Справа № 509/530/23
04 квітня 2023 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Кочко В.К.,
секретаря судового засідання - Савченко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути на його користь солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 11.10.2019 року з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення та три процента річних від простроченої суми починаючи з 12.10.2021 року по 10.01.2023 року.
Свої вимоги мотивував тим, що ним 11.10.2019 року надано громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позику- грошові кошти в розмірі 20 000 000 гривень.
Зазначені обставини підтверджуються доданою копією до позовної заяви підписаного власноручно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 договору позики від 11.10.2019 року, згідно п.1 якого останні зобов`язуються повернути позивачу позику отриману ними - грошові кошти в розмірі 20 000 000 гривень до 11.10.2021.
Однак, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до теперішнього часу вищевказані грошові кошти позивачу не повернули.
Враховуючи дані обставини, позивач вважаю що заборгованість за договором позики від 11.10.2019 року у розмірі 20 000 000 гривень повинна бути стягнута солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на його користь.
Крім цього, позивач вважає, що дійсна заборгованість ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перед ним становить суму боргу в розмірі 20 000 000 гривень, а з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення, а саме з 12.10.2021 року по 10.01.2023 року, у розмірі 5 548 509,48 гривень, а також три проценти річних від простроченої суми починаючи з 12.10.2021 року по 10.01.2023 року в розмірі 749 589,04 гривень, а всього сума боргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перед ним становить 26 298 098 гривні 52 копійок, яка на думку позивача повинна бути стягнута з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на його користь.
Відповідачі відзиви до суду не надали. Судом на адресу Відповідачів неодноразово направлялися судові повістки для прийняття участі в розгляді справи, які поштовими органами повернуті у зв`язку з закінченням терміну зберігання.
23.03.2023 року до суду надійшла заява Позивача про розгляд справи за його відсутності та не заперечення проти ухвалення по даній справі заочного рішення суду.
Судом по справі встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 11.10.2019 року між ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 та Відповідачами ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 та ОСОБА_3 НОМЕР_3 укладено договір позики- грошових коштів відповідно до пункту 1 якого Позивач передав, а Відповідачі прийняли у власність грошові кошти в сумі 20 000 000 (двадцять мільйонів), та зобов`язуються повернути Позивачу таку ж суму грошових коштів, а саме 20 000 000 (двадцять мільйонів) гривень у строк до 11.10.2021 року.
У встановлений термін Відповідачі вище вказані грошові кошти не повернули.
Таким чином дані спірні правовідносини виникли з договору позики і Позивач доводить, що за даним договором має місце неналежне виконання зобов`язань Відповідачами, яке тягне за собою стягнення суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення, а саме з 12.10.2021 року по 10.01.2023 року у розмірі 25 548 509 гривень 50 копійок (20 000 000 гривень основного боргу та 5 548 509 гривень 50 копійок інфляційних витрат) та три процента річних від простроченої суми починаючи з 12.10.2021 року по 10.01.2023 року в розмірі 749 589 гривень 04 копійок.
Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права.
Стаття 1046 ЦК України передбачає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини 1 статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України, передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Суд, дослідивши надані по справі докази, давши оцінку обґрунтованості заявлених позовних вимог, прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.
Судом встановлено, дійсно у відповідачів є невиконані зобов`язання, у зв`язку з чим, відбулось істотне порушення взятих на себе зобов`язань, вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладеного між сторонами договору та нормами чинного законодавства України.
Також, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Вищевказаний обов`язок передбачений пунктом 7 договору позики укладеного між Позивачем та Відповідачами 11.10.2019 року.
Враховуючи викладені норми матеріального права та вимоги укладеного між сторонами договору позики від 11.10.2019 року сума заборгованості Відповідачів перед Позивачем з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення, а саме з 12.10.2021 року по 10.01.2023 року становить 25 548 509 гривень 50 копійок, яка розраховується з 20 000 000 гривень основного боргу та 5 548 509 гривень 50 копійок інфляційних витрат.
Крім цього, у Відповідачів перед Позивачем, враховуючи невиконання зобов`язань в передбачений договором позики від 11.10.2019 року строк, виникли зобов`язання по сплаті трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості починаючи з 12.10.2021 року по 10.01.2023 року в розмірі 749 589 гривень 04 копійок.
Тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81, 141, 259, 263-265, 281-284, 288, 289 ЦПК України, суд
Стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 та ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 заборгованість за договором позики від 11.10.2019 року з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення, а саме з 12.10.2021 року по 10.01.2023 року у розмірі 25 548 509 гривень 50 копійок, які складаються з 20 000 000 гривень основного боргу та 5 548 509 гривень 50 копійок інфляційних витрат та стягнути три процента річних від простроченої суми починаючи з 12.10.2021 року по 10.01.2023 року в розмірі 749 589 гривень 04 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішеннясуду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

Суддя: Кочко В.К.