Справа № 201/7172/23
Провадження № 2/201/2488/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Покопцевої Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Маріупольської міської ради Донецької області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 20.06.2023р. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Маріупольської міської ради Донецької області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Позовна заява сформована в системі «Електронний Суд» (а.с. № 4-6) та підписана представником позивачки адвокатом Біцуловою А.А. (діє на підставі довіреності від 11.06.2023р. - а.с. № 7).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 20.06.2023р. позовна заява прийнята до розгляду, розгляд справи призначено в загальному позовному провадженні з проведенням підготовчого засідання (а.с. № 21).

В обґрунтування позовних вимог представник позивачки по тексту позову зазначала, що позивачка з 01.07.1972р. була дружиною ОСОБА_1 . Чоловік позивачки помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Маріуполі Донецької області під час ракетного обстрілу. Через повномасштабне вторгнення Російської Федерації в Україну, позивачка була вимушена виїхати до м. Ірпінь Київської області, де отримала статус ВПО. Її знайомі у місті Маріуполі Донецької області тільки 06.09.2022р. отримали свідоцтво про смерть чоловіка, яке було видано Маріупольським міським управлінням юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки. Своєчасному зверненню до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом їй завадило, окрім зазначеного, ще й те, що у позивачки були труднощі з отриманням свідоцтва про смерть чоловіка, яке б було видано органами державної влади України та для цього прийшлося зверталися до суду з заявою про встановлення факту смерті чоловіка. Після отримання свідоцтва про смерть чоловіка позивачка звернулася до приватного нотаріуса КМНО Мостової Р.С. з заявою про прийняття спадщини за законом, втім приватний нотаріус їй листом від 14.06.2023р. роз`яснила, що нею пропущено строк для подачі такої заяви та потрібно звертатися до суду в порядку ч.3 ст. 1272 ЦК України. Представник позивачки вважала, що строк для прийняття спадщини позивачкою пропущено з поважних причин. Отже, посилаючись на норми ст.ст. 1270, 1272 ЦК України, просила визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини 3 місяці від дня набрання рішенням суду законної сили.

Від представника позивачки адвоката Біцулової А.А. 31.07.2023р. надійшла заява про підтримання позовних вимог, по тексту якої остання просила справу розглядати за їх з позивачкою відсутності, а також зазначила, що заперечує проти ухвалення заочного рішення, оскільки відповідач отримав копію позовної заяви з додатками та не скористався правом подачі відзиву на позов (позов та заява сформовані в системі «Електронний Суд» - а.с. № 4-6, 37-38, 73-74).

Представник відповідача Територіальної громади міста в особі Маріупольської міської ради Донецької області ні в підготовче засідання 18.07.2023р., ні в судове засідання 31.07.2023р., не з`явився, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином, у справі наявні підтвердження отримання викликів суду на е/пошту (а.с. № 26, 37), при причини неявки суд не сповістив.

Підготовче засідання у відповідності до положень ст. 197 та ч.3 п.2 ст.200 ЦПК України було проведено 18.07.2023р. (а.с. № 32).

З урахуванням поданої до суду заяви представника позивачки адвоката Біцулової А.А, неявки представника відповідача при належному повідомленні про дати розгляду справи судом, розгляд справи у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України здійснювався 31.07.2023р. без фіксування судового процесу технічними засобами.

Підстав для ухвалення по справі заочного рішення у цій справі немає, оскільки відсутня сукупність умов для ухвалення заочного рішення, яка передбачена ст. 280 ЦПК України. Так в нашому випадку, немає згоди позивачки (представника позивачки) на ухвалення у справі заочного рішення по тексту заяви до суду від 31.07.2023р. (вимоги п.4 ч.1 ст. 280 ЦПК України).

Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази на підставі положень ст. 89 ЦПК України та у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання їм заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , шлюб був зареєстрований 01.07.1972р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. № 15).

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 07.12.2022р. у справі № 367/4959/22 було задоволено заяву ОСОБА_1 та встановлено факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Маріуполі Донецької області у віці 70 років (а.с. № 11-12).

Про смерть ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 , актовий запис № 56 від 18.02.2023р. (а.с. № 10).

За життя ОСОБА_2 на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 (а.с. № 9).

ОСОБА_2 заповіту не залишив, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), яка зроблена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мостовою Р.С. 25.06.2023р. (а.с. № 30) та направлена суду представником позивачки 10.07.2023р. (а.с. № 21).

Також, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мостовою Р.С. 25.06.2023р. отримано Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.сч. № 29), яка так само направлена суду представником позивачки 10.07.2023р. (а.с. № 21).

Отже, матеріалами справи підтверджено, що спадкоємців, які б протягом встановленого законом часу звернулися з заявою про прийняття спадщини за законом (окрім, позивачки, яка звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мостової Р.С., втім листом від 14.06.2023р. приватний нотаріус роз`яснила позивачці, що та пропустила строк для подачі заяви на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже має право звернутися до суду в порядку ч.3 ст. 1272 ЦК України із заявою про визначення додаткового строку для подачі такої заяви (а.с. № 8)).

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як зазначено вище у відповідності до положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання їм заяви про прийняття спадщини.

Пояснюючи причини несвоєчасного звернення із заявою про прийняття спадщини, представник позивачки зазначала, що позивачка ОСОБА_1 (як мешканка м. Маріуполя Донецької області) після початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації 24.02.2022р. була вимушена переїхати на підконтрольну державним органам територію України.

Ці обставини підтверджуються довідкою від 16.08.2022р. про взяття ОСОБА_1 на облік як внутрішньо переміщеної особи у м. Ірпінь Київської обл. (а.с. № 14зв.ст.).

Також, в матеріалах справи наявні підтвердження тих обставин, що у позивачки були труднощі з отриманням свідоцтва про смерть її чоловіка ОСОБА_1 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Маріуполі Донецької області.

Так, свідоцтво про смерть чоловіка було отримано на підконтрольній державним органам України території лише 18.02.2023р. (а.с. № 10), оскільки для цього позивачка була змушена звертатися до суду з заявою окремого провадження, в якій ставила питання про встановлення факту смерті чоловіка.

Така заява окремого провадження надійшла до Ірпінського міського суду Київської області 29.11.2022р. та 07.12.2022р. було ухвалено рішення у цивільній справі № 367/4959/22 про задоволення вимог ОСОБА_1 (а.с. № 11-12, 45).

В матеріали справи представником позивачки також надано виписку із медичної карти № 643 про перебування позивачки на стаціонарному лікуванні з 23.03.2022р. до 01.04.2022р. у КНП «Ватутінська міська лікарня Ватутінської міської ради» з діагнозом «хронічна двобічна сенсоневральна приглухість, загострення» (а.с. № 17) та консультативний висновок лікаря-сурдолога від 08.04.2022р., діагноз «нейросенсорна втрата слуху, двостороння» (а.с. № 18).

Отже, звернення ОСОБА_1 до приватного нотаріуса КМНО Мостової Р.С. з заявою про прийняття спадщини за законом з пропуском строку на подачу такої заяви, не можна вважати недобросовісним користуванням з боку позивачки своїми правами чи будь якими намірами, які б були направлені на порушення чиїх інших прав та інтересів.

Крім того, матеріалами справи доведена поважність причин пропуску позивачкою строку на прийняття спадщини за законом після смерті її чоловіка (перебування на стаціонарному та амбулаторному лікуванні навесні 2022р., вимушеність переїзду позивачки після 24.02.2022р. на підконтрольну державним органами України територію, необхідність звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті чоловіка та отримання свідоцтва про його смерть лише після набрання законної сили такого рішення).

Судом також перевірено, що інших спадкоємців (крім позивачки), які б претендували на спадщину та своєчасно звернулися з заявою про прийняття такої спадщини, у померлого немає (Витяг зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину (а.с. № 29).

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000р., при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979р., ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

В постанові Верховного Суду від 17.10.2018р. у справі № 681/203/17-ц зазначено, що, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть, якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

З огляду на те, що позивачка є спадкоємицею за законом після смерті чоловіка ОСОБА_1 , але у встановлений законом шестимісячний строк не подала до державної нотаріальної контори (чи приватного нотаріуса) заяви про прийняття спадщини, причини пропуску цього строку суд вважає поважними, отже позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню, та суд вважає за можливе визначити позивачці додатковий строк для подачі в нотаріальну контору (чи приватному нотаріусу) заяви про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном 3 (три) місяця з дня набрання законної сили рішення суду.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що представник позивачки по тексту заяви до суду від 31.07.2023р. просила судові витрати по справі покласти на позивачку (а.с. № 38-39), суд судові витрати у цій справі покладає на позивачку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», Постановою Верховного Суду від 17.10.2018р. у справі № 681/203/17-ц, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, 223, ч. 2 ст. 247, ст.ст.259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Маріупольської міської ради Донецької області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Маріуполі Донецької області терміном 3 (три) місяці з дня набрання законної сили рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.