Справа № 579/1551/23
УХВАЛА

25 липня 2023 року Суддя Кролевецького районного суду Сумської області Придатко В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , треті особи ОСОБА_5 , служба у справах дітей виконавчого комітету Кролевецької міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

24 липня 2023 року до Кролевецького районного суду Сумської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , треті особи ОСОБА_5 , служба у справах дітей виконавчого комітету Кролевецької міської ради, в якій позивачі просять визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку, що справа не підсудна Кролевецькому районному суду Сумської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом спору є право користування житлом.

Територіальною юрисдикцією (підсудністю) в цивільному судочинстві визначено розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Статтею 30 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Таким чином, враховуючи предмет позову, беручи до уваги, що заявлені позовні вимоги стосуються права користування нерухомим майном, на підсудність даної справи розповсюджуються положення ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що об`єкт нерухомого майна, про права користування яким заявлено вимоги, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до територіальної юрисдикції Дніпровського районного суду міста Києва.

Як роз`яснено в п.42 Постанови №3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до п. 41 вищевказаної Постанови Пленуму, перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Таким чином, виходячи із предмету спірних правовідносин та беручи до уваги, що заявлені позовні вимоги стосуються права користування спірним житлового приміщення, даний спір не підсудний Кролевецькому районному суду Сумської області, оскільки має розглядатись за правилами виключної підсудності в порядку, передбаченому ч.1 ст.30 ЦПК України, тобто за місцезнаходженням нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (стаття 125 Конституції України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів, у тому числі й територіальної.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне передати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , треті особи ОСОБА_5 , служба у справах дітей виконавчого комітету Кролевецької міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням для розгляду за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва (02105, м. Київ, вул. Пластова, 3).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 27, 30, 31, 260, 261, 353, 354 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , треті особи ОСОБА_5 , служба у справах дітей виконавчого комітету Кролевецької міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням передати до Дніпровського районного суду міста Києва (02105, м. Київ, вул. Пластова, 3), для розгляду за підсудністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст.261 ЦПК України.

СуддяВ. М. Придатко