськогосподарських підприємствах, що спростовує висновки суду щодо відсутності у ОСОБА_1 стажу роботи в аграрному секторі та відповідної освіти. Також судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_1 створено Фермерське господарство «Гоцуляк», зареєстроване в установленому законом порядку. На думку скаржника, суд першої інстанції обмежився формальним підходом до вирішення справи та не дослідив належним чином матеріали цивільної справи.

Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1 та скасувати рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 09 грудня 2021 року. Вважає, що оскаржувані накази управління були прийняті з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому відсутні правові підстави для визнання їх протиправними.

У відзиві на апеляційну скаргу заступник керівника Летичівської окружної прокуратури просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 . Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на обставини своїх вимог та заперечень.

В судовому засіданні прокурор Скрипнюк А.В. просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Представник ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області Коруняк Л.В. в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримала.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені у відповідності до вимог цивільного процесуального законодавства.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а провадження у справі - закриттю з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 377 ЦПК України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Встановлено, що наказами Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» від 30.11.2015 №22-5813-СГ, 2015 №5814-СГ та від 14.12.2015 №22-6759-СГ, №22-6760-СГ, №22-6761-СГ, №22-6762-СГ ОСОБА_1 надано дозволи на розроблення проектів із землеустрою щодо відведення в оренду земельних ділянок для ведення фермерського господарства, які розташовані за межами населених пунктів Згароцької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, загальною площею 140,7163 га (а.с. 24, 32, 40, 48, 58, 64 т.1).

У подальшому, наказами Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 22 січня 2016 року затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок, площею 138,0953 га, в оренду та надано ОСОБА_1 в оренду земельні ділянки для ведення фермерського господарства строком на 7 років, які розташовані за межами населених пунктів Згароцької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, зокрема:

- наказом №221588-СГ надано земельну ділянку площею 20,5240 га з кадастровим номером :06:020:0006;

- наказом № 22-1590-СГ - земельну ділянку площею 10,0941 га з кадастровим номером :06:024:0001;

- наказом № 22-1592-СГ - земельну ділянку площею 12,3810 га з кадастровим номером :08:029:0001;

- наказом № 22-1593-СГ - земельну ділянку площею 5,5751 га з кадастровим номером :06:021:0001;

- наказом № 22-1594-СГ - земельну ділянку площею 46,6042 га з кадастровим номером :06:004:0001;

- наказом № 22-1596-СГ - земельну ділянку площею 42,9169 га з кадастровим номером :06:020:0005 (а.с. 26, 34, 42, 50, 55, 66 т.1).

01 лютого 2016 року між ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області та ОСОБА_1 укладено договори оренди, відповідно до яких орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування зазначені вище земельні ділянки для ведення фермерського господарства терміном на 7 років, загальною площею 138,0953 га (а.с. 27-28, 35-36, 43-44, 51-52, 59-60, 67-68 т.1).

Право оренди ОСОБА_1 на спірні земельні ділянки зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04 лютого 2016 року згідно з рішеннями про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексні номери 28090275, 28090332, 28090500, 28090404, 28090224, 28090118 (а.с. 29, 37, 45, 53, 61, 69 т.1).

11.08.2016 зареєстровано Фермерське господарства «Гоцуляк», засновником якого є ОСОБА_1 () (а.с. 221 т.1).

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судовий захист є одним з найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а за частиною першою статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

За змістом частини першої статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

Разом з тим, відповідно до частин першої, другої статті 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 20 ГПК України встановлені особливості предметної та суб`єктної юрисдикції господарських судів, якими уточнено коло спорів, що розглядаються господарськими судами, та встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (в тому числі землю), крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем. Спори щодо користування землями фермерського господарства, у тому числі з центральним органом виконавчої влади, який реалізує політику у сфері земельних відносин, з іншими юридичними особами розглядаються господарськими судами.

Звертаючись до суду з позовом у цій справі, прокурор мотивував позовні вимоги, зокрема, тим, що ОСОБА_1 отримав в оренду земельні ділянки, як фізична особа, та після прийняття Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області спірних наказів і укладення договорів оренди земельних ділянок відповідачем будь-яке фермерське господарство не створювалось.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про фермерське господарство», фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

У статті 2 Закону України «Про фермерське господарство» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) закріплено, що відносини, пов`язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України.

Згідно з частиною першою статті 5, частиною першою статті 7 Закону України «Про фермерське господарство» (у редакції станом на час передачі земельних ділянок в оренду), право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство.

Після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб (стаття 8 Закону України «Про фермерське господарство»).

Тобто можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства як форми підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією.

Надання (передача) фізичній особі земельних ділянок для ведення фермерського господарства є обов`язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства. Натомість відсутність такої реєстрації протягом розумного строку є невиконанням умов закону для отримання земельної ділянки з метою ведення фермерського господарства.

Зі змісту положень статті 12 Закону України «Про фермерське господарство» слідує, що земельні ділянки, які використовуються фермерським господарством на умовах оренди, входять до складу земель фермерського господарства.

Після укладення договору тимчасового користування землею, у тому числі на умовах оренди, фермерське господарство мало бути зареєстроване в установленому законом порядку і з дати реєстрації набути статусу юридичної особи. З цього часу землекористувачем земельної ділянки є фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.

Згідно з положеннями статті 42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, фермерське господарство є формою підприємницької діяльності, а надана громадянину у встановленому порядку для ведення фермерського господарства земельна ділянка, в силу свого правового режиму, є такою, що використовується виключно для здійснення підприємницької діяльності, а не для задоволення особистих потреб громадянина.

У постанові від 05 жовтня 2022 року у справі № 922/1830/19 Велика Палата Верховного Суду зауважила (пункти 6.36.-6.40.), що земельні відносини, які є основою створення та діяльності фермерського господарства, проходять у динаміці два етапи: 1) отримання засновником фермерського господарства права (власності або оренди) на землю як передумова створення фермерського господарства; 2) створення фермерського господарства, внаслідок чого особу засновника заміщує фермерське господарство як землекористувач, який веде господарську діяльність на земельній ділянці.

Цей комплекс відносин є нерозривним, одне не існує без іншого в межах легітимної процедури створення фермерського господарства.

Хоча, земельна ділянка надається фізичній особі, однак метою надання є подальше створення фермерського господарства як суб`єкта підприємництва (господарювання) з переданням цьому суб`єкту земельної ділянки. Отже, в процесі створення фермерського господарства його засновник має обмежені правомочності щодо землі, оскільки його обов`язком є створення фермерського господарства, що і буде користувачем цієї землі.

У спорах щодо земельних відносин при розмежуванні юрисдикції між цивільними і господарськими судами на першому місці - зміст правовідносин і вже другорядне значення надається суб`єктному складу (фізична чи юридична особа). Адже господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності як за участю юридичних осіб, так і за участю фізичних осіб-підприємців, а в певних випадках і за участю осіб, які не мають статусу суб`єкта господарювання.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 жовтня 2022 року у справі № 922/1830/19 відступила від висновків, викладених у власних постановах від 20 березня 2019 року у справі № 619/1680/17-ц, від 03 квітня 2019 року у справі № 621/2501/18, від 15 січня 2020 року у справі № 698/119/18, від 12 травня 2020 року у справі № 357/1180/17, стосовно належності до цивільної юрисдикції спорів про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства, і з метою забезпечення єдності та сталості судової практики зазначила, що спори щодо користування землями фермерського господарства, у тому числі з центральним органом виконавчої влади, який реалізує політику у сфері земельних відносин, з іншими юридичними особами, мають розглядатися господарськими судами незалежно від того, чи отримувала фізична особа раніше земельну ділянку для створення фермерського господарства і того, чи створила вона це фермерське господарство.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Виходячи з правової позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05 жовтня 2022 року у справі № 922/1830/19, спір у даній справі, який виник щодо земельних ділянок, які оспорюваними наказами Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області були передані в оренду ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства, має розглядатися господарським судом незалежно від дати створення ОСОБА_1 фермерського господарства і того факту, чи отримував він раніше земельні ділянки для ведення фермерського господарства.

З врахуванням викладеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції порушив предметну юрисдикцію спору, помилково розглянув справу в порядку цивільного судочинства, оскільки дана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Відтак, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі слід закрити, відповідно до норм п. 1 ч. 1 ст. 255 і ч.ч. 1, 2 ст. 377 ЦПК України.

На виконання вимог частини 1 статті 256 ЦПК України, апеляційний суд роз`яснює позивачеві, що розгляд справи віднесено до юрисдикції Господарського суду Хмельницької області за територіальною підсудністю і позивач має право протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до апеляційного суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі, із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Керуючись ст.ст. 255, 256, 374, 377, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 09 грудня 2021 року скасувати, провадження у справі за позовом заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави та Вовковинецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Фермерське господарство «Гоцуляк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Згароцька сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, про визнання недійсними наказів та договорів оренди землі закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 липня 2023 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай