Справа № 948/988/22
Номер провадження 2/948/519/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2023 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кравець С.В.,

за участю секретаря Порохні І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Райда Олександр Сергійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача

У грудні 2022 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 21.01.2022р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. видано виконавчий напис № 442, за яким стягнуто з нього на користь відповідача заборгованість в розмірі 22 645, 89 грн, про що він дізнався з постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.02.2022р.

Позивач вказує, що виконавчий напис винесений з порушенням вимог закону, оскільки з наданих документів неможливо встановити безспірність заборгованості та стягувачем не подано нотаріусу всіх документів. Сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості.

У зв`язку з наведеним позивач просить визнати виконавчий напис нотаріуса від 21.01.2022р. за № 442 таким, що не підлягає виконанню.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 13.12.2022р. відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, залучено до участі у справі третю особу (а.с.24-25).

Позиції учасників судового провадження

Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідач копію позовної заяви з додатками та ухвалу про відкриття провадження у справі отримав 28.12.2022р. (а.с.39), але в установлений судом 15-денний строк відзив на позов не направив.

Третій особі документи були направлені за вказаною позивачем адресою, отримані 09.01.2023р. (а.с.40).

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом установлено, що 21.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. видано виконавчий напис № 442 про стягнення з ОСОБА_1 , боржника за кредитним договором № 500574379 від 06.12.2016р., укладеного з АТ «Альфа-Банк» заборгованості за період з 15.08.2021р. по 10.11.2021р. в розмірі 22 645, 89 грн, що включає: прострочену заборгованість за сумою кредиту 6 369, 28 грн; строкову заборгованість за сумою кредиту 15 651, 41 грн; строкову заборгованість за комісією та процентами 45, 20 грн; 580, 00 грн - плата за вчинення виконавчого напису (а.с.14-15).

Як видно з Анкети-заяви від 06.12.2016р. сторонами у якій є АТ «Альфа-Банк» та позивач ОСОБА_1 сторони дійшли згоди про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк». Цього ж дня позивачем підписана Оферта на укладення Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії 500574379 (а.с.17-19), зміст яких є нечитабельним, з огляду на неналежну копію.

За заявою стягувача від 16.01.2022р., 17.02.2022р. було відкрите виконавче провадження за виконавчим написом № 442 від 21.01.2022р., а 21.02.2022р. винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника (а.с.11-13, 16).

Мотиви суду

Так, порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого2012 року № 296/5(далі Порядок).

Відповідно до ч.1 ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 ст. 88 цього Закону передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 Розділу ІІ для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. В пункті 2 даної Постанови передбачено, що за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Як видно зі змісту оспорюваного виконавчого напису нотаріус при його вчиненні посилався на ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172.

Але, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 були визнанi незаконними i нечинними, зокрема, положення пункту 2 Переліку.

За таких обставин, залишається чинною лише норма визначена п.1 Постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999р. за якою передбачено сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Як видно з матеріалів справи Анкета-заява та Оферта укладені між позивачем та відповідачем не були посвідчені нотаріально.

Отже, оскільки оспорюваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 21 січня 2022 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, укладений між відповідачем та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Вказаний висновок ґрунтується на правовій позиці ВП ВС висловленій у справі № 910/10374/17 від 21.09.2021р.

Крім цього, позивач вважає, що виконавчий напис не є безспірним, оскільки з наданих документів неможливо цього встановити та стягувачем не подано нотаріусу всіх документів

Так, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів .

Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільнихправ шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Вказаний висновок ґрунтується на правовій позиції ВП ВС у постанові від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідач доводів позивача не спростував, належних та допустимих доказів протилежного не надав.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що з огляду на те, що нотаріус був позбавлений права вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, які не були нотаріально посвідчені після прийняття рішення Київським апеляційним адміністративним судом від 22 лютого 2017 року, виконавчий напис не є безспірним, а відтак суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити і визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 442 від 21.01.2022р.

Мотив рішення щодо розподілу судових витрат

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому судовий збір в розмірі 992,40 грн за подачу позову до суду потрібно стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-18, 141, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Райда Олександр Сергійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 21.01.2022р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості в загальному розмірі 22 645, 89 грн таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі його оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Альфа-Банк», місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, .

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Райда Олександр Сергійович, місцезнаходження: м. Полтава, вул. Пушкіна, 111, к. 1.

Суддя С.В. Кравець