РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2023 року

м. Рівне

Справа № 569/20032/20

Провадження № 22-ц/4815/913/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Гордійчук С. О., Хилевича С. В.

учасники справи:

позивач - Департамент соціальної політики Рівненської міської ради, яке є

правонаступником Управління праці та соціального захисту населення

виконавчого комітету Рівненської міської ради,

відповідач - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 червня 2023 року у складі судді Кучиної Н. Г., ухвалене в м. Рівне об 11 годині 45 хвилин, повний текст рішення виготовлено 09 червня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради, правонаступником якого є Департамент соціальної політики Рівненської міської ради, звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів житлової субсидії. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначало, що згідно поданої відповідачем заяви від 28.09.2018 року йому була призначена житлова субсидія на період з вересня 2018 року по квітень 2019 року. В результаті проведення перевірки правильності призначення житлової субсидії, призначеної відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено факт неповідомлення інформації, що впливає на призначення житлової субсидії: 23.08.2006 р. за вищезазначеною адресою зареєстрований ОСОБА_2 , що підтверджується повідомленням від 07.06.2019 року за №3746/01-17 від Рівненського регіонального центру надання адміністративних послуг. Підписом у заяві від 28 вересня 2018 року відповідач зобов`язувався у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії (зміни складу осіб, які зареєстровані (фактично проживають), джерел доходу, переліку одержуваних житлово-комунальних послуг, придбання майна, товарів або оплати послуг на суму, що перевищує 50 тис. гривень), зобов`язується протягом місяця повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення, тобто відповідач усвідомлював ймовірність настання наслідків у разі неповідомлення відомостей. Внаслідок неподання відповідачем інформації про зміну складу зареєстрованих у житловому приміщенні членів домогосподарства (23.08.2006р.) за адресою: АДРЕСА_1 , відповідачу було надміру нараховану житлову субсидію за періоди з 01.09.2018 року по 30.09.2018 року та з 01.10.2018 року по 30.04.2019 року. З наведених міркувань просило суд стягнути на свою користь із відповідача кошти для відшкодування витрат на житлову субсидію, які були надміру нараховані та сплачені відповідачу за періоди з 01.09.2018 року по 30.09.2018 року та з 01.10.2018 року по 30.04.2019 року у розмірі 5 134,94 гривень.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 08 червня 2023 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції вмотивоване положеннями ст. 1215 ЦК України, яка визначає виключає підстави повернення безпідставно набутих заробітної плати і платежів, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, тощо та обґрунтоване тими обставинами справи, підтвердженими належними, достатніми і достовірними доказами, які вказують на відсутність у діях відповідача як набувача житлової субсидії недобросовісної поведінки.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, Департамент соціальної політики Рівненської міської ради оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі вказує, що місцевим судом при вирішенні спору застосовано Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року № 848 (далі - Положення) у редакції від 07.04.2018 року, пункти та зміст якої не відповідає чинному на час спірних правовідносин законодавству. Пояснює, що нова редакція Положення з травня 2018 року суттєво відрізняється від редакції від 07.04.2018 року, оскільки з 01.05.2018 року до складу домогосподарства почали включати членів домогосподарства, які не зареєстровані в житлі, та враховувати майновий стан та доходи при призначенні житлової субсидії, а також право на субсидію втратили ті особи, що не сплачували єдиного соціального внеску протягом періоду врахування доходів та перебували за кордоном понад 60 днів в періоді врахування доходів. Зазначає. що відповідач подав заяву та декларацію, у якій відсутні відомості про всіх зареєстрованих членів домогосподарства та їх сімейний стан, та одночасно подав інформацію про склад зареєстрованих у домогосподарстві осіб, зокрема міграційну картку, яку отримав в Управлінні забезпечення адміністративних послуг Рівненської міської ради. Звертає увагу, що станом на дату подання заяви до складу домогосподарства заявника входив ОСОБА_2 , а відтак інформація в декларації про склад домогосподарства була подана неповна, що суперечить вимогам заповнення декларації, форма якої затверджена наказом № 604 та п. 13 Положення. Додає, що на момент призначення і виплати коштів житлової субсидії інформацією про те, що в житлі зареєстрований ОСОБА_2 володів, як власник ОСОБА_3 , так і заявник ОСОБА_1 , однак ця інформація не була доведена до відома працівників Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради, хоча заявник мав право звернутися із заявою про виключення зі складу членів домогосподарства особи, яка фактично не проживає в ньому. Вважає, що суд вийшов за межі своїх повноважень, перебравши на себе компетенцію комісії. Яка має право приймати рішення на підставі акту обстеження житлово-побутових умов у випадку, коли у складі домогосподарства кількість членів домогосподарства, котрі фактично проживають, є меншою за кількість членів, які в ньому зареєстровані. Покликаючись на те, що наведені обставини не були належним чином оцінені місцевим судом, просив скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що спірні відносини між сторонами виникли у зв`язку з призначенням позивачем відповідачу житлової субсидії.

Відповідно до поданої ОСОБА_1 заяви від 28.09.2018 року, йому була призначена житлова субсидія на період з вересня 2018 року по квітень 2019 року (а.с.3).

В результаті проведення перевірки правильності призначення житлової субсидії, призначеної відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено факт неповідомлення інформації, що впливає на призначення житлової субсидії, зокрема: 23.08.2006 року за вищезазначеною адресою зареєстрований ОСОБА_2 , що підтверджується повідомленням від 07.06.2019 року за №3746/01-17 від Рівненського регіонального центру надання адміністративних послуг.

Звертаючись до суду з цим позовом, Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради, правонаступником якого є Департамент соціальної політики Рівненської міської ради, вказувало, що внаслідок неподання відповідачем ОСОБА_1 інформації про зміну складу зареєстрованих у житловому приміщенні членів домогосподарства (23.08.2006р.) за адресою: АДРЕСА_1 , останньому було надміру нараховану житлову субсидію за періоди з 01.09.2018 року по 30.09.2018 року та з 01.10.2018 року по 30.04.2019 року, та стверджувало, що відповідач діяв свідомо і умисно, оскільки своїм підписом у заяві від 28 вересня 2018 року зобов`язувався у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії (зміни складу осіб, які зареєстровані (фактично проживають), джерел доходу, переліку одержуваних житлово-комунальних послуг, придбання майна, товарів або оплати послуг на суму, що перевищує 50 тис. гривень), протягом місяця повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення, а, отже, усвідомлював ймовірність настання наслідків у разі неповідомлення відомостей.

Згідно п.16 Положення громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів проінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про обставини для перерахунку призначеної житлової субсидії, зокрема: зміну складу зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) членів домогосподарства (орендар, внутрішньо переміщена особа - членів домогосподарства, які фактично проживають в житловому приміщенні (будинку), їх соціального статусу. У разі зміни складу зареєстрованих (фактично проживаючих) у житловому приміщенні (будинку) осіб, складу сім`ї члена домогосподарства подаються нові заява та декларація.

Згідно п.22 Положення за рішенням комісії надання раніше призначеної житлової субсидії припиняється за поданням структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, управителів, об`єднання, виконавців комунальних послуг у разі, коли: громадянин не повідомив структурному підрозділу з питань соціального захисту населення про обставини, зазначені у пункті 16 цього Положення, протягом 30 календарних днів з дня їх виникнення.

Внаслідок неподання відповідачем інформації про зміну складу зареєстрованих у житловому приміщенні членів домогосподарства (23.08.2006 року) за адресою: АДРЕСА_1 , відповідачу було надміру нараховану житлову субсидію за періоди з 01.09.2018 року по 30.09.2018 року та з 01.10.2018 року по 30.04.2019 року.

Сума коштів для відшкодування витрат на житлову субсидію надміру нарахована і виплачена відповідачу за періоди з 01.09.2018 року по 30.09.2018 року та з 01.10.2018 року по 30.04.2019 року у розмірі 5 134,94 грн., що підтверджується розрахунками.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_1 зазначав, що 14 серпня 2008 року його батько, ОСОБА_4 , придбав у приватну власність квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, при оформленні даної угоди купівлі-продажу, продавці взяли на себе зобов`язання зняти із реєстрації всіх осіб, які зареєстровані (прописані) у даній квартирі. Однак, в подальшому, із невідомих для нього причин, цього зроблено не було. Таким чином, згідно із записами Будинкової книги, в квартирі його батька ОСОБА_4 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з 23 серпня 2006 року зареєстрований ОСОБА_2 . На протязі тривалого часу, приблизно з вересня 2012 року по березень 2021 рік в зазначеній вище квартирі постійно проживав він разом зі своєю дружиною ОСОБА_5 та малолітнім сином ОСОБА_6 , а ОСОБА_2 членом його сім`ї не є та ніколи не був, і з цією особою він та ніхто із членів його сім`ї, не знайомі. ОСОБА_2 не є співвласником квартири. Під час подачі документів для призначення йому житлових субсидій 28 вересня 2018 року, та до цього (раніше подавав такі документи не менше двох разів), він не вказував ОСОБА_2 як члена своєї сім`ї, та не зазначав які доходи він отримує, оскільки така інформація йому не відома. Разом з тим того факту, що ОСОБА_2 в ній зареєстрований він не приховував, та надавав за вимогами причетних до нарахування субсидій осіб, копії відповідних актів, які складалися та підписувалися комісією із мешканців їх багатоквартирного будинку (сусідів), якими засвідчувався факт того, що ОСОБА_2 не проживає у його житлі на протязі тривалого часу (на протязі останніх п`яти років).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 під час подачі заяви та інших документів для призначення йому житлових субсидій 28 вересня 2018 року звертався до Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, де отримав Довідку про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 04 липня 2018 року № 83652 (а.с. 40). Згідно відомостей цієї довідки, до складу сім`ї/зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1 , входять: ОСОБА_1 (відповідач) та ОСОБА_6 (син відповідача), при цьому ОСОБА_2 , як такий, що в ній зареєстрований не зазначався, тому відповідач при подачі документів для призначення йому житлових субсидій його і не вказував.

Згідно адресної картки м. Рівне від 04.07.2018 року, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 (відповідач) та ОСОБА_6 (син відповідача) (а.с.41).

Як встановлено судом, право відповідача на виплату субсидії продовжувалось позивачем автоматично. При цьому, із здійсненням позивачем перевірок на відповідність заявлених ОСОБА_1 відомостей позивачем було зроблено запит 21.05.2019 року № 08-2559 до Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради щодо надання інформації про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 за адресою відповідача АДРЕСА_1 .

Так, згідно відповіді № 3746/01-17 від 07.06.2019 року на цей запит, станом на 29.05.2019 року в Реєстрі територіальної громади міста Рівного відсутні відомості про дату реєстрації місця проживання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Згідно Листа Рівненського міського відділу Управління державної міграційної служби України в Рівненській області від 05.06.2019 року № 5610.2-1648/5610.1-19 на запит Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради, громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 23.08.2006 року (а.с. 7). Про встановлені обставини Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради листом № 08-4180 від 05.08.2019 року повідомило ОСОБА_1 , зазначивши, що у результаті перевірки правильності призначення житлової субсидії його сім`ї в періоди з 01.09.2018 року по 30.09.2018 року та з 01.10.2018 року по 30.04.2019 року було встановлено, що з 23.08.2006 року за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований громадянин ОСОБА_2 (а.с. 6).

У серпня 2019 року батько відповідача ОСОБА_4 як власник квартири звернувся з позовом до суду про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 .

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 грудня 2019 року вказаний позов задоволено: усунуто ОСОБА_4 перешкоди у здійсненні права власності, визнавши ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 .

Отже, судовим рішенням встановлено факт, що ОСОБА_2 протягом останніх п`яти років (з 2014 року по 2019 рік) не проживає в квартирі АДРЕСА_2 , та не є членом сім`ї позивача, та не являється співвласником квартири (а.с. 42, 43).

На момент вирішення питання про отримання субсидії у квартирі було зареєстровано три особи, а саме: відповідач ОСОБА_1 , його син ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , який не проживав у цій квартирі.

Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються.

Пунктом 12 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 , передбачено, що субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається на основі середньомісячного сукупного доходу осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні.

Тобто, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Відсутність рахункової помилки та добросовісність набувача презюмується, а тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісність набувача покладається на платника за загальним правилом цивільного процесу щодо змагальності сторін.

Обов`язок щодо надання достовірної інформації про доходи зареєстрованих у квартирі осіб з метою отримання субсидій у відповідності до пункту 13 Положення покладено на отримувача субсидій. Механізм повернення надмірно отриманих коштів у виді житлової субсидії передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини отримувача субсидій, а саме через його зловживання, зокрема подання документів з недостовірними відомостями, приховування доходу або подання фальшивих документів (пункт 20 Положення у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Механізм повернення надмірно отриманих коштів у виді житлової субсидії передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини отримувача субсидій, а саме через його зловживання, зокрема подання документів з недостовірними відомостями (пункт 20 Положення у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Отже, не може бути повернута сума надмірно перерахованої (виплаченої) субсидії зокрема тоді, якщо позивач не доведе, що виплату здійснив добровільно, але внаслідок рахункової помилки з його боку чи недобросовісності з боку відповідача як набувача субсидії.

Така недобросовісність може проявлятися у несумлінному ставленні до виконання власних обов`язків, зловживанні правом у власних інтересах або в інтересах третіх осіб тощо.

Тобто, механізм повернення надмірно отриманих коштів у виді житлової субсидії передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини отримувача субсидій, а саме через його зловживання.

Предметом доказування у даній справі є доведеність належними та допустимими доказами одночасно факту відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела виплату відповідачеві, і факту недобросовісності набувача, чи страхувальника.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18).

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оцінюючи встановлені обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що виявлення факту реєстрації місця проживання ОСОБА_2 у квартирі станом на 2018 рік та відсутність таких даних в офіційних документах станом на час призначення субсидії та на час автоматичного її продовження не є приховуванням ОСОБА_1 такої інформації і не свідчить про його недобросовісну поведінку.

Більш того, інформація щодо зареєстрованих в житлі відповідача осіб отримувалась посадовими особами позивача, про що свідчить лист № 3746/01-17 від 07.06.2019 року і містить повідомлення про те, що в Реєстрі територіальної громади міста Рівного відсутні відомості про дату реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , що збігається із відомостми довідки про склад сім`ї № 83652 від 04.07.2018 року, яка отримувалася відповідачем і лише після направлення листа ЦНАП на запит позивача до Рівненського міського відділу Управління державної міграційної служби України в Рівненській області було встановлено, що в житлі зареєстрований з 23.08.2006 року ОСОБА_2 ..

Натомість, матеріалами справи підтверджено, що відповідач повідомляв позивача про реєстрацію особи ОСОБА_2 у даній квартирі, який не є членом його сім`ї, і при цьому вказував про фактичне його не проживання там, засвідчивши таке актом від 30.10.2018 року.

Наведене спростовує покликання апеляційної скарги на наявність з боку відповідача недобросовісної поведінки, з якою законодавець пов`язує повернення безпідставно набутих коштів.

Передбачені ст. 1215 ЦК України виключення з переліку підстав повернення безпідставно набутих коштів в даному випадку відсутні.

Відхиляючи апеляційну скаргу, апеляційний суд також бере до уваги, що позивачем була призначена субсидія із врахуванням факту проживання у квартирі двох осіб, а реєстрація у квартирі інших осіб не вплинула на факт призначення та розмір субсидії, оскільки зареєстровані інші особи у квартирі не проживають.

Відповідно до п. 25 Положення у разі коли у складі домогосподарства кількість фактично проживаючих зареєстрованих членів домогосподарства є меншою за кількість членів домогосподарства, зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку), соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на фактично проживаючих зареєстрованих за цією адресою членів домогосподарства.

Доходи членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично за цією адресою не проживають, у сукупний дохід домогосподарства не враховуються. Ця норма не поширюється на випадок, визначений в абзаці третьому пункту 24 цього Положення (за винятком осіб, які вважаються безвісно відсутніми за рішенням суду або мають правовий статус осіб, зниклих безвісти).

Виходячи з того, що у складі домогосподарства ОСОБА_1 кількість зареєстрованих членів домогосподарства, котрі фактично проживають, є меншою за кількість членів домогосподарства, зареєстрованих у житловому приміщенні (квартирі), соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на фактично проживаючих зареєстрованих за цією адресою членів домогосподарства, тобто в даному випадку на двох осіб, а відтак ці обставини не вплинули б на призначення житлової субсидії відповідачу.

Позивачем не надано достовірних та переконливих доказів на підтвердження того, що переплата коштів відповідачу за вищевказаний період виникла внаслідок рахункової помилки чи недобросовісності з боку відповідача, і судом їх також не встановлено.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 червня 2023 року ку залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02 серпня 2023 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Гордійчук С. О.

Хилевич С. В.