Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02.01.2023 Справа №607/11146/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Позняка В.М.,

за участі секретаря судового засідання Кужель К.С., позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , просить зобов`язати ОСОБА_2 , усунути перешкоди в користуванні належним йому на праві власності об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 040) шляхом здійснення демонтажу замків на вхідних дверях квартири, забезпечення допуску ОСОБА_1 , на її територію та заборонити вчиняти будь-які перешкоди в користуванні належним позивачу на праві власності майном. Позов мотивовано тим, що 02.06.2022 р. позивач набув у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 02.06.2022 р. №409, виданого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Федірко Г.М., право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згодом було з`ясовано, що у квартирі, без будь-якої правової підстави, проживає попередній власник ОСОБА_2 і позивач, внаслідок його дій, не може потрапити в неї. На усні вимоги покинути квартиру відповідач не відреагував. Безрезультатними були також звернення з цього приводу й до поліції. 29.06.2022 засобами поштового зв`язку позивач надіслав ОСОБА_2 письмову вимогу усунути перешкоди у користуванні квартирою, однак, на момент подання позову, відповідач так і не усунув перешкоди у користуванні об`єктом нерухомого майна.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 вересня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав викладених в ньому.

Відповідач неодноразово викликався в судове засідання у порядку, встановленому законом, однак, в судові засідання не з`являвся, відзиву на позов не надав, а тому, за відсутності заперечень позивача, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи.

Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини.

Як видно з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно при реєстрації права власності від 02.06.2022 №301964401, ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серії та номер 409, виданого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Федірко Г.М.

29 червня 2022 року засобами поштового зв`язку позивач направив ОСОБА_2 вимогу про усунення йому перешкод в користуванні квартирою.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити, зважаючи на таке.

Гарантії захисту права власності закріплені у статті 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.

Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею першою Першого протоколу до Конвенції. Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинно мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до статті 13 цього міжнародно-правового акта повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.

Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині першій статті 321 ЦК України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Одним із способів захисту права власності є гарантована статтею 391 цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Однією з особливостей цього позову є відсутність спорів з приводу належності майна на праві власності чи іншому титулі. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди, чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод.

Відповідно до роз`яснень, які викладені в пункті 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ» від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Таким чином, при розгляді даної справи підлягає доказуванню та обставина, що саме діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується право власності чи законного володіння позивача.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

З приводу усунення перешкод користування квартирою він звернувся до відповідача, однак, останній не виконав його вимоги, позивач доступу до квартири не має, а отже, і не може користуватися нею.

Тому, суд доходить переконання, що порушення прав власника ОСОБА_1 володіти та користуватися своєю квартирою є встановленим, а тому позов про усунення перешкод користуванні є обґрунтованим та підставним.

При цьому спосіб захисту, який вибрав позивач, а саме - усунути перешкоди в користуванні належною йому на праві власності квартирою шляхом здійснення демонтажу замків на вхідних дверях та забезпечення допуску ОСОБА_1 , на територію об`єкта нерухомого майна, заборонити вчиняти будь-які перешкоди в користуванні належним позивачу на праві власності - буде ефективним, дієвим, зможе захистити права позивача.

Враховуючи приписи статтей 140, 141 ЦПК України, зважаючи що позов задоволено, а тому з відповідача слід стягнути 992,4 судового збору.

Відповідно до статтей 16, 321, 291 ЦК України статтей 5, 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні, належною йому на праві власності квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 040), шляхом здійснення демонтажу замків на вхідних дверях та забезпечення допуску ОСОБА_1 , на її територію.

Заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які перешкоди в користуванні ОСОБА_1 належною йому на праві власності квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів здати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 тел. НОМЕР_2 ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , останнє відоме місце поживання: АДРЕСА_3 .

Головуючий суддяВ. М. Позняк