Справа № 591/2761/22
Провадження № 2/591/1769/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2023 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Северинової А.С.,

з участю секретаря судового засідання Рудь В.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 591/2761/22 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на майно та поділ спільного майна подружжя та

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

У липні 2022 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності та майно та поділ спільного майна подружжя.

Позовна заява мотивована тим, що у серпні 2012 року вона познайомилася з відповідачем, а з вересня 2012 року вони з відповідачем почали спільно проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 . З 2010 року по 2019 рік вона постійно працювала на різних посадах та отримувала постійний прибуток, який витрачала на потреби сім`ї. З 19 квітня 2022 року вона перебуває на обліку як безробітна. Вказане житло належало відповідачеві на праві приватної власності. За час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу вони постійно проживали за однією адресою, були пов`язані спільним побутом, бюджетом, мали взаємні права та обов`язки, спільно вели господарство. Вказує, що вона постійно придбавала продукти харчування, посуд та речі для забезпечення потреб спільного проживання. Вони разом планували придбання меблів та інших речей, планували та реалізовували спільний бюджет сім`ї. На той час вона вже працювала та мала самостійний дохід, який витрачала в інтересах сім`ї. Також за вказаною адресою вони зустрічали гостей та знайомих, як з боку ОСОБА_2 так і з її боку. Вона готувала їжу, прибирала квартиру та несла витрати по утриманню вказаного житла. Однією сім`єю як без реєстрації шлюбу, так і у шлюбі вони з відповідачем прожили з 2012 року, тобто майже 10 років, тому цей час є достатнім для того, щоб зробити висновок про тривалість спільного проживання чоловіка та жінки як ознаки наявності сім`ї.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася спільна дитина донька ОСОБА_5 , батьком якої записаний відповідач за його згодою.

Вказує, що у 2015 році до реєстрації шлюбу вони з відповідачем придбали квартиру загальною площею 85,22 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

17 жовтня 2015 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб.

У 2016 році їхня родина змінила місце проживання та почала мешкати за адресою АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася друга дитина син ОСОБА_6 .

За час перебування у шлюбі з відповідачем ними було придбано наступне нерухоме майно:

1) однокімнатна квартира, загальною площею 40,64 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ;

2) однокімнатна квартира, загальною площею 40,64 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 ;

3) однокімнатна квартира що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 47,28 кв.м.

Також за час перебування у шлюбі ними було придбано наступне рухоме майно:

1) автомобіль марки Toyota, модель «Avensis», державний номер НОМЕР_1 , придбаний у 2016 році за 14000 доларів США, який відповідач продав у 2021 році ОСОБА_7 . Від продажу автомобіля відповідач не надав їй грошових коштів, розпорядився грошовими коштами на власний розсуд, не порадившись з нею;

2) автомобіль марки Ford, модель «Escape», 2018 року випуску, придбаний у 2020 році, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був відчужений відповідачем 06 лютого 2021 року, вартістю 15700 доларів США. Від продажу автомобіля відповідач не надав їй грошових коштів, розпорядився грошовими коштами від продажу автомобіля на власний розсуд, не порадившись з нею;

3) шафа-купе, бежевого кольору для спальної кімнати, придбана у 2016 році, вартістю 10000 грн.;

4) спальний гарнітур у дитячу кімнату, вартістю 10000 грн, придбаний у 2016 році;

5) кухонний гарнітур з газовою плитою, витяжкою, вартістю 27000 грн, придбаний у 2016 році;

6) духова шафа, вартістю 10000 грн, придбана у 2016 році;

7) телевізор марки «Samsung», придбаний у 2016 році, вартістю 15000 грн;

8) соковижималка вартістю 10000 грн, придбана у 2020 році;

9) холодильник марки «Bosh», придбаний у 2021 році, вартістю 15000 грн;

10) диван у дитячу кімнату голубого та рожевого кольору, придбаний у 2021 році вартістю 15000 грн;

11) дві шафи-купе: у дитячу кімнату білого кольору, вартістю 5000 грн, придбані у 2021 році, у прихожій кімнаті, коридорі коричневого кольору, вартістю 7000 грн, придбану у 2021 році.

Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить:

- встановити факт проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01 вересня 2012 року по 17 жовтня 2015 року;

- визнати об`єктом спільної сумісної власності, набутого під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 85,22 кв.м; однокімнатну квартиру, загальною площею 40,64 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ; однокімнатну квартиру, загальною площею 40,64 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 ; майнові права на однокімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 47,28 кв.м; автомобіль марки Toyota, модель «Avensis», державний номер НОМЕР_1 , придбаний у 2016 році за 14000 доларів США, який відповідач продав у 2021 році ОСОБА_7 ; автомобіль марки Ford, модель «Escape», 2018 року випуску, придбаний у 2020 році, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був відчужений відповідачем 06 лютого 2021 року, вартістю 15700 доларів США; шафу-купе, бежевого кольору для спальної кімнати, придбану у 2016 році, вартістю 10000 грн; спальний гарнітур у дитячу кімнату, вартістю 10000 грн, придбаний у 2016 році; кухонний гарнітур з газовою плитою, витяжкою, вартістю 27000 грн, придбаний у 2016 році; духову шафу, вартістю 10000 грн, придбану у 2016 році; телевізор марки «Samsung», придбаний у 2016 році, вартістю 15000 грн; соковижималку вартістю 10000 грн, придбану у 2020 році; холодильник марки «Bosh», придбаний у 2021 році, вартістю 15000 грн; диван у дитячу кімнату голубого та рожевого кольору, придбаний у 2021 році вартістю 15000 грн; дві шафи-купе у дитячу кімнату білого кольору, вартістю 5000 грн, придбані у 2021 році, у прихожій кімнаті, коридорі коричневого кольору, вартістю 7000 грн, придбану у 2021 році;

- визнати за ОСОБА_4 право власності на: частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 85,22 кв.м; частину однокімнатної квартири, загальною площею 40,64 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ; частину однокімнатної квартири, загальною площею 40,64 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 ; частину майнових прав на об`єкт нерухомості однокімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 47,28 кв.м;

- стягнути зі ОСОБА_2 на її користь: частину коштів вартості реалізованого спільного майна (1/2 частину реалізованого автомобіля марки «Ford» модель «Escape», 2018 року випуску, придбаного у 2020 році, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був відчужений відповідачем 06 лютого 2021 року, вартістю 15700 доларів США), а саме 7850 доларів США, що згідно курсу Національно банку України, станом на 09 травня 2022 року еквівалентно 229612 грн 50 коп.; частину коштів вартості реалізованого спільного майна (1/2 частину реалізованого автомобіля марки Toyota, модель «Avensis», державний номер НОМЕР_1 , придбаного у 2016 році за 14000 доларів США, який відповідач продав у 2021 році ОСОБА_7 ), а саме 7000 доларів США, що згідно курсу Національно банку України, станом на 09 травня 2022 року еквівалентно 204750 грн;

- визнати за ОСОБА_4 право власності на: холодильник марки «Bosh», придбаний у 2021 році, вартістю 15000 грн, диван у дитячій кімнаті голубого та рожевого кольору, придбаний у 2021 році вартістю 15000 грн та дві шафи-купе: у дитячій кімнаті білого кольору, вартістю 5000 грн, придбана у 2021 році, та у прихожій кімнаті-коридорі коричневого кольору, вартістю 7000 грн, придбана у 2021 році;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на: частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 85,22 кв.м; частину однокімнатної квартири, загальною площею 40,64 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ; частину однокімнатної квартири, загальною площею 40,64 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 ; частину майнових прав на об`єкт нерухомості однокімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 47,28 кв.м;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на: шафу-купе бежевого кольору для спальної кімнати, придбаної у 2016 році, вартістю 10000 грн, спальний гарнітур у дитячу кімнату, вартістю 10000 грн, придбаного у 2016 році, кухонний гарнітур з газовою плитою, витяжкою, вартістю 27000 грн, придбаного у 2016 році, духову шафу, вартістю 10000 грн, придбаної у 2016 році, телевізор марки «Samsung», придбаний у 2016 році, вартістю 15000 грн, соковижималку вартістю 10000 грн, придбану у 2020 році.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 14 липня 2022 року вжито заходи забезпечення позову у вказаній справі.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18 липня 2022 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 26 липня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

15 липня 2022 року ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник адвокат Недведський О.О., звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 17 жовтня 2015 року між сторонами було зареєстровано шлюб. У період перебування у шлюбі сторонами була придбана на підставі договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості квартира за адресою: АДРЕСА_6 . Крім того, ОСОБА_2 у вищевказану квартиру було придбано майно на загальну суму 99298 грн.

Враховуючи те, що майно було придбане позивачем та відповідачем в період шлюбу, отже, воно належить їм, як подружжю на праві спільної сумісної власності, тому він має намір поділити вищезазначене майно шляхом визначення за ним частки квартири в порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Посилаючи на вказані обставини, просить суд:

- визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 59,9 кв.м, 32,5 кв.м житловою площею; стільницю мармур росо 0,4, стільницю мармур росо 1.0, стільницю мармур 0,6, корпус дуб молочний фасади Шамоні світлий, сушку 600, соната ліжко 1600 сонома білий, соната тумбу приліжкову сонома білий, волна к/з зевс сонома делюкс, шафу-купе стандарт 16, двері фотодрук 1,6, полицю додаткову, шафу-купе стандарт 14, двері фотодрук 1,4, полицю додаткову, блок ящиків, передпокій « ОСОБА_8 » сонома, тумбу взуттєву «ТО-12» сонома, стіл журнальний «Мадрид» дуб сонома, телефон apple iPhone pro max 128 Gb Gold, два телевізори 43 smart, пральну машинку prime;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на: частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 59,9 кв.м, 32,5 кв.м житловою площею та стільницю мармур росо 0,4, стільницю мармур росо 1.0, стільницю мармур 0,6, корпус дуб молочний фасади Шамоні світлий, сушку 600, соната ліжко 1600 сонома білий, соната тумбу приліжкову сонома білий, волна к/з зевс сонома делюкс, шафу-купе стандарт 16, двері фотодрук 1,6, полицю додаткову, шафу-купе стандарт 14, двері фотодрук 1,4, полицю додаткову, блок ящиків, передпокій « ОСОБА_8 » сонома, тумбу взуттєву «ТО-12» сонома, стіл журнальний «Мадрид» дуб сонома, телефон apple iPhone pro max 128 Gb Gold, два телевізори 43 smart, пральну машинку prime.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20 липня 2022 року вжито заходи забезпечення позову у вказаній справі.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20 липня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

У відзиві на позовну заяву представник позивачки ОСОБА_4 адвокат Шершак-Гукова А.М. у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя просить відмовити. Зазначає, що ОСОБА_4 не спростовується той факт, що квартира, яка знаходиться адресою: АДРЕСА_6 належить їй на праві приватної власності, була придбана у період перебування у шлюбі зі ОСОБА_2 . Проте, вказане нерухоме майно не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки грошові кошти для придбання вказаної квартири були отримані ОСОБА_4 від своїх батьків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які протягом свого життя заощаджували грошові кошти з метою придбання житла для доньки. ОСОБА_4 особисто, одноособово виконувала умови договору шляхом здійснення платежів за договором купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості № 149 - ПК16-3/2017 від 08 грудня 2017 року.

Що стосується придбання ОСОБА_2 майна, вказує, що грошові кошти для придбання речей, вбудованих меблів, техніки та предметів інтер`єру також надавались батьками ОСОБА_4 для обладнання квартири. Що стосується меблів та телевізорів, зазначених у позовній заяві, то вказані речі також придбавались за рахунок батьків ОСОБА_4 . Зауважує, що майно, визначене згідно переліку видаткової накладної № ФОП 002533, яке ОСОБА_2 має намір визнати сумісною власністю подружжя, є вбудованим і здійснити його виділ неможливо, оскільки його виготовлення здійснювалось за індивідуальними замірами. Згідно наданих позивачем квитанцій отримувачем/замовником майна, що є предметом спору, зазначено ОСОБА_2 , про те, дані відомості не відповідають реальним обставинам, оскільки позивач грошових коштів не надавав, а лише допомагав дружині замовити та придбати майно за кошти її батьків.

Вказує, що позивач ОСОБА_2 згідно трудового договору № 3 від 27 червня 2022 року працює слюсарем-ремонтником та отримує заробітну плату в сумі 6600 грн і не може підтвердити свою платоспроможність придбавати речі, про які адвокат Недведський О.О. зазначає в позові.

Судження адвоката Недведського О.О. щодо придбання телефону apple iphone pro max 128 GB GOLD не відповідають дійсності, оскільки вказаний телефон позивач ОСОБА_2 вилучив із користування та розпорядження відповідачки ОСОБА_4 та залишив у своєму розпорядженні наприкінці березня 2022 року. Доказів наявності у розпорядженні та користуванні ОСОБА_4 телефона apple iphone pro max 128 GB GOLD до позовної заяви не долучено. Документально підтверджений факт придбання ОСОБА_2 вказаного телефону в жодній мірі не доводить факту користування та розпорядження ним саме ОСОБА_4 .

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 15 вересня 2022 року об`єднано в одне провадження цивільну справу № 591/2816/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя з цивільною справою № 591/2761/22 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на майно та поділ спільного майна подружжя. Об`єднаній справі присвоєно № 591/2761/22.

У відзиві представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Недведський О.О. в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на майно та поділ спільного майна подружжя просить відмовити. Зазначає, що позивачка стверджує, що вони познайомились у серпні 2012 року, при цьому, не надає жодних посилань за яких умов та де саме вони познайомились, а також де разом проводили час, хто може підтвердити ці обставини, не надано допустимих доказів на підтвердження цих фактів, крім того взагалі ні підтверджено документальним чином факт відпочинку спільно у Єгипті. Вказує, що позивачка вводить суд в оману намагаючись в такий спосіб включити майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , придбане відповідачем за власні кошти та належить йому на праві особистої приватної власності таким, що є спільним сумісним майном подружжя на підставі встановлення юридичного факту.

Твердження позивачки, що плануючи збільшення сім`ї у період з 2012 року по 2015 рік також не заслуговують на увагу, оскільки враховуючи факт того, що позивачкою не підтверджений факт заощадження та не надано належних да допустимих доказів походження чи наявності заощадження, які могли бути використані нею при придбанні майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 та належить відповідачу на праві приватної власності, оскільки придбане за особисті кошти.

Наголошує, що за весь час існування сім`ї сторін позивачка фактично не мала та не має постійного прибутку, а намагається лише вирішуючи власні проблеми та непорозуміння в своїй сім`ї, не бажаючи взагалі працевлаштовуватись задля забезпечення власних потреб та дітей отримати компенсацію з частини майна, при цьому не надаючи належних да допустимих доказів, тому суд при ухваленні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо.

Факт придбання нерухомого майна за особисті кошти у відповідача підтверджується належними та допустимими доказами.

Крім того, просить прийняти до уваги незрозумілість визначення вартості майна всупереч вимог закону щодо дійсної вартості майна з урахуванням особливості майна, якісних показників та ступеня зносу.

У відповіді на відзив представник позивачки ОСОБА_4 адвокат Шершак-Гукова А.М. зазначила, що факт народження спільної дитини у 2013 році та тривалість вагітності в середньому 9 календарних місяців є беззаперечним доказом перебування ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у подружніх відносинах та проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, тому відсутність в позовній заяві конкретизації щодо місця та обставин знайомства ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в жодній мірі не спростовує початку подружніх відносин у 2012 році та проживання однією чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу з 2012 року. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує.

Таким чином, ставлячи під сумнів наявність доходів та платоспроможності ОСОБА_4 у період проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу та в подальшому під час перебування у шлюбі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , адвокат ОСОБА_3 фактично спростовує презумпцію спільності права власності подружжя на майно, відтак, обов`язок доказування вказаних обставин покладається безпосередньо на нього.

Що стосується придбання нерухомого майна за особисті кошти ОСОБА_2 , то твердження представника ОСОБА_2 не відповідають дійсності.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18 жовтня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_4 адвоката Шершак-Гукової А.М. про призначення судової технічної експертизи (фізико-хімічного дослідження) у даній справі.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 22 листопада 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_4 адвокат Шершак-Гукова А.М. позов підтримала та заперечила проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Недведський О.О. заперечили проти позову ОСОБА_4 та просили задовольнити поданий ними позов.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , яка є матір`ю ОСОБА_4 , повідомила, що її донька та ОСОБА_2 зустрічались з 2012 року, разом їздили на море в Єгипет. 03 вересня 2012 року вона переїхала до відповідача за адресою: АДРЕСА_8 , де проживали громадянським шлюбом, мали спільний побут, разом замовляли кухонний гарнітур, диван, комод в кімнату. Свідок приходила до них в гості постійно, допомагала їм, давала гроші та купляла їм різні речі для побуту. Коли народилася ОСОБА_11 , вона постійно приїжджала до них допомагати дочці, бо за освітою є медичним працівником. Також медсестра приїжджала на АДРЕСА_8 для догляду за дитиною. З роддому дитину забирали на АДРЕСА_9 вони продовжували проживати, але планували придбати більшу квартиру та хотіли народити другу дитину. Донька з відповідачем розписались 17 жовтня 2015 року. Весною 2015 року між сторонами стався конфлікт, після чого донька зібрала речі та з донькою почала проживати на зйомній квартирі. На зйомній квартирі позивачка жила не більше місяця. Через деякий час сторони помирились і ОСОБА_12 забрав їх назад на ОСОБА_13 . Квартиру по АДРЕСА_10 сторони придбавали спільно, спільно робили там ремонт. На квартиру по АДРЕСА_6 гроші давала свідок та її чоловік. У 2018 році батько позивачки отримав квартиру, оскільки стояв у черзі по інвалідності. Тому квартиру оформили на ОСОБА_14 . На придбання квартири свідок дала позивачці 25000 доларів США та золото. Документального підтвердження передачі грошей немає. У грудні 2017 року ОСОБА_15 купила квартиру. Дві квартири по АДРЕСА_11 сторони купили для дітей. У ОСОБА_12 були транспортні засоби, а також він має СТО, де і заробляв гроші.

Свідок ОСОБА_16 , яка є подругою позивачки та хрещеною доньки ОСОБА_11 , повідомила, що сторони познайомились у 2011 році, влітку 2012 року разом відпочивали в Єгипті. В кінці серпня на початку вересня 2012 року почали жити разом за адресою: АДРЕСА_8 . ОСОБА_17 працювала в школі № 22. Свідок приїздила до них в гості на АДРЕСА_8 . В кінці листопада 2012 року ОСОБА_15 завагітніла. Вони проживали разом. Спочатку квартира була більш холостяцькою, друга кімната взагалі була пустою, кухні не було. Свідок порекомендувала ОСОБА_17 майстра по меблям. Вони разом придбавали кухню, обирали диван, дитячий комод, дитяче ліжко, посуд. На дитину вони чекали, всі раділи. ОСОБА_17 готувала чоловіку їжу, зустрічала його з роботи. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька ОСОБА_11 . Хрестили її на день народження ОСОБА_12 , потім було святкування в ресторані. Після народження дитини протягом 2013-2014 років вони проживали там же на вул. Металургів. Весною 2015 року вони посварились і ОСОБА_17 переїхала від ОСОБА_12 з речами та донькою, але ненадовго і через декілька тижнів вона повідомила їй, що живе вже на ОСОБА_13 . Жили окремо менше місяця. Влітку 2015 року ОСОБА_17 повідомила, що вдруге вагітна. За адресою АДРЕСА_8 вони жили до 2016 року. Взимку 2016 року ОСОБА_17 повідомила, що вони будуть переїжджати на АДРЕСА_10 . Друга дитина народилася там. Також ОСОБА_17 повідомляла свідку про придбання ще двох квартир. До декрету вона мала свій дохід. У ОСОБА_12 є фірма з ремонту автомобілів.

Свідок ОСОБА_18 , яка є подругою позивачки, повідомила, що з ОСОБА_17 вона познайомилась влітку 2014 року, вони проживали в одному дворі по АДРЕСА_8 , разом гуляли з дітьми, багато часу проводили разом. У 2015, 2016 роках вона приходила до них в гості святкувати Новий рік. ОСОБА_19 переодягався в ОСОБА_20 , також були інші гості і родичі. Вдома у них було видно, що там проживає сім`я з дитиною. ОСОБА_15 готувала вечерю чоловіку, було багато особистих речей. З 2014 року по 2016 рік ОСОБА_17 проживала на АДРЕСА_8 , вони спілкувалися дуже часто. У ОСОБА_17 та ОСОБА_12 були нормальні сімейні відносини, як у чоловіка та дружини, сварок не було.

Свідок ОСОБА_21 , який є другом відповідача, повідомив, що знає ОСОБА_12 з 1992 року, мають дружні відносини. Він робив ремонт в усіх їхніх квартирах. З ОСОБА_17 вони познайомились в 2011-2012 році. Бував у них в гостях, ОСОБА_12 говорив, що у них є непорозуміння через дітей. ОСОБА_14 бачив по АДРЕСА_8 два рази, вона була в халаті, також в квартирі були дитячі речі, іграшки. ОСОБА_12 працював в ОСОБА_22 , Німеччині, заробляв гроші, тому купив квартиру і машину.

Свідок ОСОБА_23 , яка є сестрою позивачки повідомила, що 19 листопада 2011 року на її весіллі була ОСОБА_17 разом з ОСОБА_12 як пара. У 2012 році вони поїхали відпочивати до Єгипту, а з вересня 2012 року проживали разом по АДРЕСА_8 . Коли народилася ОСОБА_11 , то забирали її з пологового будинку разом. З пологового вони поїхали на Металургів. 21 вересня 2013 року було хрещення ОСОБА_11 . 17 жовтня 2015 року вони офіційно зареєстрували шлюб. ОСОБА_24 працювала в школі № 22, на роботу їздила з вул. Металургів, бо це поруч. Сторони придбавали диван, кухню, ліжко для ОСОБА_11 . Коли народився ОСОБА_25 , то переїхали на АДРЕСА_12 та свята вони святкували разом. Одного разу у них була сварка і ОСОБА_15 не жила з ОСОБА_12 менше місяця, потім вони помирились.

Свідок ОСОБА_26 , повідомив, що зі ОСОБА_2 вони товаришують більше 30 років, він є хрещеним його сина ОСОБА_27 . З 2012 року ОСОБА_12 жив по АДРЕСА_8 , багато часу вони проводили разом. У нього з ОСОБА_17 були відносини, коли саме він не пам`ятає. Потім ОСОБА_17 завагітніла та народила ОСОБА_11 . Зі слів ОСОБА_12 , у них були негаразди. Сам свідок її майже не бачив, вона часто жила у батьків. ОСОБА_12 працював у Німеччині, заробляв гроші. У 2013 році у ОСОБА_12 була інша жінка, з якою він мав намір скласти стосунки. Речей ОСОБА_17 в квартирі він не бачив, до 2015 року не проживали як одна сім`я.

Свідок ОСОБА_28 повідомив, що знає ОСОБА_12 з 2006 року, мають дружні стосунки. У 2012 році ОСОБА_12 познайомився з ОСОБА_17 . З самого початку їх відносини складались не дуже добре. По АДРЕСА_8 він бачив ОСОБА_17 декілька разів у 2012-2013 роках, її речей в квартирі не бачив. У 2013 році він дізнався, що ОСОБА_17 вагітна. Однак, у 2012 році у ОСОБА_12 була інша жінка ОСОБА_29 . ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_11 . Свідок забирав ОСОБА_12 , ОСОБА_17 та ОСОБА_11 з пологового будинку, відвіз їх на АДРЕСА_8 . До початку 2014 року він в квартирі не був. На початку 2014 року він приходив в квартиру і побачив, що ОСОБА_15 вивезла всі свої речі. Зі слів ОСОБА_12 він дізнався, що вона переїхала на іншу квартиру. У жовтні 2015 року заради дитини вони розписались, після чого їх відносини ще більше погіршились. Батьків ОСОБА_17 бачив пару раз. ОСОБА_12 забезпечував ОСОБА_17 матеріально, оскільки вона не працювала, була в декретній відпустці.

Свідок ОСОБА_30 повідомив, що знає ОСОБА_2 більше 30 років, часто зустрічались. З ОСОБА_17 познайомився в 2013 році, коли вона приходила до нього в магазин. В 2014 році вона переїжджала від ОСОБА_12 . ОСОБА_12 з ОСОБА_22 привіз кошти, займався машинами, квартири це його заслуга. З 2012 року по 2015 рік дитячих речей він не бачив. Ситуація у них складна, вони то жили, то не жили разом. У 2014 році ОСОБА_12 проживав разом з ОСОБА_29 , де саме свідку не відомо. Їх родинні свята він не відвідував, але був з дружиною на святкуванні року ОСОБА_11 в ресторані. З 2012 року по 2022 рік зустрічалися разом з ОСОБА_12 та дітьми.

Заслухавши думку відповідача та представників сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_5 , батьками якої є позивачка ОСОБА_31 та відповідач ОСОБА_2 (т. 1, а.с. 38).

17 жовтня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, зареєстрований Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 845 (т. 1, а.с. 37, 101).

Під час шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_6 , батьком якого є відповідач (а.с. 39).

З 03 вересня 2012 року по 25 квітня 2019 року позивачка була працевлаштована на посаді учителя-логопеда логопедичного пункту управління освіти і науки Сумської міської ради при Комунальній установі Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 22 (т. 1, а.с. 42-43).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за відповідачем ОСОБА_2 зареєстровано на праві приватної власності наступне нерухоме майно:

- квартира загальною площею 40,64 кв.м, житловою площею 15,2 кв.м за адресою АДРЕСА_3 , підстава для державної реєстрації: додаткова угода, серія та номер: 1, виданий 10.09.2017, видавник: ОСОБА_2 /ТОВ «Фінансова компанія «Сумбуд-інвест»; договір про участь у Фонді фінансування будівництва виду А, серія та номер: 17, виданий 25.02.2016, видавник: ОСОБА_2 /ТОВ «Фінансова компанія «Сумбуд-інвест»; довідка про 100 (сто) відсоткове виконання обов`язків довірителя, серія та номер: 17/115л-51, виданий 05.11.2018, видавник: ТОВ «Фінансова компанія «Сумбуд-інвест»;

- квартира загальною площею 40,64 кв.м, житловою площею 15,2 кв.м за адресою АДРЕСА_4 , підстава для державної реєстрації: договір про участь у Фонді фінансування будівництва виду А, серія та номер: 18, виданий 25.02.2016, видавник: ОСОБА_2 /ТОВ «Фінансова компанія «Сумбуд-інвест»; додаткова угода, серія та номер: 1, виданий 11.09.2017, видавник: ОСОБА_2 /ТОВ «Фінансова компанія «Сумбуд-інвест»; довідка про 100 (сто) відсоткове виконання обов`язків довірителя, серія та номер: 18/114л-55, виданий 05.11.2018, видавник: ТОВ «Фінансова компанія «Сумбуд-інвест»;

- квартира загальною площею 85,22 кв.м, житловою площею 47 кв.м за адресою АДРЕСА_2 , підстава для державної реєстрації: свідоцтво про право власності, серія та номер: № НОМЕР_3 , виданий 09.04.2015, видавник: Реєстраційна служба Сумського міського управління юстиції Сумської області;

- квартира за адресою АДРЕСА_1 , підстава для державної реєстрації: свідоцтво про право власності, ЯЯЯ/718110, 09.03.2006, виконавчий комітет Сумської міської ради (т. 1, а.с. 30-31, 67, 68, 69).

Відповідно до договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості від 12 листопада 2018 року № 164-ПК16-4/2018, укладеного між ТОВ «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Аруна-Капітал» та ОСОБА_2 , останній купив майнові права на об`єкт нерухомості, а саме: квартиру, яка розташована в об`єкті капітального будівництва за адресою: АДРЕСА_5 загальною площею 47,28 кв.м (т. 1, а.с. 32-33, 34).

У свою чергу, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за позивачкою ОСОБА_4 зареєстрована на праві приватної власності квартира загальною площею 59,9 кв.м, житловою площею 32,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_6 , підстава для державної реєстрації: договір про інвестування у будівництво житла, серія та номер: 33, виданий 08.12.2017, видавник: ТОВ «ВКП «Нотехс» / Шрамко К.О., акт приймання-передачі квартири, серія та номер: б/н, виданий 30.01.2020, видавник: ТОВ «ВКП «Нотехс» / Шрамко К.О., додаткова угода, серія та номер: 1, виданий 23.10.2019, видавник: ТОВ «ВКП «Нотехс» / Шрамко К.О., довідка, серія та номер: 2/9, виданий 30.01.2020, видавник: ТОВ «ВКП «Нотехс» (т. 1, а.с. 115-116, 139-140, 153 на звороті-163).

За час перебування сторін у шлюбі ними було придбано наступне рухоме майно: холодильник марки «Bosh», диван у дитячій кімнаті голубого та рожевого кольору, дві шафи-купе: у дитячій кімнаті білого кольору та у прихожій кімнаті-коридорі коричневого кольору, шафу-купе, бежевого кольору для спальної кімнати, спальний гарнітур у дитячу кімнату, кухонний гарнітур з газовою плитою, витяжкою, духову шафу, телевізор марки «Samsung», соковижималку, стільницю мармур росо 0,4, стільницю мармур росо 1,0, стільницю мармур росо 0,8, корпус дуб молочний фасади Шамоні світлий, сушка 600 (1 піддон), соната ліжко 1600 сонома/білий, соната тумба приліжкова сонома/білий, волна к/з зевс сонома делюкс, шафу-купе стандарт 16, двері фотодрук 1,6, полицю додаткову, шафу-купе стандарт 14, двері фотодрук 1,4, полицю додаткову, блок ящиків, передпокій «Наталя» сонома, тумбу взуттєву «ТО-12» сонома, стіл журнальний «Мадрид» дуб сонома, два телевізори «Grunhelm» 43 smart, пральну машину «Prime» (т. 1, а.с. 102-104, 110-113). Вказані обставини визнані також сторонами в судовому засіданні.

За повідомленням Територіального сервісного центру МВС № 5946 (ТСЦ МВС № 5946) Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Сумській області (філія ГСЦ МВС) згідно з обліковими даними ЄДР МВС за ОСОБА_2 зареєстрований автомобіль ОСОБА_32 , 2011 року випуску, сірого кольору на підставі митних документів. 06.02.2021 вказаний транспортний засіб перереєстровано на ОСОБА_7 на підставі договору СГ від 06.02.2021 № 6723/21/002241 ТОВ «Суми Автомаксимум»;

30.01.2021 ОСОБА_2 набув у свою власність автомобіль Ford Escape, 2018 року випуску, на підставі договору купівлі-продажу від 30.01.2021 №5946/2021/2412798, укладеного в ТСЦ № 5946 РСЦ МВС в Сумській області. 06.02.2021 вказаний транспортний засіб перереєстровано на ОСОБА_33 на підставі договору купівлі-продажу від 06.02.2021 № 5946/2021/2424104, укладеного в ТСЦ № 5946 РСЦ МВС в Сумській області (т. 1, а.с. 173 на звороті).

Як вбачається з договору комісії від 06 лютого 2021 року № 6723/21/002241, укладеного між ТОВ «Суми Автомаксимум» та ОСОБА_2 , сторонами цього договору узгоджена ціна продажу автомобіля Toyota Avensis, 2011 року випуску, сірого кольору, а саме: 12000 грн (т. 1, а.с. 177).

На підставі договору купівлі-продажу від 06 лютого 2021 року № 6723/21/002241, укладеного між ТОВ «Суми Автомаксимум» та ОСОБА_7 , останній придбав автомобіль Toyota Avensis, 2011 року випуску, сірого кольору, за ціною 12000 грн (т. 1, а.с. 176 на звороті).

Крім того, 06 лютого 2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_34 був укладений договір купівлі-продажу № 5946/2021/2424104, відповідно до умов якого відповідач продав автомобіль Ford Escape, 2018 року випуску, білого кольору за ціною 45000 грн (т. 1, а.с. 175).

Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 3.06.99 №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно із частинами першою, другою статті 21 СК шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини першої статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Разом із тим, нормою статті 74 СК України визначено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю.

Наведені вище правові висновки суду повністю узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №244/4801/13-ц, від 28 листопада 2018 року в справі №127/11013/17, від 16 січня 2019 року у справі №343/1821/16-ц, від 27 лютого 2019 року у справі №522/25049/16-ц, від 27 березня 2019 року у справі №354/693/17-ц, від 17 квітня 2019 року у справі №490/6060/15-ц, від 15 серпня 2019 року у справі №588/350/15, від 23 вересня 2019 року у справі №279/2014/15-ц, від 10 жовтня 2019 року у справі №748/897/18, від 11 грудня 2019 року в справі №712/14547/16-ц, від 12 грудня 2019 року у справі №490/4949/17, від 18 грудня 2019 року в справі №761/3325/17-ц, від 24 січня 2020 року в справі №490/10757/16-ц, від 09 листопада 2020 року №757/8786/15-ц.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі №524/10054/16, від 11 квітня 2023 року у справі №165/2346/20.

Надаючи оцінку сукупності доказів, суд дійшов висновку, що знайшов підтвердження матеріалами справи той факт, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у період з 05 серпня 2013 року по 16 жовтня 2015 року перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, під час яких вони проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, святкували родинні події та свята, проводили ремонтні роботи за місцем спільного проживання. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_11 . Допитані в судовому засіданні свідки як зі сторони позивачки, так і зі сторони відповідача підтвердили той факт, що відповідач забирав позивачку з новонародженою дитиною з пологового будинку до його квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Також факт проживання сторін разом з дочкою ОСОБА_11 за цією адресою підтверджується спільними фотокартками, а також даними медичної картки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обмінної карти пологового будинку, направленнями на медичні обстеження, де місцем постійного проживання позивачки ОСОБА_4 та малолітньої ОСОБА_5 вказана адреса: АДРЕСА_1 . У вказаній медичній документації відповідач ОСОБА_2 разом з позивачкою ОСОБА_4 як надавали письмову згоду на вакцинацію дочки ОСОБА_11 , так і писали письмову відмову від вакцинації дитини, що, на думку суду, свідчить про існування між ними усталених відносин, притаманних подружжю (т. 1, а.с. 40-41, т. 2, а.с. 1 на звороті, 6-12).

За таких обставин, суд дійшов висновку про доведеність факту спільного проживання сторін як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з 05 серпня 2013 року по 16 жовтня 2015 року та про наявність підстав для задоволення позову в цій частині вимог.

Водночас, заявлені позовні вимоги про встановлення факту проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 01 вересня 2012 року по 04 серпня 2013 року не підтверджені належними допустимими, достовірними та достатніми доказами, тому у задоволенні позовних у цій частині суд вважає необхідним відмовити.

Наслідками встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є встановлення належності їм майна на праві спільної сумісної власності на підставі статті 74 СК України.

Згідно зі статтею 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

У статті 60 СК України (яка міститься у главі 8 цього Кодексу) закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таке ж положення містить і стаття 368 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Згідно частини першої статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).

Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування, а також майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Згідно із статтею 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 № 11 поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України), відповідно до частин другої-третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (частина четверта статті 65 СК України).

Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Що стосується премії, нагороди, одержаних за особисті заслуги, суд може визнати за другим з подружжя право на їх частку, якщо буде встановлено, що він своїми діями сприяв її одержанню.

Судом встановлено, що сторони у справі, проживаючи однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 05 серпня 2013 року по 16 жовтня 2015 року та в подальшому під час шлюбу, який був зареєстрований 17 жовтня 2015 року, в результаті спільної праці і за спільні грошові кошти придбали нерухоме та рухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 85,22 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; однокімнатну квартиру загальною площею 40,64 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ; однокімнатну квартиру, загальною площею 40,64 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 ; майнові права на однокімнатну квартиру загальною площею 47,28 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 ; холодильник марки «Bosh», диван у дитячій кімнаті голубого та рожевого кольору, дві шафи-купе: у дитячій кімнаті білого кольору та у прихожій кімнаті-коридорі коричневого кольору, шафу-купе, бежевого кольору для спальної кімнати, спальний гарнітур у дитячу кімнату, кухонний гарнітур з газовою плитою, витяжкою, духову шафу, телевізор марки «Samsung», соковижималку; квартиру загальною площею 59,9 кв.м, житловою площею 32,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 ; стільницю мармур росо 0,4, стільницю мармур росо 1,0, стільницю мармур росо 0,8, корпус дуб молочний фасади Шамоні світлий, сушка 600 (1 піддон), соната ліжко 1600 сонома/білий, соната тумба приліжкова сонома/білий, волна к/з зевс сонома делюкс, шафу-купе стандарт 16, двері фотодрук 1,6, полицю додаткову, шафу-купе стандарт 14, двері фотодрук 1,4, полицю додаткову, блок ящиків, передпокій « ОСОБА_8 » сонома, тумбу взуттєву «ТО-12» сонома, стіл журнальний «Мадрид» дуб сонома, два телевізори «Grunhelm» 43 smart, пральну машину «Prime».

Відтак, указане майно є спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , а їх частки у цьому майні є рівними. При цьому, на думку суду, презумпція спільності права власності належними та допустимими доказами не спростована. За таких обставин, заперечення відповідача про те, що спірні квартири були придбані за його особисті кошти суд не приймає до уваги, оскільки вони не підтверджені належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами. Відповідно, суд відхиляє доводи позивачки про те, що зареєстрована за нею на праві власності квартира була придбана за кошти, подаровані її батьками, оскільки ці доводи не підтверджені належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами. Покази свідка ОСОБА_9 про те, що вона подарувала доньці ОСОБА_4 кошти в сумі 25000 доларів та золоті прикраси для придбання нею квартири не є належними і допустимими доказами у розумінні ст.ст. 76-81 ЦПК України, тому суд їх не приймає до уваги.

Разом з тим, вирішуючи спір в частині поділу спірного рухомого майна в натурі, а саме меблів та побутової техніки, суд враховує наступне.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 23 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Саме таких висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц, які відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України мають враховуватися судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

У позовній заяві позивачка визначила вартість спірного рухомого майна, а саме: шафи-купе, бежевого кольору для спальної кімнати вартістю 10000 грн; спального гарнітуру у дитячу кімнату, вартістю 10000 грн; кухонного гарнітуру з газовою плитою, витяжкою, вартістю 27000 грн; духової шафи, вартістю 10000 грн; телевізора марки «Samsung» вартістю 15000 грн; соковижималки вартістю 10000 грн; холодильника марки «Bosh» вартістю 15000 грн; дивану у дитячу кімнату голубого та рожевого кольору вартістю 15000 грн; двох шафи-купе у дитячу кімнату білого кольору, вартістю 5000 грн, у прихожій кімнаті, коридорі коричневого кольору, вартістю 7000 грн. Як пояснила в судовому засіданні позивачка, вартість майна вона визначила самостійно, виходячи з його вартості станом на момент придбання цього майна.

Однак, відповідач не погодився з вартістю спірного майна, вважаючи її завищеною, оскільки не враховано ступінь фізичного зносу майна.

Оскільки сторонами не досягнуто згоди щодо вартості майна, на роз`яснене сторонам право проведення судової товарознавчої експертизи клопотання про призначення експертизи до суду не надходило, тому виходячи з положень статті 70 СК України щодо рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності, суд вважає за можливе провести поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнавши за кожним з подружжя право на рівні частки спірного майна.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивачки грошової компенсації за продані ним автомобілі, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що спірні автомобілі, а саме: Toyota Avensis, 2011 року випуску, сірого кольору та Ford Escape, 2018 року випуску, білого кольору були придбані відповідачем під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, тому вищезазначене майно є спільним майном подружжя й підлягає поділу. Оскільки ОСОБА_2 розпорядився спірними автомобілями на власний розсуд без письмової згоди ОСОБА_4 , то остання має право на грошову компенсацію 1/2 вартості спірних транспортних засобів.

Водночас, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц дійшов висновку, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

В судовому засіданні позивачка пояснила суду, що визначена нею у позовній заяві вартість майна була здійснена нею самостійно, виходячи з реальної ціни купівлі відповідачем цих автомобілів. Відповідач не погодився з визначеною позивачкою вартістю транспортних засобів та вважав, що треба брати вартість майна, яка вказана у відповідних правовстановлюючих документах.

Оскільки вартість майна, що підлягає поділу, у разі недосягнення згоди між подружжям, визначається на час розгляду справи, а не на час продажу майна одним із подружжя проти волі іншого, за обставин відсутності в матеріалах справи даних про дійсну вартість спірних автомобілів станом на день розгляду справи, а також з огляду на те, що судом було роз`яснено право сторін на призначення судової автотоварознавчої експертизи для визначення дійсної вартості майна, на що вони відповіли відмовою, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у цій частині у зв`язку з його необґрунтованістю.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_2 в частині визнання за ним права власності на частину телефону apple iPhone pro max 128 Gb Gold, то під час судового розгляду було встановлено, що позивачка відчужила спірний телефон іншій особі, тому відсутні підстави для визнання за відповідачем права власності на частину цього майна, оскільки станом на момент ухвалення судового рішення позивачка не є його власником.

Отже, позови ОСОБА_4 та ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню і за позивачкою та відповідачем в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя слід визнати право власності по 1/2 частині за кожним на наступе нерухоме та рухоме майно, а саме:

- квартиру загальною площею 85,22 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- однокімнатну квартиру загальною площею 40,64 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ;

- однокімнатну квартиру, загальною площею 40,64 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 ;

- майнові права на однокімнатну квартиру загальною площею 47,28 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 ;

- холодильник марки «Bosh», диван у дитячій кімнаті голубого та рожевого кольору, дві шафи-купе: у дитячій кімнаті білого кольору та у прихожій кімнаті-коридорі коричневого кольору, шафу-купе, бежевого кольору для спальної кімнати, спальний гарнітур у дитячу кімнату, кухонний гарнітур з газовою плитою, витяжкою, духову шафу, телевізор марки «Samsung», соковижималку;

- квартиру загальною площею 59,9 кв.м., житловою площею 32,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 ,;

- стільницю мармур росо 0,4, стільницю мармур росо 1,0, стільницю мармур росо 0,8, корпус дуб молочний фасади Шамоні світлий, сушка 600 (1 піддон), соната ліжко 1600 сонома/білий, соната тумба приліжкова сонома/білий, волна к/з зевс сонома делюкс, шафу-купе стандарт 16, двері фотодрук 1,6, полицю додаткову, шафу-купе стандарт 14, двері фотодрук 1,4, полицю додаткову, блок ящиків, передпокій «Наталя» сонома, тумбу взуттєву «ТО-12» сонома, стіл журнальний «Мадрид» дуб сонома, два телевізори «Grunhelm» 43 smart, пральну машину «Prime».

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_2 суд вважає необхідним відмовити за необґрунтованістю.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України.

Оскільки суд частково задовольнив позовну вимогу ОСОБА_4 немайнового характеру в частині встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, з огляду на немайновий характер якої визначити точну вартість неможливо, тому судовий збір за цією вимогою покладається на сторін порівну: 2481 грн * 0,4 / 50 % = 496 грн 20 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. Майнові вимоги ОСОБА_4 в частині поділу майна подружжя задоволені на 40 % (884231 грн * 100 % / 2269218,50 грн), тому за цією вимогою судовий збір визначається наступним чином: 12405 грн * 40 % = 4962 грн, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Також судом частково задоволено заяву позивачки про забезпечення позову, за подання якої вона сплатила судовий збір у сумі 496 грн 20 коп., тому половина суми судового збору підлягає стягненню з відповідача на її користь: 496,20 грн / 50 % = 248 грн 10 коп.

Отже, загальна сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки становить 5706 грн 30 коп. із розрахунку: 496,20 грн + 4962 грн + 248,10 грн.

У свою чергу, позов ОСОБА_2 задоволено на 96,72 % (625450 грн * 100 % / 646649 грн), тому з позивачки на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 6254 грн 39 коп. (96,72 % від 6466,49 грн). Також судом частково задоволено заяву відповідача про забезпечення позову, за подання якої ним сплачено судовий збір у сумі 496 грн 20 коп., тому половина суми судового збору підлягає стягненню з позивачки на користь відповідача: 496,20 грн / 50 % = 248 грн 10 коп.

Отже, загальна сума судового збору, яка підлягає стягненню з позивачки на користь відповідача становить 6502 грн 49 коп. із розрахунку: 6254,39 грн + 248,10 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 81, 82, 89, 141, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позови ОСОБА_4 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у період з 05 серпня 2013 року до 16 жовтня 2015 року.

У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частині за кожним на майно, а саме:

- квартиру загальною площею 85,22 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- однокімнатну квартиру загальною площею 40,64 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ;

- однокімнатну квартиру, загальною площею 40,64 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 ;

- майнові права на однокімнатну квартиру загальною площею 47,28 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 ;

- холодильник марки «Bosh», диван у дитячій кімнаті голубого та рожевого кольору, дві шафи-купе: у дитячій кімнаті білого кольору та у прихожій кімнаті-коридорі коричневого кольору, шафу-купе, бежевого кольору для спальної кімнати, спальний гарнітур у дитячу кімнату, кухонний гарнітур з газовою плитою, витяжкою, духову шафу, телевізор марки «Samsung», соковижималку;

- квартиру загальною площею 59,9 кв.м., житловою площею 32,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 ,;

- стільницю мармур росо 0,4, стільницю мармур росо 1,0, стільницю мармур росо 0,8, корпус дуб молочний фасади Шамоні світлий, сушка 600 (1 піддон), соната ліжко 1600 сонома/білий, соната тумба приліжкова сонома/білий, волна к/з зевс сонома делюкс, шафу-купе стандарт 16, двері фотодрук 1,6, полицю додаткову, шафу-купе стандарт 14, двері фотодрук 1,4, полицю додаткову, блок ящиків, передпокій « ОСОБА_8 » сонома, тумбу взуттєву «ТО-12» сонома, стіл журнальний «Мадрид» дуб сонома, два телевізори «Grunhelm» 43 smart, пральну машину «Prime».

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір у сумі 5706 грн 30 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 6502 грн 49 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повне судове рішення складено 01 травня 2023 року.

Суддя А.С. Северинова