Номер провадження: 22-ц/813/4583/23
Справа № 501/3042/22
Головуючий у першій інстанції Смирнов В.В.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Кострицького В.В., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря Сінько А.І.,

учасники справи: позивач - ОСОБА_1 , відповідачі Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 08 листопада 2022 року, постановлену Іллічівським міським судом Одеської області у складі: судді Смирнова В.В. в приміщенні того ж суду, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення, та скасування рішення пенсійного фонду,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України Головного управління пенсійного фонду в Дніпропетровській області управління пенсійного забезпечення відділу перерахунків пенсій № 2, який мотивував тим, що позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 та за віком 60 років набув право призначення пенсії, а тому звернувся із заявою від 30.03.2022 до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області, яка була направлена для розгляду Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області, яке ухвалило рішення від 06.04.2022 за №93 РНОКПП «Про відмову в призначенні пенсії», мотивуючи тим, що позивач має загальний страховий стаж згідно відомостей системи персоніфікованого обліку 9 років 4 місяця 20 днів та те, що позивач надав завірений нотаріально дублікат трудової книжки НОМЕР_1 , а для призначення пенсії згідно п.2.23 Порядку подання документів №22-1 (із змінами) повинно надаватися тільки оригінали документів та з роз`ясненням, що після надання уточнених документів про період роботи можливо буде повернутися до питання призначення пенсії.

Тому позивач вважає за необхідним встановити юридичний факт відповідності фотокопії трудової книжки НОМЕР_1 оригіналу самої трудової книжки відповідно до вимог п. 2.23 Порядку подання документів № 22-1 (зі змінами), оскільки такий факт неможливо встановити інакше ніж звернення до суду, та визнавши передчасним та скасувати рішення від 06.04.2022 за №93 РНОКПП «Про відмову в призначенні пенсії» протиправним та просить скасувати рішення пенсійного фонду.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 08 листопада 2022 року із посиланням на вимоги п. 1 ч. 1 ст. 19, п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області управління пенсійного забезпечення відділу перерахунків пенсій № 2 про встановлення факту, що має юридичне значення, та скасування рішення пенсійного фонду та роз`яснено позивачу подати позов в порядку адміністративного судочинства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 08 листопада 2022 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, встановивши підсудність за позовом позивача суду загальної юрисдикції, мотивувавши таке недопустимістю спору між судами про підсудність.

Доводами апеляційної скарги є те, що ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 15 червня 2022 року по справі № 501/1485/22 адміністративний позов позивача до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення пенсійного фонду, про встановлення факту, що має юридичне значення, направлено за підсудністю до Одеського окружного адміністративного суду.

Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 13 жовтня 2022 року по справі № 501/1485/22 відмовив у відкритті провадження у адміністративній справі та роз`яснив, що повторне звернення до адміністративного суду з аналогічним позовом не допускається, а в мотивованій частині ухвали суд встановив підсудність, яка регламентується ЦПК України, а не КАС, тобто встановив підсудність суду загальної юрисдикції.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначено, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу у зв`язку неусуненням недоліків, зазначених в ухвалі від 13.10.2022 (сплати судового збору або надання доказів звільнення від сплати судового збору). Після чого 31.10.2022 позивач знову звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом про встановлення факту, що має юридичне значення та скасування рішення пенсійного фонду, ухвалою суду від 08 листопада 2022 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі у зв`язку із тим, що дана справа не підсудна Іллічівському міському суду Одеської області, а тому вважає зазначену ухвалу обґрунтованою та законною.

Від позивача надійшла відповідь на відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій зазначено, що заперечення Управління не відносяться до розгляду Одеського апеляційного суду, так як вимоги апеляційної скарги стосуються тільки відкриття провадження у цивільній справі судом загальної юрисдикції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги.

Інші учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилися, що відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

Переглядаючи вказану ухвалу суду за доводами апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.

Підставою звернення заявника до суду із заявою про встановлення юридичного факту відповідності фотокопії трудової книжки НОМЕР_1 оригіналу самої трудової книжки відповідно до вимог п. 2.23 Порядку подання документів № 22-1 (зі змінами) є рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області від 06.04.2022 за №93 РНОКПП «Про відмову в призначенні пенсії», яке заявник просить скасувати як рішення суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач, що безпосередньо впливає на його пенсійні права.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про те, що спірні правовідносини не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства обґрунтованими, оскільки фактично стосуються рішень та дій Управління Пенсійного фонду, його посадових осіб.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Частиною першою ст. 315 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення факту. Серед них не вказано про такий факт, встановлення якого просить заявник.

У справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19), яка розглядалася Великою Палатою Верховного Суду, зроблено висновок про те, що вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито, - закриває провадження у ній.

Відповідно у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

Вимоги заявника у цій справі, так і у справі, розглянутій Великою Палатою Верховного Суду, пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за ним певного соціально-правового статусу, не пов`язані з будь-якими цивільними права та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявників з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Питання підтвердження стажу роботи врегульовані Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637.

Отже, питання встановлення факту відповідності фотокопії трудової книжки НОМЕР_1 оригіналу самої трудової книжки не підлягає судовому розгляду, а повинно вирішуватись у позасудовому порядку відповідно до встановленої законодавством процедури. При цьому відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду.

Наведене спростовує те, що заявником об`єднане в одне провадження вимоги, які підлягають розгляду за різними видами судочинства, та робить можливим застосування до правовідносин сторін висновків Великої Палати Верховного Суду недопустимість спору між судами про те, що з огляду на існування юрисдикційного конфлікту з метою забезпечення права позивача на доступ до суду та на ефективний засіб юридичного захисту ВП ВС дійшла висновку, що ця справа має бути розглянута за правилами господарського судочинства лише тому, що позивачу має бути забезпечено доступ до правосуддя, навіть в іншому, ніж це передбачено законом, судочинстві, оскільки перешкоди до розгляду в належному (цивільному) судочинстві виникли у зв`язку з процесуальною діяльністю суду (постанова від 02.02.2021 у справі N 906/1308/19).

По справі не вбачається вичерпання ОСОБА_1 всіх належних засобів судового захисту своїх пенсійних прав задля застосування виключень із загальних правил та звернення до неналежного суду за вирішенням спору із суб`єктом владних повноважень в цивільному судочинстві, оскільки ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року про відмову у відкритті провадження у адміністративній справі за його позовом він не оскаржував в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 08 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови - 28 квітня 2023 року.

Головуючий М.В. Назарова

Судді: В.В. Кострицький

Ю.П. Лозко