Справа № 372/1366/23
Провадження 2-754/23
ухвала

03 квітня 2023 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Потабенко Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний виконавець Ніколаєв Сергій Вікторович, Державне підприємство «СЕТАМ» про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту -

В С Т А Н О В И В:

31 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Обухівського районного суду Київської області з вказаною позовної заявою в якій просив визнати за ним право власності на майно а саме: на будівельні матеріали, з яких складене самочинне будівництво, що не має державної реєстрації та не прийнято в експлуатацію на земельній ділянці з кадастровим номером :04:023:0091 у межах Української міської ради Обухівського району Київської області, виключити майно з акту опису, та скасувати арешт. .

За змістом п.п.4, 5 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, крім іншого, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Проте, вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими заявник звертається до суду для захисту, а також дотримання ним вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України.

Судом встановлено, що подана позовна заява не відповідає всім вимогам, передбаченим ст. 175 ЦПК України.

Згідно ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити, окрім іншого: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

Однак, в порушення п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачем не вказано ціну позову щодо позовної вимоги майнового характеру.

Згідно правил частини 1 статті 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю майна.

Майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Позовна вимога про визнання права власності на майно має вартісну оцінку, носить майновий характер, і розмір ставок судового збору за її подання визначається, виходячи з розміру вартості майна, про визнання права власності на яке позивач ставить вимогу.

Таким чином, всупереч вимогам пункту 3 частини 3 статті 175 ЦПК України та пункту 2 частини 1 статті 176 ЦПК України, позивач не визначив вартості майна та не сплатив судовий збір за позовну вимогу майнового характеру.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 2 статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 вказаного Закону ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру встановлена у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже позивачу належить доплатити судовий збір за позовну вимогу майнового характеру яка становить 1% ціни позову, але не менше 1073,60 грн. та не більше 13420 грн.

За таких обставин коли позивач подаючи позовну заяву не дотримався вимог передбачених ст.ст. 175, 177 ЦПК України, тому її позов повинен бути залишений без руху, на підставі ст. 185 ч.1 ЦПК України, а позивачу наданий строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний виконавець Ніколаєв Сергій Вікторович, Державне підприємство «СЕТАМ» про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту, залишити без руху, надавши позивачеві десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вказаних недоліків.

Роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя