Справа № 404/2235/21
Номер провадження 2/404/667/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року Кіровський районний суд міста К іровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Шевчук Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до Кропивницької міської ради, за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління комунальної власності Міської ради міста Кропивницького, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , у березні 2021 року звернулась до суду з позовом про визнання за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за набувальною давністю. В обгрунтування позову зазначила, що її батько - ОСОБА_2 з 1980 року по 1996 рік працював у радгоспі «Зоря». У 1980 році йому було надано за місцем роботи кімнату в будинку АДРЕСА_1 , що належав радгоспу та надавався для проживання його працівникам. Даний будинок був розрахований на проживання у ньому двох сімей та складався із трьох житлових кімнат, кухні, коридора та був неблагоустроєний. 07 листопада 1980 року ОСОБА_2 вселився у даний будинок разом із дружиною - ОСОБА_3 та донькою, а в 1988 році йому було надано в користування і інші дві кімнати. Як зазначає позивач, за цей період її батько розірвав шлюб із ОСОБА_3 та уклав шлюб із матір`ю позивача - ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася позивач. Після того, як батькові було надано у користування весь будинок, він за власний рахунок та власними силами облаштував будинок: провів до нього водопостачання та каналізацію, обладнав ванну та туалет, зробив ремонт всіх приміщень будинку, відремонтував дах, побудував гараж, огородив територію двору. 23 листопада 1996 року батька було засуджено до позбавлення волі вироком Кіровського районного суду міста Кіровограда. Звільнився він в 2000 році, але на той час радгосп «Зоря» вже був реорганізований у СТОВ на підставі розпорядження Кіровоградської районної державної адміністрації №327-р від 03.04.2000 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, а ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача - ОСОБА_4 . Весь цей час, позивач з батьками проживали у вказаному будинку і за життя намагалися отримати документи, що підтверджували б право на користування будинком, проте зробити цього не змогли, так як за юридичною адресою СТОВ «Зоря» були відсутні засновники та керівник, місце розташування адміністрації СТОВ було не відомо, як об`єкт власності спірний будинок не зареєстровано. Вважає, що має право претендувати на вказаний будинок на підставі статті 344 Цивільного кодексу України згідно якої якщо особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Зазначила, що, зі свого народження та до цього часу проживає у даному будинку, до 2007 року була зареєстрована за вказаною адресою. У 2007 році у зв`язку із створенням власної сім`ї я тимчасом виїхала з даного будинку та зареєструвалася за адресою АДРЕСА_2 у батьків чоловіка, проте менш ніж через рік повернулася проживати до даного будинку, але зареєструвати своє місце проживання за цією адресою більше не змогла, у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджували право користування будинком. Вказує, що, факт проживання за вказаною адресою з народження та до цього часу підтверджується медичною карткою, де адресою проживання зазначено АДРЕСА_1 , довідкою №38 від 26 лютого 2021 року квартального комітету №19. За таких обставин, позивач вимушена звернутись до суду з відповідним позовом.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 06 квітня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. На підставі статті 84 Цивільного процесуального кодексу України, витребувано у Кропивницької районної державної адміністрації копію розпорядження Кіровоградської районної державної адміністрації № 327-р від 03.04.2000 року про реорганізацію радгоспу «Зоря», що знаходиться на території села Первозванівка Кіровоградського району (а.с. 51).

Через канцелярію суду Управлінням комунальної власності Міської ради міста Кропивницького подано відзив на позов (вх. № 22807 від 15.06.2021 року), в якому останні зазначають, що позивачем має бути доведено факт існування такого нерухомого майна, безтитульність, відкритіість та безперервність володіння, добросовісність заволодіння майном, факт володіння спірним майном протягом строку, який складає не менше 10 років. Зазначають, що строк звернення до суду із позовом про визнання права власності за набувальною давністю у позивача може з`явитись не раніше січня 2031 року, тобто не раніше 10 років з моменту смерті останнього квартиронаймача. А тому просять суд відмовити у задоволенні позову (а.с.54).

За клопотанням представника позивача, ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 15 червня 2021 року замінено первісного відповідача Управління комунальної власності Міської ради міста Кропивницького належним відповідачем Кропивницькою міською радою. На підставі частини першої статті 53 Цивільного процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління комунальної власності Міської ради міста Кропивницького (а.с.60-61).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 30 вересня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.72).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 14 листопада 2022 року витребувано у Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 . Витребувано у приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Новікової Наталії Миколаївни належним чином засвідчену копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 . Судове засідання відкладено (а.с.101).

На виконання вимог ухвали Кіровського районного суду міста Кіровограда від 14 листопада 2022 року Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 2 повідомлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , нотаріальною конторою не заводилась (а.с.109-111).

На виконання вимог ухвали Кіровського районного суду міста Кіровограда від 14 листопада 2022 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Новіковою Наталією Миколаївною направлено до суду належними чином завірену копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.112-153).

Представник позивачва в судовому засіданні підтримала позовні вимоги посилаючись на обставини викладені в позові. В судове засідання призначене на 20 липня 2023 року позивач та її представник не з`явились, представником позивача подано до суду заяву (вх. № 26467 від 20.07.2023 року) про розгляд справи за відсутності позивача та її представника та підтримання позовних вимог (а.с.171).

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав через канцелярію суду заяву (вх. № 10797 від 20.04.2022 року) про розгляд справи за його відсутності (а.с.87-88).

Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління комунальної власності Міської ради міста Кропивницького в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений налженим чином (а.с.169), причини неявки суду не відомі, заяв та клопотань до суду не подавав.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 01.08.1988 року батьками ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (а.с. 6).

Кіровським ЗАГС міста Кіровоград 18 січня 1991 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_8 , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 26. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка: ОСОБА_7 , дружини: ОСОБА_7 . Зазначене підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 18.01.1991 року (а.с.10).

Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області 28 квітня 2007 року народження зареєстровано шлюб між ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_9 , та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_10 , про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 218. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка: ОСОБА_9 , дружини: ОСОБА_9 . Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с.7).

Таким чином, позивач внаслідок укладення шлюбу змінила прізвище і батьками позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

За життя ОСОБА_2 працював в радгоспі «Зоря», що підтверджується записом в трудовій книжці НОМЕР_4 від 20.07.1978 року (а.с.11).

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 31 липня 2007 року ліквідовано юридичну особу-банкрута сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Зоря». Провадження у справі припинено (а.с.37-39).

Відповідно до архівної довідки № 69444 від 10.03.2021 року виданої Обласним комунальним підприємством «Кіровоградське об`єднане бюро технічної інвентаризації» за адресою: АДРЕСА_1 державна реєстрація права власності не проводилась (а.с.31).

При цьому, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 постійно проживалаи за адресою: АДРЕСА_1 , сплачувала житлово-комунальні послуги, що підтверджується розрахунковими книжками за житлово-комунальні послуги (а.с.12-23).

За цією ж адресою постійно проживала і позивач, ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою № 38 від 26.02.2021 року видану квартальним комітетом № 19 Фортечного району міста Кропивницького, а також за цією адресою позивач отримувала медичну допомогу, про що свідчать медичні картки амбулаторно хворого (а.с.25-30).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 27.02.2015 року виданого Міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис № 568 (а.с.8).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть НОМЕР_6 від 05.01.2021 року виданого Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що складено відповідний актовий запис № 63 (а.с.9).

Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 2 повідомлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , нотаріальною конторою не заводилась (а.с.109-111), а приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Новіковою Наталією Миколаївною направлено до суду належними чином завірену копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.112-153).

Відповідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 69794078 від 18.08.2022 року на ім`я ОСОБА_4 , інформація у Спадковому реєстрі відсутня (а.с.119).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 69794102 від 18.08.2022 року на ім`я ОСОБА_4 , інформація у Спадковому реєстрі відсутня (а.с.120).

Позивачем 18 серпня 2022 року подано до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Новікової Наталії Миколаївни заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.116).

На підставі вказаної заяви зареєстрована у Спадковому реєстрі спадкова справа № 69593298 (а.с.121-122).

Заочним рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13 травня 2022 року встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , постійно проживала разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.132-133).

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 беззаперечно підтвердили, що позивач ОСОБА_1 постійно більше десяти років проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини першої статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно частини першої статті 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до правової позиції висловленою в пунктах 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», що особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 Цивільного кодексу України).

У постанові Великої Палати Верховного від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 вказано, що правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

У подальшому ця правова позиція була неодноразово підтверджена та розвинута Верховним Судом. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.05.2019 у справі № 910/17274/17 зазначила, зокрема: правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: - наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; - законність об`єкта володіння; - добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння;- сплив установлених строків володіння; - відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю; - для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація) (пункт 43); -аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 Цивільного кодексу України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків; - при вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом; - володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном; - крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього (пункт 46); -звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю; - підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність; - наявність у володільця певного юридичного титулу, володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник; - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності (пункти 47, 55); - кщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності добросовісність заволодіння майном (пункт 48); - відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння; - при цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння; - володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник (пункт 50); - давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим; тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у Цивільному кодексі України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи; для нерухомого майна такий строк складає десять років (пункт 52); - набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вказаних умов у сукупності (пункт 54).

Аналогічні правові позиції Верховний Суд висловив і в ряді інших своїх судових рішень, а в постанові від 28.04.2020 у справі № 552/1354/18 вказав також на те, що: - за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено; - позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником.

Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 Цивільного кодексу України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном.

Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію.

Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.

Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування; не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Також не перериває набувальної давності здійснення володільцем фактичного розпорядження майном у вигляді передання його в тимчасове користування іншій особі.

Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у Цивільному кодексі України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років.

Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду.

Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.

Враховуючи що позивачем доведено наявність сукупності обставин необхідних для набуття права власності за набувальною давністю, а саме: її добросовісне, відкрите та безперервне володіння нерухомим майном, відповідачем не надано доказів на спростування зазначених обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 328, 344 Цивільного кодексу України, статями 4, 12, 13, 76-81, 263-265 Цивільного процесуального кодексуУкраїни, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , до Кропивницької міської ради, за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління комунальної власності Міської ради міста Кропивницького, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Кропивницька міська рада, ; місцезнаходження: 25022, місто Кропивницький, вулиця Велика Перспективна, будинок № 41;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Управління комунальної власності Міської ради міста Кропивницького, місцезнаходження: 25022, місто Кропивницький, вулиця Велика Перспективна, будинок № 41.

Повний текст рішення суду складено 27.07.2023 року.

Суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда Людмила КУЛІНКА

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда