Провадження № 2/686/1409/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2023 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання - Гузовій Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Хмельницької міської ради, Управління комунального майна Хмельницької міської ради, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , Хмельницької міської ради, Управління комунального майна Хмельницької міської ради, за участю третьої особи - ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування розпорядження, посилаючись на те, що позивач разом із сином ОСОБА_3 , проживають за адресою: АДРЕСА_1 в якій винаймають кімнату розміром 11,3 кв.м. Підставою для вселення у дану кімнату був ордер №010 серія ХМН від 30.09.2019 року, який був виданий на підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради №778 від 26.09.2019 року. Фактично ОСОБА_1 проживає і зареєстрована у означеній кімнаті з 10.04.2003 року.

Інші дві кімнати, розміром 16,6 кв.м. та 11,9 кв.м., займає відповідач - ОСОБА_2 , приміщення розміром 4,5 кв.м. - коридор, приміщення розміром 2,1 кв.м. - коридор, приміщення розміром 1,4 кв.м. - душова, приміщення розміром 1,1 кв.м. - туалет, знаходяться у загальному користуванні.

Позивач проживає у вказаному приміщенні та користується ним на підставі Договору найму житла в будинку комунальної власності №2204179 від 16.08.2019 року, укладеному в КП УМК «Південно-Західна» згідно якого, ій передано в користування житлову площу розміром 18,6 кв.м. Проте житлова площа, якою позивач із сином користується складає 11,3 кв.м. Інші приміщення не є житловими.

Відповідно до листа КП УМК «Південно-Західна» від 21.05.2020 р. блок/секція № НОМЕР_1 в зазначеному будинку складається із 2 кімнат: одна площею 28,5 кв.м., якою користується ОСОБА_2 , друга - площею 11,3 кв.м., в якій мешкають позивач та її син. Всі інші приміщення, загальною площею 5,6 кв.м, є місцями загального користування.

Згідно Інформації з ДРРП на нерухоме майно від 17.08.2020 р. за відповідачем зареєстровано право приватної власності на 58/100 частки блоку/секції 60 за зазначеною вище адресою, загальною площею 49,4 кв.м., житловою площею 39,8 кв.м. на підставі свідоцтва про право власності від 22.06.2018 року, яке видане на підставі Розпорядження Управління комунального майна Хмельницької міської ради № 6931 від 22.06.2018 р.

Таким чином, якщо житлова площа відповідача складає 28,5 кв.м, а дозволено приватизувати 35,4 кв.м. саме у приватну власність то приміщення-загального користування - коридори, душова і туалет, загальною площею 9,1 кв.м., разом складають із житловою площею останньої 37,6 - кв.м., що не відповідає площі приватизації і порушує права позивача, оскільки позбавляє її можливості доступу до її житлової кімнати і відповідно позбавляє права на користування санвузлом.

Місцями загального користування є: коридор - розміром 4,5 кв.м.; коридор - розміром 2,1 кв.м.; душова - розміром 1,4 кв.м., туалет - розміром 1,1 кв.м., загальною площею 9,1 кв.м.

Позивач посилається на те, що вона разом із сином мають право на приватизацію своєї кімнати і відповідну частину місць загального користування, отже співвласників/ користувачів є 3. Тому місця загального користування площею - 9,1 кв.м. слід розділити на 3 (9,1 : 3 = 3,03 кв.м.). Таким чином, у власність відповідача мало 6 бути передано у приватну власність 28,5 кв.м житлової площі і у спільну часткову власність 9,1 кв.м., або у приватну власність 28,5 кв.м. житлової площі і 3,03 кв.м. загальної площі, а всього 31,53 кв.м.

Останній, на думку позивача, передано у власність більшу частину місць загального користування ніж дозволено законом, чим грубо порушені права позивача.

Позивачу в користування, за дорученням заступника міського голови Нестерука А.М., було надано побутову кімнату розміром 2,4 кв.м., звернення № Л-30622-19 від 03.07.2019 року і яка межує із блок/секцією № НОМЕР_1 ,та запропоновано перепланувати за власний рахунок. Проте, оскільки позивач позбавлена можливості користуватися коридором та санвузлом, то зробити із запропонованого приміщення площею 2,4 кв.м. ні коридор ні санвузол технічно неможливо.

Після отримання розпорядження Управління комунального майна №6931 від 22.06.2018 року, яким в приватну власність відповідачці передано не житлові приміщення, а невідому загальну площу у блок секції за зазначеною вище адресою розміром 35.4 кв.м., відповідач отримала свідоцтво про право власності від 22.06.2018 р. на 72/100 блок (секції) у вищевказаному гуртожитку на загальну площу 35,4 кв.м. і в подальшому зареєструвала вказане свідоцтво у Державному реєстрі речових права на нерухоме майно.

Крім того, згідно листа заступника міського голови В.Гончарука від 27.07.2020 р. №Л-26373-20 позивачу відмовлено у приватизації приміщень розміром 1,2 кв.м. і 1,2 кв.м. Отже, дозволено приватизувати лише кімнату розміром 11,3 кв.м., а відповідачу в порушення прав позивача та третьої особи, дозволено приватизувати житлову площу і місця загального користування у приватну власність.

Просить визнати незаконними та скасувати розпорядження Управління комунального майна Хмельницької міської ради із відкриттям розділу індексний номер 42089756 від 17.07.2018 року та свідоцтво про право власності на 72/100 блок/секції АДРЕСА_1 .

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 20 листопада 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 07 грудня 2020 року в загальному провадженні.

17 лютого 2021 року ухвалено заочне рішення по справі про задоволення позову.

02.08.2021 року до суду відповідачем подано заяву про перегляд заочного рішення.

Ухвалою суду 08.09.2021 року скасоване заочне рішення та справу призначено у підготовче засідання в загальному провадженні.

18.01.2022 року відповідачем подано відзив на позов у якому заперечуються позовні вимоги.

Ухвалою суду 11.04.2022 року у справі призначено будівельно - технічну експертизу та зупинено провадження по справі.

13.10.2022 року поновлено провадження по справі.

Ухвалою суду 17.01.2023 року закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

14.07.2023 року ухвалено рішення по справі.

3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Позивач разом із ОСОБА_3 проживають за адресою: АДРЕСА_1 , в якій винаймають кімнату розміром 11,3 кв.м. Підставою для вселення в означену кімнату був ордер № 010 серія ХМН від 30.09.2019 року, що був виданий на підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради №778 від 26.09.2019 року. Фактично позивач проживає і зареєстрована у означеній кімнаті з 10.04.2003 року.

Інші дві кімнати, розміром 16,6 кв.м. та 11,9 кв.м., займає відповідач - ОСОБА_2 . Приміщення розміром 4,5 кв.м. - коридор, приміщення розміром 2,1 кв.м. - коридор, приміщення розміром 1,4 кв.м. - душова, приміщення розміром 1,1 кв.м. - туалет, знаходяться у загальному користуванні.

Позивач проживає у вказаному приміщенні та користується ним на підставі Договору найму житла в будинку комунальної власності № 2204179 від 16.08.2019 року, укладеному в КП УМК «Південно-Західна» згідно якого, ій передано в користування житлову площу розміром 18,6 кв.м. Проте житлова площа, якою позивач із сином користується складає 11,3 кв.м. Інші приміщення не є житловими.

За відповідачем зареєстровано право приватної власності на 58/100 частки блоку/секції 60 за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 49,4 кв.м., житловою площею 39,8 кв.м. на підставі Свідоцтва про право власності від 22.06.2018 року, яке видане на підставі Розпорядження Управління комунального майна Хмельницької міської ради № 6931 від 22.06.2018 р.

Після отримання розпорядження Управління комунального майна №6931 від 22.06.2018 року, яким в приватну власність відповідачці ОСОБА_2 , передано не житлові приміщення, а невідому загальну площу у блок секції 60 за зазначеною вище адресою розміром 35.4 кв.м., відповідач отримала свідоцтво про право власності від 22.06.2018 р. на 72/100 блок (секції) у вищевказаному гуртожитку на загальну площу 35,4 кв.м. і в подальшому зареєструвала вказане свідоцтво у Державному реєстрі речових права на нерухоме майно.

Даними висновку судової будівельно - технічної експертизи №1518/22-26 від 03.10.2022 року підтверджується, що фактичні частки користування співвласників блок секції АДРЕСА_4 наступні: ОСОБА_1 -7/25, ОСОБА_2 - 18/25, фактична площа приміщень складає - 49,4 кв.м., що узгоджується з даними правовстановлюючих документів виданих на ім`я відповідача в т.ч. і свідоцтва про право власності на її частку.

4.Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав.

Суд вважає, що не знайшла підтвердження у судовому засіданні позиція позивача щодо неправильного розрахунку при визначенні площі, на яку має право відповідач ОСОБА_2 при приватизації так, як відповідно до ст.ст. 3 та 6 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" та п. 7 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №396 від 16.12.2009 року (із змінами), власники житлових і нежитлових приміщень у гуртожитках є співвласниками допоміжних приміщень у гуртожитку. Допоміжні приміщення у гуртожитку передаються у спільну сумісну власність безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Відповідно до п. 6.2 вищезазначеного Положення у комунальній квартирі, жилому блоці (секції) у гуртожитку, де мешкають два і більше наймачі, загальна площа, що передається у власність громадян, визначається як сума площ займаних наймачами жилих кімнат (з урахуванням відповідних коефіцієнтів площі розташованих у них веранд, засклених балконів, лоджій, холодних комор, відкритих балконів, лоджій та терас) та площі підсобних приміщень, яка розподіляється між всіма наймачами пропорційно площі займаних ними жилих кімнат.

Тому суд приходить до висновку, що наведений представником відповідача розрахунок визначення площі, яку має право отримати у власність ОСОБА_2 є вірним, відповідає вимогам Закону та обставинам справи тому згідно розпорядження Управління комунального майна від 22.06.2018 року №6931 та свідоцтва про право власності від 22.06.2018 року останній правомірно надано у власність 72%, що дорівнює 35,4 кв.м. площі блоку-секції АДРЕСА_1 .

Згідно досліджених у судовому засіданні доказів, такі приміщення як - коридор, туалет, ванна, (незважаючи на приватизацію частини площі відповідачкою ОСОБА_2 ) знаходяться у загальному користуванні та жодних перешкод у користуванні зазначеними приміщеннями, внаслідок приватизації частини площі блоку для позивача не створено.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що позивачем не доведено, які саме права, свободи та інтереси є порушеними.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними і не обґрунтованими тому в задоволенні позову слід відмовити.

5.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ст. 345 Цивільного кодексу України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. У результаті придбання єдиного майнового комплексу державного (комунального) підприємства у процесі приватизації до покупця переходять всі його права та обов`язки.

Відповідно до ст. 10 п.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитках є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою. Допоміжні приміщення (кладочки, сараї і та інше) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.11.2011р. № 14-рп/2011 у справі за конституційним зверненням щодо офіційності тлумачення положень п.2 ст. 10 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» № 1-22/2011 роз`яснено що в аспекті конституційного звернення положення п.2 ст. 10 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 №2482-ХП зі змінами необхідно розуміти так, що власнику житлових приміщень у гуртожитку, незалежно від підстав набуття права власності на такі житлові приміщення, є співвласниками допоміжних приміщень у гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою.

Відповідно до ст. 1-1 ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» визначено терміни: допоміжні приміщення у гуртожитку як приміщення у гуртожитку, призначені для забезпечення експлуатації гуртожитку як житлового комплексу та побутового обслуговування і задоволення санітарно-гігієнічних потреб його мешканців (кухні, санвузли, сходові клітки, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні (позакімнатні) коридори, колясочні, кладові;

4) жила кімната у гуртожитку - окреме жиле приміщення у гуртожитку, призначене та придатне для постійного проживання у ньому;

5) жилий блок чи жила секція у гуртожитку - жиле приміщення у гуртожитку, що складається з декількох (двох і більше) жилих кімнат, мешканці яких мають змогу користуватися допоміжними приміщеннями у; гуртожитку. Належність відповідних приміщень до жилого блоку чи жилої секції визначається проектною документацією на гуртожиток;

6) жилі приміщення у гуртожитку - приміщення у гуртожитку (жилі кімнати, жилі блоки чи жилі секції призначені та придатні відповідно до вимог законодавства до житла, призначеного для постійного проживання,у ньому.

Відповідно до п. 7 ст. 3 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено що допоміжні приміщення у гуртожитках передаються у спільну сумісну власність власникам житлових приміщень у таких гуртожитках безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що громадяни та члени їхніх сімей, на яких поширюється дія цього закону, мають право на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках, що перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідного цього закону за рішенням місцевої ради.

Приватизація жилих приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та прийнятих відповідно до цього нормативно-правових актів з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що власники житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у гуртожитку і зобов`язані брати, участь у загальних витратах, пов`язаних із утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні гуртожитку. Допоміжні приміщення у гуртожитку передаються у спільну сумісну власність безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Співвласники допоміжних приміщень у гуртожитку зобов`язані не перешкоджати іншим особам у правомірному користуванні такими приміщеннями.

Таким чином коридор, санвузол є допоміжними приміщеннями, які перебувають у спільній власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а приватизації підлягають лише житлові приміщення, тобто житлові кімнати.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речового права здійснюється на підставі документів, які підтверджують правомірність набуття особою права власності. Одним із таких документів є свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Визнання документа на підставі якого, проведено державну реєстрацію речового права недійсним або скасування цього документа тягне за собою припинення (скасування) речового права.

6.Судові витрати.

Сплачений позивачем судовий збір, не стягується з відповідача так, як в задоволенні позову відмовлено.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України,суд -

ухвалив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Хмельницької міської ради, Управління комунального майна Хмельницької міської ради, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування державної реєстрації - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 21 липня 2023 року.

Суддя С.Л. Стефанишин