Дата документу 11.07.2023 Справа № 334/4354/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 334/4354/22 Головуючий у 1 інстанції: Фетісова М.В.
№ 22-ц/807/1239/23 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Онищенко Е.А.

секретар: Камалова В.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі адвоката Сердюк Романа Вікторовича на ухвалу Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 25 квітня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та зустрічною позовною заявою відповідачки ОСОБА_1 до позивача ОСОБА_2 про поділ спільних боргів подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 25 квітня 2023 року зустрічну позовну заяву визнано неподаною та повернуто відповідачці.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою судуОСОБА_1 в особі адвоката Сердюк Р.В. подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити матеріали справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі за зустрічним позовом та її об`єднання з первісною позовною заявою в одне провадження.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 421,5 кв.м., житловою площею 165 кв.м., що розміщений на земельній ділянці площею 1200 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , та поділити вказаний будинок наступним чином: визнати за ним право власності на такі об`єкти поповерхового плану Технічного паспорту: приміщення 1-1, площею 42,3 кв.м. (спортзал); приміщення 1-7 площею 12,6 кв.м. (передбанник); приміщення 1-6 площею 3,1 кв.м. (душова); приміщення 1-5 площею 3,6 кв.м. (сауна); приміщення 1-2 площею 10,5 кв.м. (коридор); приміщення 1-3 площею 4,8 кв.м. (бойлерна); приміщення 1-15 площею 24,1 кв.м. (кабінет); приміщення 1-17 площею 32,1 кв.м. (кінотеатр), а всього, площею 133,1 кв.м. Визнати за відповідачкою право власності на такі об`єкти: приміщення 1-14 площею 42,9 кв.м. (зала); приміщення 1-20 площею 25,5 кв.м. (спальня); приміщення 1-19 площею 8,9 кв.м. (санвузол з душем і джакузі); приміщення 1-18 площею 5 кв.м. (гардеробна); приміщення 1-22 площею 24,1 кв.м. (спальня); приміщення балкону площею 17,31 кв.м.; приміщення 1-24 площею 15,3 кв.м. (спальня), а всього, площею 139,01 кв.м. Визнати за ним право власності на 1/2 частину наступного майна: приміщення 1-4 площею 17,7 кв.м. (підвал для зберігання продуктів); приміщення 1-9 площею 32,1 кв.м. (гараж); приміщення 1-8 площею 7,8 кв.м. (прихожа); приміщення 1-13 площею 24,2 кв.м. (кухня); приміщення 1-11 площею 4,3 кв.м. (санвузол з душем); приміщення 1-12 площею 7,1 кв.м. (котельня); приміщення 1-10 площею 21,6 кв.м. (хол); приміщення 1-16 площею 19,4 кв.м. (коридор); приміщення 1-21 площею 17,4 кв.м. (передпокій); приміщення 1-23 площею 6,3 кв.м. (санвузол); приміщення 1-25 площею 2,6 кв.м. (коридор), а всього 160,5 кв.м. та залишити ці об`єкти у спільному володінні та користуванні сторін. Визнати права власності на 1/2 частину паркану та замощення біля будинку (тротуарну плитку) за адресою: АДРЕСА_1 . Визнати право володіння та користування 1/2 частиною земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

13.03.2023 до суду надійшла зустрічна позовна заява представника відповідачки адвоката Сердюка Р.В. до ОСОБА_2 , в якому він просить стягнути з позивача на користь відповідачки 167 350 доларів США.

Ухвалою про залишення зустрічної позовної заяви без руху від 13.03.2023 зустрічна позовна заява була залишена без руху, а відповідачці був визначений строк для усунення її недоліків. Ухвалою від 03.04.2023 відповідачці ОСОБА_1 був продовжений строк для усунення недоліків зустрічної позовної заяви, зазначених в ухвалі про залишення зустрічної позовної заяви без руху від 13.03.2023, до 07 квітня 2023 року.

У визначений судом строк недоліки зустрічної позовної заяви відповідачкою усунуті не були, тож суд першої інстанції визнав зустрічну позовну заяву неподаною та повернув.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до статті 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права та застосовує засади судочинства, серед яких розумні строки розгляду справи судом.

У практиці Європейського суду з прав людини зазначається, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (пункт 47 Рішення ЄСПЛ від 21 жовтня 2010 року у справі "Diya 97 проти України", справа № 19164/04).

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі "De Geouffre de la Pradelle v. France" від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

У § 36 рішення у справі "Bellet v. France" від 04 грудня 1995 року, заява № 23805/94, ЄСПЛ зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

За приписами ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Продовжуючи строк для усунення недоліків зустрічного позову, суд постановив ухвалу 3 квітня 2023 року, надавши строк для усунення недоліків до 7 квітня 2023 року. До недоліків суд відніс серед іншого відсутність доказів, що не може вважатися виправданим, позаяк такі докази можуть бути надані у разі їх наявності на наступних стадіях розгляду справи. Наданий судом строк для усунення недоліків є невиправдано малим та на це звернув увагу апелянт у апеляційній скарзі.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції).

Так у справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.

Також згідно рішення Європейського суду з прав людини не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення суду з прав людини Жоффр де ля Прадель проти Франції).

Допущені судом порушення норм процесуального права призвели до постановлення помилкової ухвали, що перешкоджає подальшому розгляду цієї справи, та в силу вимог ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду (вирішення процесуального питання про відкриття провадження у цій справі) до суду першої інстанції.

Оскільки судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, розподіл сум судового збору, пов`язаного із розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції у подальшому за загальними правилами ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі адвоката Сердюк Романа Вікторовича задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 25 квітня 2023 року у цій справі скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складено 19 липня 2023 року.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

Е.А. Онищенко