Справа № 603/184/23
Провадження №2-н/603/9/2023
У Х В А Л А

28 квітня 2023 року м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Гудкова Ю. Г., ознайомившись з матеріалами заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківськгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківськгаз збут» (далі ТОВ «Івано-Франківськгаз збут») звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь заявника 8140,06 грн заборгованості за спожитий природний газ.

Ознайомившись із заявою ТОВ «Івано-Франківськгаз збут», суд вважає, що заявнику слід відмовити у видачі судового наказу, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

У силу ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів (заяв) з приводу нерухомого майна, зокрема, будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема, щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Судом встановлено, що ТОВ «Івано-Франківськгаз збут» подано заяву з приводу зобов`язання, що виникло у зв`язку з наданням послуг з газопостачання природного газу (житлово-комунальних послуг).

Як убачається зі змісту п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

З урахуванням наведеного, заява про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності, що узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 року (справа № 638/1988/17) та постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 (справа № 911/2390/18).

Згідно ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Також суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу (п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України).

До заяви про видачу судового наказу ТОВ «Івано-Франківськгаз збут», серед іншого, долучено копію типового договору постачання природного газу побутовим споживачам та витяг з фінансового стану споживача ОСОБА_1 , з яких не убачається, що послуги з газопостачання ОСОБА_1 надавалися саме за адресою, вказаною у заяві.

Окрім того, як зазначає сам заявник, ТОВ «Івано-Франківськгаз збут» є постачальником природного газу для всіх категорій споживачів в Івано-Франківській області, у той час як ОСОБА_1 зареєстрована в Тернопільській області.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд приходить висновку, що із поданої заяви не убачається, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з постачання природного газу, які їй надаються саме за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 , а відтак і не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги заявника, за якою останнім подано заяву про видачу судового наказу. Вказані обставини, окрім того, унеможливлюють підтвердження підсудності цієї справи Монастириському районному суду Тернопільської області.

З урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що слід відмовити у видачі судового наказу за заявою ТОВ «Івано-Франківськгаз збут» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 160-163, 165, 166, 261, 353 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківськгаз збут» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю. Г. Гудкова