Справа № 136/1356/23
провадження № 2/136/287/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2023 р. м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та неповнолітнього ОСОБА_2 , про забезпечення позову №136/1356/23,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та неповнолітнього ОСОБА_2 , звернулась до суду через представника адвоката Ахрамович Я.І. із вищевказаною заявою, в якій просить суд накласти арешт на майно, а саме: житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що ОСОБА_1 одночасно звернулась до Липовецького районного суду Вінницької області із позовом до ОСОБА_3 . Предметом даного позову є вимоги про визнання права власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 на будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 у розмірі 1/6 частки зазначеного будинку та ОСОБА_1 у розмірі 2/6 частки; визнання договору купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 , що був зареєстрований 20.04.2023 приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Мельник Марією Василівною, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , - недійним; витребування житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 з незаконного володіння ОСОБА_3 . З метою ефективного захисту інтересів позивачів та забезпечення позивачам можливості реального та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивачів, наявні підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на даний житловий будинок, оскільки невжиття заходів забезпечення позову призвело до того, що попередній власник ОСОБА_5 відчужив вказане майно, що увійшло до складу спадкової маси.

Суд, вивчивши та дослідивши заяву та позовну заяву із додатками до неї, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Суд звертає увагу, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду (Касаційного цивільного суду) у постанові від 25 вересня 2019 року по праві N 320/3560/18.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених нормами ЦПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників справи; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даної справи.

Отже, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

На підставі викладеного суд зауважує, що тягар доказування того, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути чи зменшитись за кількістю, покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову та підлягає доказуванню на загальних підставах в порядку приписів визначених нормами ЦПК України.

Зі змісту клопотання та доданих до нього документів встановлено, що підставою забезпечення позову є те, що ОСОБА_1 вже було відмовлено в забезпеченні позову про накладення арешту на майно у вигляді житлового будинку по АДРЕСА_1 а також заборони ОСОБА_5 відчужувати об`єкт нерухомого майна (ухвала Липовецького районного суду Вінницької області від 08.07.2021 (справа 136/1176/21),

Ухвала суду набрала законної сили 26.07.2021 та учасниками цивільного процесу, у тому числі ОСОБА_1 , яка її ініціювала не оскаржувалась в установленому законом порядку.

Разом з цим, у даному клопотанні не викладено жодних обставин на мотивування вжиття заходів до забезпечення позову щодо відповідача ОСОБА_3 , обставини мотивовано лише суб`єктивними припущеннями позивачів щодо неможливості виконання судового рішення у майбутньому. При цьому, не наведено доказів на підтвердження того, що відповідачем вживаються будь-які заходи, направлені на відчуження належного їй майна, що майно відповідача може зникнути, отож відсутні будь-які докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивачів до ухвалення рішення у справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів не наведені.

З огляду на викладене суд відмовляє в задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149 - 153, 353-355 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та неповнолітнього ОСОБА_2 , про забезпечення позову №136/1356/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Світлана ШПОРТУН