Справа № 523/7816/22
Провадження №2/523/1530/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.

за участю секретаря - Славинського А.Ю.

представника позивача - Слободяника О.І.

представника відповідача - Брагарчук О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, у місті Одеса, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи без самостійних вимог Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про встановлення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ

І . Зміст вимог та заперечень учасників справи.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами в яких просить визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем її проживання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вона з 28.04.2017р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Під час шлюбу у них народилась дочка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням суду від 01.12.2020р. шлюб між нею та ОСОБА_2 був розірваний, а малолітня дитина залишалась проживати разом з матір`ю в кв. АДРЕСА_1 . Нею були створені усі належні умови для комфортного мешкання, відпочинку та розвитку дитини. Дитина проживала разом з нею з 2020р. по 2022р. Втім, у травні 2022р., під час її тимчасового перебування з дитиною за кордоном (м. Відень, Республіка Австрія) ОСОБА_2 силою змінив місце перебування дитини та вивіз її до Королівства Іспанії де вона перебувала три тижні з чужими для неї особами. При цьому за твердженням позивачки, ОСОБА_2 не здійснював за дочкою належного гігієнічного та медичного догляду, намагався некваліфіковано її лікувати, що призвело до вкрай негативних наслідків для здоров`я дівчинки. Після її повернення з дитиною до України, виявилось, що дочка під час перебування з батьком захворіла. На теперішній час між нею та відповідачем існує спір стосовно визначення місця проживання дочки, що стало підставою для звернення до суду.

Не погодившись з позовними вимогами ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що він є зразковим батьком, який завжди готовий взяти повну відповідальність за свою дитину і забезпечити їй комфорт, безпеку та відчуття стабільності, а посилання позивачки на те, що він змінив місце перебування дитини не відповідають дійсності. На думку відповідача, ОСОБА_1 неодноразово порушувався принцип рівності прав на спілкування з дитиною, позбавляючи його права брати участь у вихованні дочки. Надані з боку ОСОБА_1 докази на обґрунтування позову є безпідставні та не спростовують його заперечень.

Від органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до суду надійшов висновок на розв`язання спору.

ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі.

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 08.08.2022р. було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

28.09.2022р. до суду надійшов відзив на позовні вимоги від ОСОБА_2

31.10.2022р. було задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів.

29.03.2023р. на розв`язання спору до суду надійшов висновок органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради.

Ухвалою суду від 29.03.2023р. було закрито підготовче провадження у справі з призначенням розгляду справи по суті спору.

ІІІ. Позиції сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. Її представник - адвокат Слободяник О.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Його представник - адвокат Брагарчук О.Р. в судовому засіданні, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву, просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради не забезпечив участь своїх представників у судовому засіданні. Про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином. Неявка представника не перешкоджає розгляду справи.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Суд, заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 28.04.2017р. перебували у зареєстрованому шлюбі.

Під час шлюбу у сторін народилась дочка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01.12.2020р. (справа № 522/18764/20) шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний.

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проте за вказаною адресою не проживає.

З часу розірвання шлюбу малолітня ОСОБА_3 почала проживати спільно з матір`ю, ОСОБА_1 , окремо від ОСОБА_2 , в кв. АДРЕСА_1 , власницею якої є ОСОБА_1 .

За твердженням сторін, в період з 2020р. по 2022р. між сторонами був відсутні спір стосовно місця проживання дочки.

Зазначені вище фактичні обставини справи були визнанні представниками сторін під час розгляду справи, а відтак в силу ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Внаслідок введення на території України воєнного стану, у зв`язку з агресією російської федерації, ОСОБА_1 разом з дочкою ОСОБА_4 виїхала за межі країни у м. Відень, Республіки Австрія.

У травні 2022р. між сторонами виникли суперечки з приводу виховання та місця проживання їх дочки ОСОБА_4 . За твердженням ОСОБА_1 відповідач силою, без її згоди, змінив місце перебування їх дочки та вивіз її до Королівства Іспанії, де вона проживала три тижні, після чого ОСОБА_1 з дочкою повернулась до України, та з того часу між ними існує конфлікт з приводу місця проживання дитини.

Враховуючи неприпинений воєнний стан на території України, на теперішній час малолітня ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю за межами країни.

Висновком інклюзивно-ресурсного центру, який був проведений директоркою та консультантами (практичні психологи) від 15.06.2022р., було встановлено таке (т.2 а.с.23-27).

Дитина, ОСОБА_3 контактна, активна. Адаптується в незнайомому середовищі адекватно. Спосіб пересування вільний. Виконує вербальні дії за інструкцією, завдання за зразком. Зорове та слухове сприймання не порушено, відповідає віку. Фізичний розвиток дитини гармонійний. Загальна моторика розвинена відповідно віку. Символічний, конструктивний та дивамічний праксис на високому рівні. Латералізація функцій, рухова активність та саморегуляція розвинуті за віком. Орієнтується у просторі згідно віку. Має місце слабкість дихального апарату. Навички самообслуговування сформовані за віком.

На початку обстеження контакт з дівчинкою був налагоджений, фон настрою позитивний, реакції адекватні умовам обстеження. Під час обстеження емоційно-вольової сфери було використано наступні інструменти: інтерв`ю, візуальна психодіагностика, ігрові діагностичні засоби, тести («СКАЗКА Дюсс», «Цветик-восьмицветик» Веліевої, «Кактус» Панфілової, Дитячий апперцептивній тест САТ Л. Беллак). Під час обстеження - бесіди з дитиною за « Шкалой привязанностей ребенка к членам своей семьи» по А.Баркану, було відмічено, що ОСОБА_4 найбільш прив`язана до мами (7 з 10). менш до батька та інших членів родини (2 з 10). За методикою Панфілової «Кактус» дівчинка почувається на час обстеження добре, сповнена любові до мами й бабусі, відчуває їх підтримку. Але особисті кордони ОСОБА_4 не вміє захищати, їх практично не існує. За методикою Дюсс «Сказка», яка визначає ступень залежності від батьків, ОСОБА_4 відчуває розпач та невпевненість, невизначеність того, хто з батьків її врятує. Але потім мама допомагає дівчинці. У казці «Страх» виявлено наявність страху привидів, але за поясненнями дівчинки, то не привід, а батько. У казці « Від`їзд » ОСОБА_4 вибирає батька, щоб він поїхав далеко й назавжди, що може бути свідоцтвом поганого ставлення батька до дівчинки. Проективна методика Л. та С. Беллак розкриває у сімейних стосунках постійні змагання, у цьому змаганні, за думкою дівчинки ведмежатко захистить маму. Стосунки з батьком складні, він сконцентрований на своїх проблемах, бажання одружитися не виправдало його сподівань і він став дуже злим. Він сумний, звертає увагу на дівчинку. Але дівчинка не хоче з ним дружити. Вона думала, що він злий, «кусається», але насправді він був дуже сумний. Страх темряви в межах вікової норми. Рівень природньої агресії дуже низький, що є показником зниження інстинкту самозбереження та відсутності особистих кордонів. У стосунках дитини й батька непорозуміння, він не чує прохання дівчинки щодо задоволення базових потреб. Потреби задовольняє мама. При проведенні методики Велієвої «Цветик - восмицветик» було виявлено відношення членів сім`ї до ОСОБА_4 за її думкою. За результатами методики поруч з мамою відчуття задоволеності, спокою, захисту. 3 бабусею спільні інтереси, ОСОБА_4 не бажає конфліктувати з цією людиною. Батько за думкою ОСОБА_4 , відсторонений член сім`ї. Злий, вимогливий. Часто несправедливо її карає. Обидва дідусі задовольняють потребу дівчинки у любові та визнанні, взаємна емоційна прихильність. Дитина жвава, комунікабельна. Звернене мовлення, питання дорослого розуміє, відповідь повна, розгорнута. У спілкуванні використовує складні речення, граматично правильно оформлені. Оцінює своє та почуте мовлення, зіставляє, будує свої словоформи, активно використовує мовне наслідування, аналогію. Розуміє сутність речень, висловлювань про події, явища, які відбуваються в особистому досвіді дитини, у побутових ситуаціях. Інструкції розуміє і виконує в повній мірі. Фонематичні процеси розвинені згідно вікових вимог. Спостерігається інтерес та мотивація до навчальної діяльності. Мовлення інтонаційно забарвлене, але часто дитина говорить занадто швидко, нерівномірно, ослаблений мовленнєвий видих. Артикуляційний уклад без особливостей. Словниковий запас відповідає віку. Рівень сформованості знань, вмінь та навичок відповідає віковій нормі.

Емоційно реагує на нове та незвичайне. Увага довільна. Висока пізнавальна активність. Активно досліджує навколишній світ. Добре зосереджується на незрозумілому матеріалі та починає його досліджувати. Сприймання довільне. Добре розвинена пам`ять. Жваво пропонує сюжети для гри. Орієнтована в сенсорних еталонах форми і кольору. Розвинені всі види мислення. Володіє операціями узагальнення та класифікації. Уява поєднана з творчим мисленням та добре розвинена.

Згідно висновку судово-психологічної експертизи №ЕС-2521-4-1999.22 від 12.09.2022р. були встановлені індивідуально-психологічні особливості малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : врівноваженість, старанність, уважність, слухняність, вразливість, відкритість до соціальних контактів. Рівень психологічного розвитку дитини відповідає віковій нормі. Дівчинка схильна до впливу з боку дорослих, що є віковою особливістю усіх дітей її вікової групи. ОСОБА_3 відчуває більшу психологічну прихильність до матері ( ОСОБА_1 ) і з нею бажає проживати. Поведінка матері робить позитивний психологічний вплив на розвиток малолітньої ОСОБА_4 . Батько - ОСОБА_2 , не проходив психологічного обстеження, тому дослідити вплив його поведінки на розвиток дочки неможливо. Матір дитини, ОСОБА_1 з урахуванням ї індивідуально-психологічних властивостей, інтелекту, властивостей емоційно-вольової сфери, спрямованості особливості, має необхідні для виховання дітей психолого-педагогічні якості (т. 1 а.с.125-141).

Відповідно до нотаріально посвідчених заяв від 22.07.2022р., які оцінюються судом, як письмові докази, подруги ОСОБА_1 - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , характеризують її з позитивної сторони (т.2 а.с.12-14).

ОСОБА_1 працює у ФОП « ОСОБА_13 » з 02.01.2022р. та за період з січня по червень 2022р. отримала дохід в розмірі 32 300,00грн.(т.2а.с.8).

Згідно медичних документів ОСОБА_1 не має проявів психічного розладу, ознак наркологічних захворювань не виявлено (т.2 а.с.9,10), до кримінальної відповідальності не притягувалась, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (т.2 а.с.11).

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_2 зареєстрований фізичною особою підприємцем та згідно податкової декларації платника єдиного податку за 2022р. отримав дохід у розмірі 841 280,20грн. (т.1 а.с.78-81).

З представлених медичних документів ОСОБА_2 не має проявів психічного розладу, ознак наркологічних захворювань не виявлено (т.1 а.с.72-74), до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (т.1 а.с.89).

З пояснень ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , відібраних адвокатом Щенсною І.О., у відповідність до п.7 ч.1 ст.20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», які оцінюються судом як письмові докази, встановлено, що ОСОБА_2 характеризується його товаришами з позитивної сторони (т.1 а.с.75,76).

За обставинами справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у напружених стосунках, що саме по собі є наслідком впливу на психоемоційний стан малолітньої ОСОБА_4 .

Висновком №01-11/1524/5вих від 28.03.2023р. про доцільність визначення місця проживання дитини, орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю ОСОБА_1 .

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У статті 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно з частинами першою, другою статті 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає (ч.4 ст.29 ЦК України).

Відповідно до частини першою та другою статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання.

Таким чином, з досягненням віку 10 років у дитини з`являється право не тільки бути вислуханою і почутою, але й право брати активну участь у вирішенні своєї долі, зокрема, у визначенні місця проживання. Лише в разі збігу волі трьох учасників переговорного процесу - матері, батька, дитини можна досягти миру і згоди.

Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) (далі - Конвенція) згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

В силу віку малолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та неможливістю сформувати свою власну думку, вирішення спору у даній справі проводилось судом без урахування її думки.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

В силу частини першої статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі статтею 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13 у справі «М.С. проти України», йдеться про визначення «інтересів дитини», її місця у взаємовідносинах між батьками. У цьому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Аналіз наведених норм права, практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи з об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які наділяли б будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

За порівняльним аналізом представлених суду характеризуючих даних сторін по справі слід дійти висновку, що батько та матір малолітньої ОСОБА_3 мають позитивні характеристики, є працездатними, не мають негативних звичок, мають належні умови для виховання своєї дочки. Судом не встановлено, що батьки малолітньої ОСОБА_4 ведуть себе аморально та своєю поведінкою можуть зашкодити розвитку дитини. Тобто, малолітня ОСОБА_4 може проживати, як з матір`ю так і з батьком.

Разом з тим, як було встановлено судом під час розгляду справи та визнавалось сторонами, після розірвання шлюбу (2020р.) подружжя ОСОБА_16 припинили подружні стосунки. З того часу малолітня ОСОБА_3 разом з матір`ю ОСОБА_1 переїхала до іншого житла де проживали окремо від батька. При цьому забрані по справі докази вказують на те, що ОСОБА_1 сумлінно ставилась та ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, забезпечує свою доньку всіма необхідними умовами, створила всі умови для проживання, виховання та розвитку дочки.

Наявність вказаних обставин поряд з іншими доказами вказує на те, що ОСОБА_2 визнавав факт проживання малолітньої дочки ОСОБА_4 разом з матір`ю ОСОБА_1 , втім, на теперішній час заперечує проти цього.

Вирішуючи питання про визначення місця проживання дитини, судом приймаються до уваги психологічні висновки, які не були спростовані з боку ОСОБА_2 належними та допустимими доказами, з яких убачається, що малолітня ОСОБА_4 має найбільшу психологічну прихильність до матері і з нею бажає проживати. Поруч з мамою має відчуття задоволеності, спокою, захисту. Поведінка матері робить позитивний психологічний вплив на розвиток малолітньої ОСОБА_4 .

Зважаючи на викладене, оцінюючи зібрані у справі докази, як кожен окремо так і в їх сукупності, з урахуванням висновку органу опіки та піклування, дотримуючись справедливої рівноваги між інтересами малолітньої дитини поряд з інтересами її батьків, суд дійшов висновку, що найкращим інтересам малолітньої ОСОБА_3 буде встановлення місце її проживання разом з матір`ю, ОСОБА_1 .

При цьому суд наголошує, що батько дитини, який безсумнівно відіграє важливу роль у її житті та розвитку, має право спілкуватися та обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, стан її розвитку, незалежно від того з ким дівчинка буде проживати.

Одночасно, суд звертає увагу ОСОБА_1 про недопущення у перешкоджанні у побаченнях ОСОБА_2 з дочкою ОСОБА_4 .

Суд не приймає до уваги заперечення представника ОСОБА_2 , оскільки вчинення матір`ю перешкод у спілкуванні з дочкою для батька не може вплинути на визначення місця проживання дитини із матір`ю та не позбавляє його права на звернення до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дочкою, визначення способу його участі у вихованні дитини.

Є також безпідставні твердження представника відповідача про заявлення позовних вимог ОСОБА_1 без визначення конкретної адреси місця проживання дитини, так як виходячи з побудови ч.4 ст.29 ЦК України в поєднанні зі ст.161 СК України, місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

На сьогодні, внаслідок військової агресії російської федерації, введенням на території України воєнного стану, малолітня ОСОБА_3 разом з матір`ю тимчасово проживає за межами території України. Таке проживання є виправданим кроком з метою забезпечення безпеки та розвитку малолітньої дитини.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи та аргументи на обґрунтованість пред`явленого позову ОСОБА_1 , з боку ОСОБА_2 та його представників суду не надано.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, доведеними, а відтак підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12,13,76,259,263-265,268, 279 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи без самостійних вимог Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про встановлення місця проживання дитини задовольнити у повному обсязі.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем її проживання.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн: НОМЕР_2 , зареєстрованого: АДРЕСА_4 .

третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, місцезнаходження: м.Одеса, вул. Канатна,134.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 28 квітня 2023р.

Суддя