Справа № 445/1468/23
провадження № 2-о/445/82/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бакаїм М. В.

секретаря судового засідання Стеців Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Золочеві цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Золочівський відділ обслуговування громадян № 15 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

в с т а н о в и в:

До Золочівського районного суду Львівської області надійшла заява від ОСОБА_1 , заінтересована особа: Золочівський відділ обслуговування громадян № 15 (сервісний центр) головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про встановлення факту належності трудової книжки, виданої 18.02.1970 на ім`я " ОСОБА_1 ". В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що йому була видана трудова книжка, яка була заповненна російською мовою. І його прізвище зазначено було відповідно російською мовою з помилкою в прізвищі - " ОСОБА_1 ". Решту інформації зазначено правильно і вірно. Оскільки він ІНФОРМАЦІЯ_1 , то відповідно 24.07.2023 року йому вже виповнилось 60 років і відповідно в нього виникло право на пенсію. Через таку неточність в написанні прізвища в трудовій книжці він не може отримати пенсію. Тому виникла необхідність встановлення факту приналежності йому виданого документу в 1970 році.

В судове засідання заявник не з`явився, подав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, вимоги заяви підтримує та просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи, в судове засідання не з"явилася, однак подала пояснення на заяву, проти задоволення заяви заперечила, вказавши, що встановлення фактів, про які просить заявник, в подальшому породжує спір про право. Вказує, що законодавством чітко визначено порядок внесення змін та виправлень до трудової книжки, при цьому окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності чи відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Встановлення зазначеного у заяві факту тягне за собою не тільки вирішення питання щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а й поширюється на інші правовідносини, пов`язані із призначенням пенсії, про що заперечує Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, що свідчить про наявність спору про право, а тому таке питання підлягає розгляду у порядку позовного провадження. Головне управління ПФУ у Львівській області у відзиві зазначило, що визначення стажу особи проводиться виключно органами ПФУ.

Оскільки неявка учасників справи не перешкоджає розгляду даної справи по суті, суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних у суду матеріалів справи.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує права певного суб`єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством.

Згідно копії тимчасової посвідки на проживання в Україні, прізвище, ім`я, по батькові заявника - ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в Польщі. Вказане підтверджується і свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Як вбачається з копії дубліката диплому серії НОМЕР_2 , виданого 30.06.1970 року, підтверджується, що ОСОБА_1 закінчив у 1970 році Дрогобицький нафтовий технікум, реєстраційний № 4162, м. Дрогобич і здобув професію обладнання нафтових та газових промислів. Рішенням державної кваліфікаційної комісії від 24.06.1970 року йому присвоєно кваліфікацію техніка - механіка.

Окрім того, з копії трудової книжки судом встановлено, що даний документ заповнено 18.02.1970 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із середньою освітою.

Вказані анкетні дані працівника узгоджуються з записами, що зазначені в інших документах, належних заявнику та досліджених в судовому засіданні.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 12 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України також визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені та по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Суд звертає увагу на те, що заявник звернувся із заявою, в якій просить встановити факт належності йому трудової книжки, оскільки при зверненні до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії у представленій ним трудовій книжці виявлено помилки у написанні його прізвища та створюють йому перешкоди в реалізації ним свого права на пенсію.

Тобто, фактично заявник звернувся до суду про встановлення факту належності йому трудової книжки з метою приведення у відповідність документів, необхідних для звернення у подальшому з питанням призначення пенсії. У даному випадку заявником не ставиться питання підтвердження трудового (страхового) стажу, а лише підтвердження належності йому трудової книжки, відтак на даному етапі не вбачається спору про право.

Окрім того, як зазначає Верховний суд у постанові від 25 листопада 2020 року у справі № 636/4087/19, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документу про трудовий стаж.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Відповідно до п. 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637 визначено, що якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документу даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документу, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії.

При цьому, відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

У правовій позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17 зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним.

Відтак, беручи до уваги також те, що встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки необхідне для реалізації права пенсійного забезпечення, при цьому внести відповідні виправлення до зазначених документів в позасудовому порядку заявник не має можливості, відтак подана заява піставна та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 258, 259, 263-265, 315, 316, 318, 319 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Золочівський відділ обслуговування громадян № 15 (сервісний центр) головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю села Золочівка Золочівського району Львівської області, трудової книжки, виданої 18.02.1970 року на ім`я « ОСОБА_1 ».

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір 1073,60 грн., в користь держави.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та/або обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02.08.2023 року.

Суддя М. В. Бакаїм