Справа № 457/658/22 Головуючий у 1 інстанції: Василюк Т.В.
Провадження № 22-ц/811/799/23 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Ніткевича А.В. суддів: Бойко С.М., Копняк С.М. секретаря Матяш С.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Львівського апеляційного суду у місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 16 лютого 2023 року у складі судді Василюк Т.В. в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, - встановив:

У серпні 2022 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову покликався на те, що перебуває з відповідачкою у шлюбі, який зареєстровано 10.06.2006 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, актовий запис № 65. У даному шлюбі у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що він з відповідачкою припинили шлюбні стосунки, також припинили вести спільне господарство, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Додатково зазначає, що спільне життя з ОСОБА_1 не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, тому в сім`ї відбувались суперечки, які поступово призвели до того, що позивач та відповідачка стали чужими людьми. Вважає, що можливості зберегти сім`ю немає. Просив позов задовольнити. Оскаржуваним рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 16 лютого 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено. Розірвано шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, актовий запис № 65 від 10.06.2006 між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішення суду оскаржила відповідачка ОСОБА_1 , вважає, що суд не повністю з`ясував та дослідив всі обставини, що мають значення для об`єктивного та правильного вирішення справи по суті, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення прийнято з порушенням норм процесуального права, з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності), що призвело до неправильного висновку про задоволення позовних вимог. В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на те, що суд жодним чином не повідомляв відповідачку про відкриття провадження по справі, не направляв ухвали про відкриття провадження по справі, та не направляв копію позовної заяви. Також звертає увагу, що ОСОБА_2 є мобілізованим та проходить службу у ЗСУ. Крім цього, ОСОБА_2 зареєстрований у м. Трускавець, але останніх 12 років відповідачка з позивачем проживають та працюють у м. Хмельницькому. Зазначає, що вона з донькою зареєстрована у м. Хмельницькому. Вважає, що справу мав би розглядати Хмельницький міськрайонний суд за правилами територіальної юрисдикції. Вказує, що подавала клопотання про зміну територіальної підсудності, проте суд залишив клопотання поза увагою. Також зазначає, що відповідачка неодноразово зверталася до суду із заявами про надання копії позовної заяви, проте суд проігнорував її прохання. Звертає увагу, що судом безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання про зупинення провадження по справі, оскільки ОСОБА_2 перебуває у складі Збройних Сил України. Вважає, що суд надав недостатній строк для примирення, а саме два місяці, оскільки позивач мобілізований, а тому в такий короткий термін часу позивач та відповідачка не мали фізично можливості примиритися. Заперечує щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та вважає, що сім?я існує на даний час, переживає не найкращі часи у зв?язку з ситуацією яка склалася в країні, але не вважає, що це є підставою для розірвання шлюбу. Суд не вжив усіх можливих заходів щодо збереження сім?ї та прийняв передчасне помилкове рішення задовольнивши позовні вимоги про розірвання шлюбу. Просить скасувати рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 16 лютого 2023 року, закрити провадження у справі та направити цивільну справу на новий розгляд за встановленою законом підсудністю, а саме, у Хмельницький міськрайонний суд. Відзив на апеляційну скаргу не надходив. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч. 3 ст. 360 ЦПК України). Учасники справи позивач ОСОБА_2 та відповідачка ОСОБА_1 в судові засідання 20.06.2023 та 01.08.2023 не прибули. Позивач ОСОБА_2 20.07.2023 подав заяву про те, що не може прибути в судове засідання, оскільки є солдатом ЗСУ, тому просить розгляд справи провести у його відсутність. Також, просить врахувати, що останні декілька років не перебуває із відповідачкою у сімейних відносинах, проживає окремо, заходи примирення результатів не дали, а від родичів ОСОБА_4 він дізнався, що вона затягує процес розірвання шлюбу. Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання 01.08.2023 не прибула, не повідомила суд про причину неявки, з клопотаннями та заявами не зверталася. На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися. За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що скаргу необхідно залишити без задоволення виходячи із такого. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Судом встановлено, що сторони у справі 10 червня 2006 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, актовий запис № 65, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим повторно 16 серпня 2022 року Трускавецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (а.с. 5). У шлюбі у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області (а.с. 6). Задовольняючи позовні вимоги місцевий суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, сторони не підтримують подружніх відносин, відновлення сім`ї неможливе та суперечить інтересам позивача, а тому суд прийшов до переконання, що вимоги позивача є доведеними та такими що підлягають задоволенню. Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з такого. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Добровільність шлюбу це одна з його основних засад. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Звертаючись з позовними вимогами, позивач стверджував, що подружнє життя у сторін не склалося, спільних інтересів у них немає, сторони не підтримують подружніх відносин, припинили вести спільне господарство, шлюб існує лише формально, а його існування суперечить інтересам позивача. Причиною розпаду сім`ї є різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність між подружжям взаєморозуміння та наміру зберігати шлюб. Заперечуючи позовні вимоги та не погоджуючись із висновками суду першої інстанції, відповідачка ОСОБА_1 свої доводи фактично зводить до відповідних процесуальних порушень, які на її думку допущені судом першої інстанції, при цьому, що стосується суті спірних правовідносин та повідомлених повивачем обставин, таких жодним чином не спростовує. 25.11.2022 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_2 у якій останній просить відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі та зазначає, що підтримує позовні вимоги. Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 22 листопада 2022 року у задоволенні заяви відповідачки про зупинення провадження відмолено. В свою чергу, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст. 111 СК України). Колегією суддів встановлено, що ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 14 грудня 2022 року сторонам надано строк на примирення два місяці, провадження у справі зупинено до закінчення строку для примирення. Таким чином, суд першої інстанції, враховуючи приписи ст. 111 СК України, застосовував у даній справі заходи для примирення подружжя, однак такі виявились безрезультатними та не допомогли зберегти сім?ю, примирення не відбулося. Так, 16.02.2023 після закінчення наданого терміну на примирення, позивач ОСОБА_2 подав на адресу суду заяву, в якій зазначив, що примирення не дало жодного результату, з відповідачкою позивач не спілкується, остання на контакт не йде, просить задовольнити позовні вимоги. Таким чином, примирення між сторонами так і не відбулось, зокрема заяви про відмову від позову позивач не подав, надалі наполягає на розірванні шлюбу. В свою чергу, подаючи апеляційну скаргу та не погоджуючись з оскаржуваним рішенням, відповідачка ОСОБА_1 завертає увагу на те, що дана справа не підсудна Трускавецькому міському суду Львівської області, оскільки останніх 12 років відповідачка з позивачем проживають та працюють у м. Хмельницькому та зазначає, що вона з донькою зареєстрована у м. Хмельницькому, при цьому жодних доказів на підтвердження своїх аргументів не надала. Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (загальна підсудність). З справи вбачається, що суд надсилав запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області для перевірки актуальності інформації про реєстрацію місця проживання відповідачки ОСОБА_1 , яке згідно позовної заяви значиться, як АДРЕСА_1 . 30.08.2022 на адресу суду надійшла відповідь Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області вх. № 2452/22, в якій вказано, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 , реєстрація 13.02.2007. Більше того, згідно копії паспорта відповідачки ОСОБА_1 , остання 04.07.2006 знята з реєстрації місця проживання у Хмельницькій області (а.с. 28 зворот). Враховуючи наведене, усі доводи апеляційної скарги, які стосуються порушення правил підсудності, не заслуговують на увагу. З цих же підстав колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, щосуд не направляв ухвали про відкриття провадження по справі та копію позовної заяви, оскільки

такі були надіслані за зареєстрованим місцем проживання відповідачки, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 17, 33). При цьому, у матеріалах справи наявний і конверт, який був надісланий ОСОБА_1 у АДРЕСА_2 , однак повернувся без вручення з відміткою «адресат відсутній за даною адресою». Більше того, після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від 31.08.2022, відповідачка ОСОБА_1 вже 20.09.2022 подала заяву про зупинення провадження у справі, що свідчить про те, що остання була повідомлена та знала про відповідний спір. Що стосуються доводів про те, що суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про зупинення провадження по справі, оскільки ОСОБА_2 перебуває у складі Збройних Сил України, колегія суддів звертає увагу на те, що виходячи з принципу диспозитивності, суд не позбавлений можливості розглядати справу без участі особи, яка знаходиться у лавах ЗСУ, якщо остання висловила свою позицію з цього приводу та просить про розгляд справи, про що власне було зазначено вище. Враховуючи наведене, колегія суддів приходить висновку, що на даний час у сторін склалися різні характери та погляди на життя, сім`я фактично розпалася, спільного сімейного господарства сторони не ведуть, подружніх відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, відтак шлюб існує формально, при цьому примушування до такого не допускається. Таким чином, судова колегія вважає, що місцевий суд правильно встановив фактичні обставини справи, застосував матеріальний закон та дотримався процедури розгляду, передбаченої ЦПК України, тому підстави для скасування рішення суду відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, - постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. Рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 16 лютого 2023 року - залишити без змін. Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 01 серпня 2023 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді С.М. Бойко

С.М. Копняк