Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 6/641/48/2023 Справа № 2-327/08
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2023 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого -судді Маньковської О.О.,

за участю секретаря судового засідання -Зюкіной К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Харкові подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича про звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунку в банку, стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Земледар»,-

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Д.В. звернувся до суду із зазначеним поданням, в якому просить вирішити питання про надання дозволу Приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області Кудряшову Д.В. звернути стягнення на кошти на рахунку в АТ КБ «Приватбанк», що належать ОСОБА_1 , для виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом №2-327/08, виданим 22.09.2008 року Комінтернівським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Компанія Земледар» заборгованості за кредитним договором в розмірі 434966,45 грн. та судові витрати в сумі 1730,00 грн., а всього 436 696,45 грн.

Розгляд вказаного подання приватний виконавець просить проводити без його участі.

Подання обґрунтоване тим, що на примусовому виконанні приватного виконавця перебуває виконавче провадження № 68423425 з примусового виконання виконавчого листа №2-327/08, виданого 22.09.2008 року Комінтернівським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Кредитпромбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 434966,45 грн. та судові витрати в сумі 1730,00 грн., а всього 436 696,45 грн. Згідно ухвали Комінтернівського районного суду м.Харкова від 11.03.2021р. (справа №2-327/2008), замінено стягувача за позовом ВТА «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії ВАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 на його правонаступника ТОВ «Компанія Земледар». Під час виконання вказаного рішення встановлено, що боржник має актуальні рахунки в АТ КБ «Приватбанк», на одному з яких, а саме : № НОМЕР_1 , мається залишок арештованих коштів в розмірі 3849,48 доларів США.

Вподальшому приватним виконавцем в порядку вимог ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження», винесено постанову про арешт коштів боржника 31.01.2022року, яка направлена до АТ КБ «Приватбанк», а також направлена платіжна вимога від 31.01.2022року №68423425 на примусове списання з вказаного рахунку арештованих коштів боржника на рахунок приватного виконавця для зарахування стягнутих з боржника коштів. Вподальшому 11.11.2022року приватним виконавцем повторно направлено до АТ КБ «Приватбанк» вимогу про надання інформації, яка містить банківську таємницю щодо стану виконання постанови про арешт коштів боржника від 31.01.2022року, стану рахунків та залишку арештованих коштів на таких рахунках.

Згідно отриманої відповіді від АТ КБ «Приватбанк», банком надано інформацію щодо виконання постанови про арешт коштів боржника від 31.01.2022року. Приватним виконавцем 07.02.2023року повторно, керуючись ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження», надіслано до АТ КБ «Приватбанк» Платіжну інструкцію №68423425 від 07.02.2023року на примусове списання з зазначеного вище рахунку арештованих коштів боржника на рахунок приватного виконавця для зарахування стягнутих з боржника коштів.

15.02.2023 року на електронну адресу приватного виконавця надійшов електронний лист АТ КБ «Приватбанк», згідно якого повідомлено про відпрацювання Платіжної інструкції №68423425 від 07.02.2023року, результат не передбачено підстави для розірвання депозитного договору.

Згідно отриманої відповіді АТ КБ «Приватбанк» від 22.02.2023року на запит приватного виконавця, банком надано інформацію про всі рахунки боржника станом на 22.02.2023року,залишок коштів на таких рахунках, на одному з яких, а саме: № НОМЕР_1 , мається залишок арештованих коштів в розмірі 3849,48 доларів США. Призначення: Депозит, строк дії депозиту: 15.07.2023/Продовжено.

Посилаючись на положення ч.4 ст.53 ЗУ «Про виконавче провадження», ч.1 ст.440 ЦПК України, приватний виконавець просив суд вирішити питання про надання дозволу Приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області Кудряшову Д.В. звернути стягнення на кошти на рахунку в АТ КБ «Приватбанк», що належать ОСОБА_1 , для виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом №2-327/08, виданим 22.09.2008 року Комінтернівським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Компанія Земледар» заборгованості за кредитним договором в розмірі 434966,45 грн. та судові витрати в сумі 1730,00 грн., а всього 436 696,45 грн.

Згідно ч.4 ст.440 ЦПК України, Суд розглядає заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в судовому засіданні з викликом такої особи та учасників справи, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи за умови належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.

В судове засідання приватний виконавець не з`явився, надав заяву про розгляд подання без його участі.

Представник стягувача, боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час, місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Керуючись положеннями ч.4 ст.440 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності представника стягувача та боржника.

Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, вивчивши доводи подання та надані до нього документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень, зокрема, є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

В обгрунтування Подання приватного виконавця, останній посилається на вимоги ч.4 ст.53 ЗУ «Про виконавче провадження», а також положення ч.1 ст.440 ЦПК України.

Так, згідно ч.4 ст.53 ЗУ «Про виконавче провадження» (далі Закон), На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти/електронні гроші, що знаходяться на рахунках у банках та інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, як вбачається з правового аналізу даної норми права, вказані положення Закону регулюють питання про звернення стягнення на належні боржнику саме від інших осіб грошові кошти, які знаходяться на рахунках цих осіб в установах банків та інших фінансових установах, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб).Тобто, дана норма Закону не регулює правові відносини, які склались в даному випадку.

Крім того, приватний виконавець в обрунтування Подання посилався на вимоги норми ч.1 ст. 440 ЦПК України, яка передбачає, що суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, що набрало законної сили.

Слід наголосити, що зазначене положення врегульовує питання звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, а не безпосередньо боржнику, за умови, що ця заборгованість не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, що набрало законної сили. Таким чином, правові відносини, за врегулюванням яких приватний виконавець звернувся до суду, не підпадають під дію вказаних положень Закону.

Разом з тим, на відміну від наведених вимог Закону, положеннями ч.4 ст.48 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що «На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, або на електронні гроші, що зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках та електронні гроші, що зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відкритих після винесення постанови про накладення арешту».

Відповідно до ч.1,2 ст.48 ЗУ «Про виконавче провадження», Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Отже, Законом прямо визначений порядок звернення стягнення на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, і на такі дії дозвіл суду не передбачений.

Крім того, слід зазначити, що положеннями ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження», окремо визначено Особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень під час обчислення боргу в іноземній валюті.

Так, згідно вимог ч.1, 2 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження», У разі якщо кошти боржника в іноземній валюті розміщені на рахунках, внесках або на зберіганні у банку чи іншій фінансовій установі, небанківському надавачу платіжних послуг, які мають право на продаж іноземної валюти на внутрішньому валютному ринку, виконавець зобов`язує їх продати протягом семи робочих днів іноземну валюту в сумі, необхідній для погашення боргу.

У разі якщо такі кошти розміщені в банку або іншій фінансовій установі, небанківському надавачу платіжних послуг, які не мають права на продаж іноземної валюти на внутрішньому валютному ринку, виконавець зобов`язує їх перерахувати протягом семи робочих днів такі кошти до банку або іншої фінансової установи, небанківського надавача платіжних послуг за вибором виконавця, що має таке право, для їх реалізації відповідно до частини першої цієї статті.

Так, згідно відомостей АТ КБ «Приватбанк» від 22.02.2023року, боржник має актуальні рахунки в АТ КБ «Приватбанк», на одному з яких, а саме : № НОМЕР_1 , мається залишок арештованих коштів в розмірі 3849,48 доларів США.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що Законом прямо визначений порядок звернення стягнення на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, і на такі дії дозвіл суду не передбачений, а також враховуючи, що Законом визначений особливий порядок звернення стягнення на кошти боржника, зокрема, в іноземній валюті, суд не вбачає правових підстав для задоволення подання приватного виконавця про звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунку в банку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247 ч.2, 260, 261, 440 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича про звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунку в банку, стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Земледар» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя -О. О. Маньковська