Справа № 361/3885/22
Провадження № 2/361/1311/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2023 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Бас Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,

установив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів.

Позивач зазначав, що 16 грудня 2008 року зареєстрував шлюб з відповідачем ОСОБА_3 .

Під час шлюбу у них народилася донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

29 квітня 2011 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб сторін розірвано.

Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 27 квітня 2011 року з позивача на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 березня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі вказаного судового рішення 10 травня 2011 року районним судом було видано виконавчий лист.

23 червня 2012 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Жердівської сільської ради Броварського району Київської області, за актовим записом №3.

Від спільного подружнього життя вони мають трьох доньок: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З 2022 року між сторонами стосунки погіршились, між ним почали виникати сварки, у зв`язку з чим вони стали проживати окремо.

Так, позивач став мешкати за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач ОСОБА_2 разом із дітьми стала мешкати за адресою: АДРЕСА_2 .

Судовим наказом Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2022 року стягнуто з позивача на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі частки його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 червня 2022 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В останній час у позивача значно погіршився стан здоров`я, змінився матеріальний стан в сторону погіршення та на теперішній час його сімейний стан також змінився.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд змінити розмір аліментів, визначений рішенням Згурівського районного суду Київської області від 27 квітня 2011 року у справі №2-125/11 та судовим наказом Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2022 року; стягнути з нього аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/8 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з нього аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 3/8 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні позовній заяві, просив про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

В судове засідання відповідач ОСОБА_8 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, направила до суду клопотання про направлення справи за підсудністю до Згурівського районного суду Київської області за місцем її проживання.

Згідно з частиною першою статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачене законом.

Виняток з вказаного правила становить альтернативна підсудність (стаття 28 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 13, 14, 15, 52).

Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 27 квітня 2011 року стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця смт. Завалля Гайворонського району Кіровоградської області, жителя АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , працездатного, працюючого в ТОВ «Меркс Груп» на посаді комплектувальника меблів, аліменти на користь ОСОБА_3 , жительки АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 25 березня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

Судовим наказом судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі частки його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 червня 2022 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилається на погіршення його матеріального стану і здоров`я, а також на зміну його сімейного стану, а тому вважає, що розмір аліментів, які стягуються з нього за рішенням суду та судовим наказом, підлягає зменшенню.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, аналізуючи зібрані у справі докази окремо та у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що належних та допустимих доказів того, що змінились обставини, що існували на момент ухвалення судового рішення про стягнення аліментів та видачі судового наказу, визначені приписами статті 192 Сімейного кодексу України, що дають підстави для зменшення розміру аліментів, позивачем суду не надано.

Так, позивачем не надано доказів зміни його матеріального чи сімейного стану, стану здоров`я, внаслідок чого виникла необхідність у зменшенні розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному розмірі.

Враховуючи вищевикладене та те, що належних доказів в обґрунтування позову не надано, місцевий суд не вбачає підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, а тому відмовляє у задоволенні позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 141, 150, 181, 192 Сімейного кодексу України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76, 77, 78, 81, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів -відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.С. Сердинський