УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року

м. Харків

справа № 638/5252/22

провадження № 2/638/1716/23

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Яковлевої В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Гасана М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду клопотання ОСОБА_1 про направлення цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за підсудністю,

у с т а н о в и в :

21 вересня 2022 року представник ОСОБА_2 адвокат Цієр Раїса Миколаївна звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2022 року клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Цієр Р.М. про поновлення строку для пред`явлення уточненої позовної заяви задоволено. Поновлено пропущений строк для пред`явлення уточненої позовної заяви. Прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Призначено судове засідання по справі.

18 січня 2023 року через канцелярію суду засобами поштового зв`язку відповідачкою ОСОБА_1 подано клопотання, в якому просить направити на адресу її фактичного проживання як внутрішньо переміщеної особи, а саме: АДРЕСА_1 , копію позовної заяви з усіма додатками до неї.

Направити справу для розгляду за підсудністю до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області за адресою: 37600, м. Миргород, Полтавська область, вул. Гоголя, 133.

У разі відмови у задоволенні клопотання про направлення справи за підсудністю за місцем її фактичного проживання, як внутрішньо переміщеної особи під час війни, до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, просить озгляд справи у її відсутність 19 січня 2023 року не проводити та відкласти розгляд справи до отримання позовної заяви із додатками до неї для ознайомлення та подачі відзиву.

Клопотання обгрунтовано тим, що з офіційного сайту Судової влади України стало відомо, що у провадженні суду знаходиться цивільна справа № 638/5252/22 за позовом адвоката Цієр Р.М. про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_2 . Зазначила, що на її адресу не надходила позовна заява з додатками до неї. Вважає, що пред`явлення позову про розірванням шлюбу адвокатом за угодою є неправильним і суперечить правовій позиції Верховного Суду. Крім того, законом не передбачено подачу позовом безпосередньо як самим адвокатом, так і за місцем здійснення ним своєї діяльності.

Зазначила, що наразі є внутрішньо переміщеною особою, яка разом із двома неповнолітніми дітьми проживають у відносно безпечному від бойових дій місті Миргороді Полтавської області по вулиці Грековій, 70, що територіально відноситься до юридичної підсудності Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, про що надала копію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином.

Адвокат Цієр Р.М., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_2 , подала клопотання, в якому просила розглянути справу без участі позивача, позовні вимоги задовольнити повністю.

18 січня 2023 року відповідачка ОСОБА_1 подала до суду клопотання, в якому, в разі відмови у задоволенні клопотання про направлення справи за підсудністю за місцем фактичного проживання як внутрішньо переміщеної особи, до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, просила розгляд справи у її відсутність 19 січня 2023 року не проводити та відкласти розгляд справи до отримання позовної заяви разом із додатками до неї для ознайомлення та подачі відзиву. 17 січня. Представник ОСОБА_1 - адвокат Яковенко Г.М. надав через систему «Електронний суд» заяву, в якій підтримав клопотання відповідачки.

Розглянувши подане клопотання, суд доходить таких висновків.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Аналогічні положення закріплені в частині першій статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

При зверненні до суду з відповідним позовом позивач повинен дотримуватися вимог закону щодо підсудності розгляду цивільних справ, передбачених главою 2 розділу І ЦПК України.

Поняття підсудності у цивільному судочинстві - це розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду цивільних справ. Підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи.

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція. Основними видами територіальної підсудності є, зокрема загальна, альтернативна та виключна. Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності.

Положеннями статті 27 ЦПК України визначено загальні положення підсудності справ за місцем проживання або місцезнаходження відповідача.

Відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Разом з тим, у відповідності до статті 28 ЦПК України позивачі, у встановлених законом випадках, наділені правом вибору підсудності справи (альтернативна підсудність).

Згідно положень частини другої статті 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

У позові зазначено місце реєстрації позивача: АДРЕСА_2 , що знаходиться на території Шевченківського району м. Харкова.

Місце реєстрації відповідачки у позові зазначено: АДРЕСА_2 , що знаходиться на території Шевченківського району м. Харкова.

Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 01 грудня 2022 року, позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Шевченківського району м. Харкова.

Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 01 грудня 2022 року, відповідачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Шевченківського району м. Харкова.

Інформація про зняття з реєстрації місця проживання як позивача, так і відповідачки, відсутня.

Доводи про можливість направлення справи за фактичним місцем проживання (перебування) відповідачки грунтуються на неправильному тлумаченні норм процесуального закону, посилання на пред`явлення позову за адвокатом за місцем здійснення ним своєї діяльності також є помилковими.

Таким чином, підсудність даної справи визначена правильно, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування) відповідачки.

Дана справа підсудна Дзержинському районному суду м. Харкова, а відтак правові підстави для направлення справи до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області за адресою: 37600, м. Миргород, Полтавська область, вул. Гоголя, 133, для розгляду за підсудністю за місцем фактичного проживання відповідачки як внутрішньо переміщеної особи, відсутні, тому клопотання задоволенню не підлягає.

Разом із тим, відповідно до вимог статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Отже, суд зауважує, що повідомлення відповідачкою суду адреси її фактичного проживання є підставою для виконання вимог статті 128 ЦПК України щодо належного її повідомлення про дату, час та місце проведення судового засідання, надіслання позову з доданими до нього документами, що, у свою чергу, є процесуальним обов`язком сторони.

Стосовно підписання та подання позову про розірвання шлюбу представником суд зазначає наступне.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України).

Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі

є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Частиною першою статті 58 ЦПК України встановлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду

в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представництво за своєю природою - це організаційне правовідношення, змістом якого є повноваження однієї особи (представника) діяти від імені, в інтересах іншої особи, яке виникає з договору, закону, акта органу публічної влади. Крім того, представництвом є діяльність представника, спрямована на реалізацію наданих йому повноважень. Змістом відносин представництва є повноваження, без яких останнє не може існувати. Як повноваження розуміють систему двох суб`єктивних прав представника, одне з яких є абсолютним, інше - відносним. Абсолютне право представника містить у собі можливість вчинення певних дій від імені та в інтересах особи, а відносне право полягає у тому, що представник вправі розраховувати на те, що всі юридичні наслідки, створені його діями, виникнуть лише для особи, яку він представляє, а не для самого представника.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

За змістом частини четвертої статті 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до частини першої статті 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Згідно з частиною другою статті 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до частини сьомої статті 177 ЦПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Судом встановлено, що позовна заява ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підписана представником ОСОБА_3 .

До позовної заяви додано належним чином засвідчені копії ордеру адвоката Цієр Р.М. серії АС № 104155 на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_2 та договору № 23/1 від 12 серпня 2022 року про надання адвокатських послуг на представництво інтересів.

Відповідно до пункту 1.1 цього договору предметом договору є підготовка та направлення позовної заяви про розлучення з ОСОБА_1 та подання усіх необхідних документів по справі до ухвалення рішення судом першої інстанції. Представництво інтересів клієнта у суді першої інстанції. Підготовка усіх необхідних документів до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Крім того, пунктом 1.2 договору визначено, що клієнт делегує адвокатському об`єднанню (представники якого можуть представляти інтереси клієнта) наступні права: представляти інтереси клієнта, зокрема у судах України всіх інстанцій та приймати участь у судових засіданнях, складати позовну заяву, підготувати позовні матеріали та подати їх в суд, знайомитися з матеріалами справи тощо.

Суд, встановивши, що до позовної заяви додано документи, які посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, представникові ОСОБА_2 - адвокату Цієр Р.М. надано всі процесуальні права та обов`язки, визначені для позивача, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі дійшов висновку про те, що представник позивача - адвокат Цієр Р.М. не мала встановлених законом процесуальних перешкод та обмежень для підписання та подання до суду позову про розірвання шлюбу від імені клієнта.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 09 липня 2021 року у справі № 607/10879/20.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Керуючись статтею 258 - 260 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_1 про направлення цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу для розгляду за підсудністю до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 19 січня 2023 року.

Суддя В. М. Яковлева