Справа № 643/2686/22
Провадження № 2/643/533/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2023 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Афанасьєва В.О., за участю секретаря судового засідання Мітягіна К.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь вартості витрат на навчання спільної доньки ОСОБА_3 , а саме 3 000 грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що позивач перебувала у шлюбі з відповідачем з ІНФОРМАЦІЯ_1 , у шлюбі у сторін народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 30.05.2019 року Московським районним судом м. Харкова було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь матері дитини ОСОБА_1 , починаючи з 29.05.2019 року і до повноліття дитини. Шлюб між сторонами розірвано 26.11.2019 року. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з позивачем. Посилається, що відповідач нехтує своїми обов`язками, ухиляється від утримання, виховання та навчання сина, не проявляє щодо нього батьківської турботи, не цікавиться його життям та здоров`ям, не утримує матеріально.

ОСОБА_3 почала навчатись у мовному центрі ПП «Лінгвістичний Центр» у м. Харків за її особистим бажанням, так як має здібності до вивчення іноземних мов. Згідно квитанції №14/11 від 30.11.2021 року оплачено 6000,00 грн за навчання ОСОБА_3 англійської мови за вересень, жовтень, листопад 2021 року. Додаткові витрати на навчання дитини понесла позивач, тому просить стягнути половину витрат у розмірі 3000,00 грн з відповідача.

Ухвалою Московського районного суду від 21.02.2023 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі.

13 березня 2023 року відповідачем надано відзив на позовну заяву про стягнення додаткових витрат на дитину, відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими, так як справно сплачував аліменти на утримання доньки, позивач не погоджувала з відповідачем вибір додаткового навчання, виріб установ та організацій, у яких буде навчатися донька. Зазначає, що доглядає за особою похилого віку з наявними когнітивними порушеннями, своєю матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримує допомогу по догляду за особою похилого віку, іншого доходу немає, всі кошти, отримані від цієї допомоги витрачає на утримання ОСОБА_4 . На момент подачі позовної заяви до суду донці виповнилося 18 років, вона набула повної право- та дієздатності. На підставі вищевикладеного просить відмовити у позовних вимогах у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день, час розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляд справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Частина 1 статті 2 ЦПК України визначає, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.129 Конституції України одним із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною 2 ст.150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, проголошує, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Одним із завдань Сімейного кодексу України є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (ст. 1).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

При цьому обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька.

За змістом ч.ч.1,2 ст. 181 СК України способи виконання батьками свого обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При цьому, визначаючи розмір аліментів, суд, відповідно до ст. 182 СК повинен враховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело надходження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Вирішуючи питання про стягнення додаткових витрат на дитину суд враховує положення ч.ч.1, 2 ст.141 СК України, відповідно до яких мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо.

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Така ж позиція висловлена у рішенні Верховного Суду України, яка висловлена 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15.

Додаткові витрати на дитину мають нести батьки.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис 763. (а.с. 11).

Відповідно до квитанції №14/11 від 30.11.2021 року, ОСОБА_1 оплатила Приватному підприємству «Лінгвістичний центр» плату за навчання ОСОБА_3 за вересень, жовтень та листопад 2021 року у сумі 6000 грн.

Відповідно до довідки заступника начальника Управління соціального захисту населення Долуди О.О. від 10.02.2023 року № 807/07, ОСОБА_2 перебуває на обліку у відділі соціальних допомог управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Салтівського району Харківської міської ради та отримує допомогу по догляду за особою похилого віку з наявними когнітивними порушеннями ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 01.06.2022 року по 31.05.2023 року.

Відповідач зазначає, що інших доходів не має.

Суд не приймає до уваги доводи позивача про отримання відповідачем доходів від оренди квартири, оскільки позивач надав копію договору оренди квартири від 06.08.2013 року, строк оренди з 06.08.2013 року по 06.08.2014 року та копію договору оренди квартири від 29.08.2016 року, строк договору оренди з 29.08.2016 року по 29.08.2017 року, підтвердження отримання доходу на день подання позову до суду не надано.

Суд враховує наявність у відповідача непрацездатної матері похилого віку, за якою доглядає відповідач та з урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, як необґрунтованого.

Керуючись ст. ст.10, 141,185 СК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 133, 141, 229, 258, 259, 263-265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Суддя В.О. Афанасьєв