Справа №443/360/23
Провадження №2/443/250/23
РІШЕННЯ

іменем України

03 квітня 2023 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому підготовчого засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, територіальна громада села Вербиця в особі Ходорівської міської ради про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом з спадкоємцем на час відкриття спадщини та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, -

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до ОСОБА_2 (відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, територіальна громада села Вербиця в особі Ходорівської міської ради, в якій просить:

встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_3 у АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вербицької сільської ради, площею 1,5669 га, згідно Державного акту на право власності на землю Серії I-ЛВ №039892 від 20.01.2003;

визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 право на земельну частку (пай) на території Вербицької сільської ради, площею 1,37 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №013755 від 08.07.1996 та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською РДА по Вербицькій сільській раді за №104.В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивачки ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну частку (пай) на території Вербицької сільської ради, площею 1,37 умовних кадастрових гектари, належне померлому згідно Сертифікату серії ЛВ №013755 від 08.07.1996. ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, вступивши в управління та володіння спадковим майном, продовжувала проживати у будинку та користуватися присадибною ділянкою. Таким чином, вона фактично прийняла спадщину, однак юридично її не оформила. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір позивачки ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вербицької сільської ради, загальною площею 1,5669 гектари, що належали померлій на підставі Державного акту на право власності на землю серії I-ЛВ №039892 від 20.01.2003. Також, у склад спадщини увійшло право на земельну частку (пай) на території Вербицької сільської ради, площею 1,37 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №013755 від 08.07.1996, що вона фактично успадкувала після смерті свого чоловіка, але юридично не оформила. Окрім позивачки, іншими спадкоємцями за заповітом були її брати ОСОБА_5 , який помер швидше за спадкодавця, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , який спадщину не прийняв у жоден із передбачених законом способів та на неї не претендує. Натомість, позивачка постійно проживала із матір`ю на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, а тому на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що її прийняла, проте юридично не оформила своїх спадкових прав. 02.03.2023 позивачка звернулася до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу з метою юридичного оформлення спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що належала померлій і є спадковим майном.

Відповідач правом на подання позову не скористався.

Позивачка та її представник у підготовче засідання не з`явилися, однак представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог.

Відповідач у підготовче засідання не з`явився, однак подала до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, визнання позову та розуміння наслідків такого визнання.

Представник третьої особи у підготовче засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними в ній матеріалами.

Заяви, клопотання, подані учасниками справи.

Представником позивачки подано заяву про розгляд справи за відсутності його та позивачки і підтримання заявлених вимог у повному обсязі, незаперечення проти ухвалення рішення у підготовчому засіданні (а.с.39).

Відповідачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності, визнання позову та розуміння наслідків такого визнання (а.с.32).

Представником третьої особи подано заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними в ній матеріалами (а.с.37-38).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 07.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.25-26).

Ухвалою підготовчого засідання від 16.03.2023 постановлено проводити розгляд справи у підготовчому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.40).

Також, судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №443/360/23 відповідача ОСОБА_2 (а.с.31).

Позиція суду.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивачки посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Згідно з свідоцтвом про народження від 03.02.1953 ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 і її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.9).

ОСОБА_7 та ОСОБА_1 уклали шлюб 03.11.1973 у Вербицькій сільській раді Жидачівського району Львівської області. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_1 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 03.11.1973 (а.с.10).

Відповідно до свідоцтва про смерть від 26.01.2023 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Вербиця Жидачівського району Львівської області (а.с.11).

Згідно з довідкою Ходорівської міської ради Львівської області №333 від 08.09.2022 ОСОБА_4 проживав в АДРЕСА_1 до дня смерті, що наступила 07.03.2000. У Вербицькій сільській раді заповіт від ОСОБА_4 не посвідчувався. ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 , разом з ним до дня смерті і на день смерті проживала дружина ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12).

Витяг зі Спадкового реєстру №70754799 від 29.11.2022 встановлює, що після смерті ОСОБА_4 спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.13).

31.07.2000 ОСОБА_3 склала заповіт, зареєстрований у реєстрі за №54, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право заповіла ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (а.с.17).

Відповідно до свідоцтв про смерть від 12.12.2002, ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Вербиця Жидачівського району Львівської області (а.с.14, 15).

Згідно з довідкою Ходорівської міської ради Львівської області №82 від 15.02.2022 ОСОБА_3 проживала в АДРЕСА_1 до дня смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2. У Вербицькій сільській раді посвідчено заповіт за № 54 від 31.07.2000. ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 , разом з нею без реєстрації до дня смерті і на день смерті проживала дочка ОСОБА_1 , яка займалася похороном матері (а.с.16).

Витяг зі Спадкового реєстру №70754885 від 29.11.2022 встановлює, що після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.18).

Відповідно до довідки відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 30.11.2022, встановлено, що згідно Книги записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю на території Вербицької сільської ради Жидачівського району Львівської області, на підставі рішення ХІV сесії ІІІ-го демократичного скликання Вербицької сільської ради народних депутатів від 19.10.2001 №15 на ОСОБА_3 зареєстрований Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ 039892 від 20.01.2003. Реєстраційний номер 20. Площа земельної ділянки 1,5669 га. Згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданих Жидачівською РДА по Вербицькій сільській раді, на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 14.06.1996 №383 за ОСОБА_4 зареєстровано право на земельну частку (пай) розміром 1,37 умовних кадастрових гектарів на території Вербицької сільської ради. Сертифікат серії ЛВ №013755 зареєстрований 08.07.1996 за №104 (а.с.19).

Постановою приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області від 02.03.2023 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, яке вона має намір успадкувати (а.с.22).

Зміст правовідносин.

Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту постійного проживання позивачки разом із спадкодавицею ( ОСОБА_3 ) на час відкриття спадщини, що унеможливлює у позасудовому порядку юридичне оформлення позивачкою спадщини після смерті спадкодавиці.

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права власності на майно у порядку спадкування за заповітом та перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину.

Норми права, які застосував суд.

До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Так, нормою частини 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Так, відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно з приписами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина 1 статті 1225 ЦК України).

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За змістом частини 1 статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Згідно з приписами частини 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення факту, що має юридичне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала разом з матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у с.Вербиця Жидачівського (на даний час Стрийського) району Львівської області на час відкриття спадщини (день смерті ОСОБА_3 ) Ця обставина повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами, зокрема довідкою Ходорівської міської ради Львівської області №82 від 15.02.2022, яка не викликає сумнівів у своїй належності, допустимості та достовірності, узгоджується з іншими дослідженими судом доказами і є достатнім доказом для встановлення факту постійного проживання позивачки разом з матір`ю ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.

Суд зауважує, що перелік юридичних фактів, які підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд зазначає, що встановлення вказаного вище факту породжує для позивачки юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди у реалізації нею права на спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

Щодо наявності чи відсутності підстав для визнання за позивачем права на земельну частку (пай) та права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за заповітом.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що ОСОБА_3 на час відкриття спадщини (день її смерті) належало право на земельну частку (пай) 1,37 в умовних кадастрових гектари, згідно з сертифікатом серія ЛВ №013755 від 08.07.1996, яке вона успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_4 як спадкоємець першої черги за законом, однак належним чином спадщину не оформила.

Крім цього, ОСОБА_3 на час відкриття спадщини (день її смерті) належало право власності на земельну ділянку площею 1,5669 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Вербицької сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до Державного акта на право власності на землю серії І-ЛВ№039892 від 20.01.2003, зареєстрованого в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю за №20.

З огляду на час смерті ОСОБА_3 спадкування відбулося за правилами, встановленими ЦК України. ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за заповітом та вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки на час її відкриття постійно проживала разом з спадкодавицею, факт чого встановлено судом вище, і не заявляла про відмову від спадщини. Інші спадкоємці, визначені у заповіті, а саме: ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (тобто ще за життя спадкодавці), а ОСОБА_2 вважається таким, що не прийняв спадщину, оскільки не вчинив жодних визначених законом дій щодо її прийняття. Більше того, обставина неприйняття ОСОБА_2 спадщини також підтверджується поданою ним до суду заявою, у якій він визнав позов повністю.

Таким чином, ОСОБА_1 має обґрунтоване право на земельну частку (пай) та право власності на земельну ділянку, які набула у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право ОСОБА_1 не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю.

На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1233, 1235, 1236, 1268 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 200, 206, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, територіальна громада села Вербиця в особі Ходорівської міської ради про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом з спадкоємцем на час відкриття спадщини та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини (на день смерті ОСОБА_3 ).

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 1,5669 га у межах згідно з планом, які розташовані на території Вербицької сільської ради, відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №039892 від 20.01.2003, реєстраційний номер 20.

Визнати за ОСОБА_1 право в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 на земельну частку (пай) розміром 1,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Вербицької сільської ради, згідно з сертифікатом серії ЛВ №013755 від 08.07.1996, реєстраційний номер 104, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 14.06.1996 №383.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини 6 статті 259 та частини 1 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України складання повного рішення суду відкладено на десять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 04 квітня 2023 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів