Справа № 713/543/22
Провадження №2/713/7/23
РІШЕННЯ

іменем України

20.04.2023 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Пилип`юка І.В., з участю секретарки судових засідань Паучек Є.В., позивачки ОСОБА_1 , відповідачки ОСОБА_2 , представників сторін ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вижниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Вижницька ка рада Вижницького району Чернівецької області, Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , треті особи Вижницька міська рада Вижницького району Чернівецької області, Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку.

У позові вказувала, що з 14.05.2021 року їй на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 (житловий будинок літ. «А», сараї літ. «Б», «В», «Г», убиральня літ. «Д», 1/2 колодязя літ. «К»).

Зазначала, що при здійсненні замірів та оформленні Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку 02.01, яка необхідна їй для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), у зв`язку з набуттям права власності на них виявилося, що вона не може оформити право власності на дану земельну ділянку. У рішенні державного кадастрового реєстратора в м. Сквира Матківської Н.А. №РВ- 022 від 20.09.2022 року зазначено, що за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру встановлено, що земельна ділянка, яка формується (тобто її ОСОБА_1 ), перетинається із земельною ділянкою :01:002:0151; площа співпадає на 3.1483, розробнику документації врегулювати питання щодо усунення зазначених зауважень та повторно подати документацію із землеустрою для проведення державної реєстрації земельної ділянки. Звернуто увагу, що ділянка, на яку накладається зареєстрована в 2019 році. Згідно даних Державного земельного кадастру та ситуаційного плану земельної ділянки, які надані ТОВ «Здвижин», державного акту на право власності на земельну ділянку від 11.02.2010 року на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, кадастровим номером :01:002:0151 в АДРЕСА_1 , вказана земельна ділянка перебуває у власності ОСОБА_2 .

Земельна ділянка, яка виділена та визначена в натурі (на місцевості) для власника ОСОБА_2 частково зміщена на її земельну ділянку і частиною своєї межі накладається та проходить посередині належної їй на праві власності господарської будівлі - сараю під літ. «В». Площа накладення земельної ділянки ОСОБА_2 на її земельну ділянку, з урахуванням площі накладення на саму господарську будівлю - сарай, становила на момент звернення до суду орієнтовно 0,0079 га.

Стверджувала, що її намагання скористатися п.4 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про державний земельний кадастр» про можливість добровільно вирішити з відповідачкою спірні питання щодо «накладення» їх суміжних земельних ділянок та привести її просторове зміщення у відповідність з їх дійсним і фактичним розташуванням та використанням в натурі, на місцевості, позитивного результату не дали.

Відповідачка не бажає у добровільному порядку, без втручання суду, вирішити дане спірне питання.

22.06.2022 року за її клопотанням судом призначено судову земельно-технічну експертизу, згідно висновку якої №190 від 21.10.2022 року:

1. При проведенні обмірів земельної ділянки, якою користується ОСОБА_1 , що знаходиться в АДРЕСА_1 виготовлено ситуаційний план земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , яка знаходиться у її ( ОСОБА_2 ) власності згідно правовстановлюючим документом, кадастровим номером :01:002:0151, та за фактичним користуванням земельними ділянками ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які розташовані в с. Виженка встановлено (див. ситуаційний план):

- фактична площа земельної ділянки, якою користується ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані в АДРЕСА_1 , яка визначена під час проведення експертизи в межах встановленої огорожі із металевої сітки та межовим знакам становить 0,2531 га (в умовних позначених в зелений колір) і не відповідає площі відповідно до розробленої «Технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» по передачі земельної ділянки ОСОБА_1 у власність, яка становить 0,2500 га (в умовних позначеннях показано червоним кольором див. ситуаційний план земельних ділянок);

- конфігурація земельної ділянки практично відповідає конфігурації земельної ділянки, яка надана ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд зазначеної відповідно до розробленої «Технічної документації» по передачі земельної ділянки у власність (в умовних позначеннях ситуаційного плану позначено червоним кольором).

При проведенні обмірів земельної ділянки, якою фактично користується ОСОБА_2 , яка знаходиться у її власності згідно правовстановлюючим документом, кадастровий номер :01:002:0151 та за фактичним користуванням земельними ділянками ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які розташовані в АДРЕСА_2 та 514 встановлено: (див. ситуаційний план):

- фактична площа земельної ділянки, якою фактично користується ОСОБА_2 для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в АДРЕСА_2 , яка визначена під час проведення експертизи в межах встановленої огорожі та межовим знакам становить 0,2500 га (в умовних позначених в чорний колір) і відповідає площі відповідно до розробленої «Технічної документації по виготовленню державних актів на право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» по передачі земельної ділянки ОСОБА_2 у власність, яка становить 0,2500 га (в умовних позначених показаний синій колір), але занесена до Державного земельного кадастру з невірними відомостями про межі земельної ділянки, що не відповідають її дійсним межам в натурі (на місцевості), як результат земельна ділянка просторово зміщена (див. ситуаційний план земельних ділянок);

- конфігурація земельної ділянки практично відповідає конфігурації земельної ділянки яка надана ОСОБА_2 для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд зазначеної відповідно до розробленої «Технічної документації по виготовленню державних актів на право власності на земельні ділянки (в умовних позначеннях ситуаційного плану позначено чорним кольором).

2. Як видно з виготовленого ситуаційного плану земельних ділянок ОСОБА_2 , яка знаходиться у її власності згідно правовстановлюючого документу, кадастровий номер :01:002:0151 та фактичного користування земельними ділянками ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які розташовані в АДРЕСА_3 , земельна ділянка ОСОБА_2 з кадастровим номером :01:002:0151 накладається на земельну ділянку ОСОБА_1 , яка перебуває у її користуванні і в умовних позначеннях виготовленого ситуаційного плану відображено перекриття площею 0,0079 га земельної ділянки ОСОБА_2 (див. умовні позначення ситуаційного плану неправильного прямокутника жовтого кольору).

Дане накладення земельної ділянки ОСОБА_2 з кадастровим номером :01:002:0151 на земельну ділянку ОСОБА_1 виникло в результаті внесення до Державного земельного кадастру невірних відомостей про межі земельної ділянки ОСОБА_2 , що не відповідають її дійсним межам в натурі (на місцевості), як результат ділянка просторово зміщена.

3. Земельна ділянка ОСОБА_2 площею 0,2500 га з кадастровим номером :01:002:0151 за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в АДРЕСА_2 знаходиться паралельно малої річки.

Відповідно до Водного Кодексу України, ст.88 «Прибережні захисні смуги», значиться: З метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: для малих річок, струмків, потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів - 25 метрів, для середніх річок, водосховищ на них та ставків площею більше 3 гектарів - 50 метрів, - для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів. Прибережні захисні смуги встановлюються на земельних ділянках всіх категорій земель, крім земель морського і внутрішнього водного транспорту.

4. Дослідивши матеріали «Технічна документація по виготовленню державних актів на право власності на земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства», які розташовані в АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 , спеціалістом - землевпорядником встановлені деякі невідповідності, а саме:

- технічна документація по виготовленню державних актів на право власності на земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства», які розташовані в АДРЕСА_1 не відповідає чинному законодавству та містить недостовірні відомості про межі земельної ділянки, що не відповідають її дійсним межам в натурі (на місцевості),

- назва технічної документації не відповідає ст.25 п. і ЗУ «Про землеустрій»,

- на кадастровому плані земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером :01:002:0151 не встановлено обмеження використанні земельної ділянки прибережної захисної смуги вздовж річки (а.с.34),

- Технічна документація по виготовленню державних актів на право власності на земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства», які розташовані в АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування.

Вказаний висновок експертизи вважає належним доказом порушення відповідачкою її прав на оформлення приватної власності на земельну ділянку, яка знаходиться у її користуванні та призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Попередній розрахунок судових витрат становить: сплачений судовий збір за позовними вимогами в сумі 992,40 грн. та витрати за проведення судової земельно-технічної експертизи в сумі 13529,30 грн., які підлягають стягненню з відповідачки в повному обсязі.

Посилаючись на ст.ст.15, 16, 377, 386 ЦК України, ст.ст.1, 103, 120, 125-126, 152, 211, 212, ЗК України, ст.377 ЦК України, п.п.5-7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 (зі змінами від 19.03.2010 року №2) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» просила:

визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №607303 від 11.02.2010 року про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0151, цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,25 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

скасувати в Державному кадастровому реєстрі невірно внесені відомості про межі цієї земельної ділянки, які помилково визначені згідно її координат і межових знаків в матеріалах Технічної документації по виготовленню державних актів на право власності на земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, розташованих в АДРЕСА_1 власника ОСОБА_2 , але які не відповідають фактичному розміщенню цієї земельної ділянки на місцевості (в натурі).

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Клим Н.І. заявлений позов не підтримали, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини просили позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні відповідача ОСОБА_2 позов не визнала, просила у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки її вини немає у тому, що розробник технічної документації Фірма «Здвижин» допустила в ній помилки. Не заперечує щодо наявності помилок у технічній документації та накладення її земельної ділянки на ділянку, яку хоче оформити у власність позивачка, але вважає, що жодних прав позивачки не порушує. Зазначила, що замовила нову технічну документацію, однак вона у процесі виготовлення.

У судовому засіданні представник відповідачки адвокат Клим В.Г. заявлений позов не визнав, підтримав відзив на позов, у якому зазначив, що дійсно, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 11.02.2010 року, належна відповідачці земельна ділянка площею 0,2500 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01: 002:0151 зміщена на земельну ділянку, яка перебуває у користуванні позивачки. Однак вини відповідачки у цьому немає, оскільки державний акт не виготовляла.

Згідно висновку експерта земельна ділянка, якою вона фактично користується, відповідає розмірам виділеної їй земельної ділянки. Тому можна зробити висновок, що вона не порушує прав суміжних землевласників.

Відповідачці ніхто не пропонував виготовити новий державний акт, а за свої кошти вона відмовляється його переробляти, оскільки її вини у цьому немає.

Просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 за безпідставністю.

У судовому засіданні представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області Тоненька Д.К. зазначила, що вони не є розпорядником цих земель, а тому покладаються на розсуд суду. Вказала, що у даній справі ефективним способом захисту права позивачки буде скасування державного акту повністю, а не в частині накладення. Вважає, що скасування державного акту без скасування рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого він виданий, жодних прав відповідачки не порушить.

У судовому засіданні 04.04.2023 року представник третьої особи - Вижницької міської ради Мицкан І.І. зазначив, що від сторін неодноразово надходили заяви до Вижницької міської ради про вирішення земельного спору між ними. Комісія міської ради неодноразово виходила на місцевість та пояснювала відповідачці, як вирішити дану проблему, а зокрема, що їй необхідно звернутися до розробника для виготовлення технічної документації про відновлення меж земельної ділянки. Однак відповідачка вважала, що саме міська рада повинна врегулювати це питання. Повідомляли, що це не в їх компетенції, оскільки земельна ділянка перебуває у її приватній власності. Вважає, що державний акт відповідачки необхідно привести у відповідність до закону шляхом його скасування в частині накладення земельної ділянки.

У судове засідання 20.04.2023 року представник третьої особи - Вижницької міської ради не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи по суті, про що є відомості в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомив.

Ухвалою суду від 25.04.2022 року задоволено клопотання позивачки ОСОБА_1 , про витребування доказів. Витребувано від Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, юридична адреса: м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 194-а належним чином засвідчену копію: державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №607303 від 11.02.2010 року про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровим номером :01:002:0151.

06.05.2022 року ухвалу суду виконано.

Ухвалою суду від 22.06.2022 року задоволено клопотання позивачки ОСОБА_1 , про призначення земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою.

Призначено по справі судові земельно-технічну експертизу та експертизу з питань землеустрою, проведення яких доручити експертам СП «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» (юридична адреса: 58023, м. Чернівці, вул. Головна, 119).

На вирішення судової земельно-технічної експертизи поставлено питання: 1) Чи є порушення меж або накладення земельної ділянки, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_2 , кадастровий номер :01:002:0151, площею 0,25 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки, яка перебуває у користуванні ОСОБА_1 , площею 0,25 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до правовстановлюючих документів на об`єкти житлових будівель і прилеглих надвірних господарських будівель та споруд та фактичного розташування в натурі, на місцевості, цих земельних ділянок? 2) Якщо так, то яка конфігурація, проміри та площа такого накладення?

На вирішення судової експертизи з питань землеустрою поставлено питання: 1) Чи відповідає розроблена технічна документація по виготовленню державного акту на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд кадастровим номером :01:002:0151, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,25 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_2 , а також її затвердження вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування? 2) Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?

Експертів попереджено про кримінальну відповідальність по ст.ст.384, 385 КК України. Попереджено сторони про наслідки ухилення від проведення експертиз, передбачені ст.109 ЦПК України. Витрати за проведення експертиз покладено на позивачку ОСОБА_1 . Зобов`язано відповідачку ОСОБА_2 не чинити перешкод експертам для проведення вказаних експертиз. У розпорядження експертів надано матеріали цивільної справи №713/543/22.

На час проведення експертизи підготовче засідання у справі зупинено.

10.11.2022 року до суду надійшов висновок експерта №190 від 21.10.2022 року.

Ухвалою суду від 10.11.2022 року поновлено провадження по цивільній справі зі стадії підготовчого засідання.

08.12.2022 року позивачка ОСОБА_1 надала до канцелярії суду уточнену позовну заяву, копію якої цього ж дня вручила відповідачці ОСОБА_2 та надіслала іншим учасникам справи.

Ухвалою суду від 09.03.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд, заслухавши позивачку ОСОБА_1 , відповідачку ОСОБА_2 , представників сторін: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідачки, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

На підтвердження позовних вимог позивачкою ОСОБА_1 та її представником адвокатом Клим Н.І. надано такі докази:

копію технічного паспорту на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , виготовленого КП «Вижницьке РБТІ» станом на 07.05.2021 року на ім`я ОСОБА_1 , згідно якого - за зазначеною адресою розташовані об`єкти нерухомого майна: житловий будинок літ. «А», сараї літ «Б», «В», «Г»; убиральня літ. «Д»; колодязь 1/2 літ. «К»;

копію рішення Вижницького районного суду від 11.10.2012 року по цивільній справі №2-872/12/2401, яке набрало законної сили, яким визнано за ОСОБА_7 та ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме: по 1/2 частині кожному житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , яке належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 ;

копію витягу про державну реєстрацію прав №36001061, виданого 25.10.2012 року ДКП «Вижницьке РБТІ», згідно якого - 25.10.2012 року на підставі рішення Вижницького районного суду від 11.10.2012 року по справі №2-872/12/2401 проведено державну реєстрацію права спільної часткової власності ОСОБА_7 та ОСОБА_1 в рівних частках по 1/2 кожному на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 ;

копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 16.08.2018 року Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, згідно якого - ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7 ;

копію свідоцтва про право на спадщину за законом серії НМС 731341, виданого 14.05.2021 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Олійник Ю.М., зареєстрованого в реєстрі за №328, згідно якого - спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є її донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадщина, на яку видане це свідоцтво складається з 1/2 частки у праві власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що належала померлій ОСОБА_7 на підставі рішення Вижницького районного суду від 11.10.2012 року по справі №2-872/12/2401;

копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №256568217, виданого 14.05.2021 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Олійник Ю.М., згідно якого - 14.05.2021 року зазначеним нотаріусом на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НМС 731341 від 14.05.2021 року проведено державну реєстрацію права приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 на 1/2 частку у праві власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 ;

копію листа Вижницької міської ради №02-21/1550 віл 24.09.2021 року, адресованого ОСОБА_1 , згідно якого - комісією в складі старости ОСОБА_9 , спеціаліста відділу земельних ресурсів та охорони навколишнього природного середовища Мицкана І.І., спеціаліста центру надання адміністративних послуг ОСОБА_10 , дільничного інспектора Шпанюка М.Г., депутата Вижницької міської ради Ревеги О.Ю., вирішили наступне, а саме: згідно даних Державного земельного кадастру та ситуаційного плану земельної ділянки, наданої ТОВ «Здвижин», державний акт на право власності на земельну ділянку від 11.02.2010 року для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, кадастровий номер :01: 002:0151 в АДРЕСА_1 , який перебуває у власності ОСОБА_2 , зміщений на земельну ділянку, яка перебуває у користуванні ОСОБА_1 . Комісія рекомендує вирішити дане питання за згодою сторін. Якщо не буде досягнуто між громадянами спільного вирішення даного питання (щодо виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), ОСОБА_2 ), рекомендують ОСОБА_1 звернутись до суду;

копію листа Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області №247/6-21 від 03.11.2021 року, адресованого ОСОБА_1 , згідно якого - в ході розгляду її звернення з виїздом на місцевість 01.11.2021 року державним інспектором Управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області за участю представника Вижницької міської ради, у її та ОСОБА_2 присутності було встановлено, що при виготовленні у 2009 році суб`єктом господарювання документації із землеустрою на земельну ділянку за кадастровим номером :01:002:0151, площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд було допущено технічну помилку (накладання земельних ділянок), із за чого виник земельний спір.

З метою врегулювання земельного спору ОСОБА_2 було рекомендовано звернутись до суб`єкта господарювання, який відповідає вимогам ст.26 ЗУ «Про землеустрій», щоб здійснити комплекс робіт з відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), з чим остання погодилась.

У свою чергу, у випадку незгоди повідомляли, що відповідно до п.2 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпоряджання земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування території сіл, селищ, міст, районів та областей;

копію довідки старости села Виженка Вижницької міської ради №823 від 08.11.2021 року, згідно якої - ОСОБА_7 проживала з народження в успадкованому будинку та користувалася земельною ділянкою площею 0,25 га для обслуговування будинку та 0,24 га для ведення ОСГ, по АДРЕСА_1 ;

копію листа Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області №29-24-0.3-4137/2-21 від 08.12.2021 року, адресованого адвокату Клим Н.І., згідно якого - на її адвокатський запит від 01.12.2021 року Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області надала копію технічної документації по оформленню у власність земельної ділянки ОСОБА_2 площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:002:0151, за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно даних реєстру других примірників правопосвідчуючих документів зареєстрованих та виданих до 01.01.2013 року на території Вижницького району ОСОБА_2 зареєстрований та виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №607303, кадастровий номер :01:002:0151, площа 0,2500 га, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, земельна ділянка розташована: Вижницький район, Чернівецька область;

копію технічної документації по виготовленню державних актів на право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в АДРЕСА_1 , виготовленої Фірмою «Здвижин» на ім`я ОСОБА_2 , кадастровий номер :01: 002:0151;

копію технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована в АДРЕСА_1 , виготовленої ТОВ «Здвижин» на ім`я ОСОБА_1 ; кадастровий номер не присвоєно;

копію рішення Державного кадастрового реєстратора Відділу №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Київській області №РВ-022 від 20.09.2022 року, адресованого ОСОБА_1 , згідно якого - зазначеним Державним кадастровим реєстратором розглянуто заяву про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 18.09.2022 року (реєстраційний номер ЗВ-022) разом з доданими до неї документами та відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з таких підстав: електронний документ не відповідає установленим вимогам, про що зазначено у протоколі проведення перевірки електронного документа.

Рекомендовано: керуючись ст.24 ЗУ «Про Державний земельний кадастр», п.74-1 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051 та іншими нормативно-правовими актами в галузі земельних відносин, зважаючи на той факт, що за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру встановлено, що земельна ділянка, яка формується, перетинається із земельною ділянкою

:01:002:0151; Площа співпадає на 3.1483, розробнику документації врегулювати питання щодо усунення зазначених зауважень та повторно подати документацію із землеустрою для проведення державної реєстрації земельної ділянки. Ділянка, на яку накладається, зареєстрована в 2019 році.

Згідно витребуваної за клопотанням позивачки копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №607303, виданого 11.02.2010 року на підставі рішення 8 сесії 24 скликання Виженської сільської ради від 30.12.2003 року, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:002:0151, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 .

Згідно висновку призначеної за клопотанням позивачки земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою №190, складеного 21.10.2022 року судовим експертом СП «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» Юзвенко Р.В.:

1. При проведенні обмірів земельної ділянки, якою користується ОСОБА_1 , що знаходиться в АДРЕСА_1 , виготовлений ситуаційний план земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , яка знаходиться у її власності згідно правовстановлюючим документам, кадастровий номер :01:002:0151 та за фактичним користуванням земельними ділянками ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які розташовані в с. Виженка встановлено: (див. ситуаційний план):

- фактична площа земельної ділянки, якою користується ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в АДРЕСА_1 , яка визначена під час проведення експертизи в межах встановленої огорожі із металевої сітки та межовим знакам становить 0,2531 га (в умовних позначеннях зелений колір) і не відповідає площі відповідно до розробленої «Технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» по передачі земельної ділянки ОСОБА_1 у власність, яка становить 0,2500 га (в умовних позначеннях показано червоним кольором (див. ситуаційний план земельних ділянок);

- конфігурація земельної ділянки практично відповідає конфігурації земельної ділянки, яка надана ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд зазначеної відповідно до розробленої «Технічної документації» по передачі земельної ділянки у власність (в умовних позначеннях ситуаційного тану позначено червоним кольором).

При проведенні обмірів земельної ділянки, якою фактично користується ОСОБА_2 , яка знаходиться у її власності згідно правовстановлюючим документам, кадастровий номер :01:002:0151 та за фактичним користуванням земельними ділянками ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які розташовані в АДРЕСА_2 та 514 встановлено: (див. ситуаційний план):

- фактична площа земельної ділянки, якою фактично користується ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в АДРЕСА_2 , яка визначена під час проведення експертизи в межах встановленої огорожі та межовим знакам становить 0,2500 га в умовних позначеннях чорний колір) і відповідає площі відповідно до розробленої «Технічної документації по виготовленню державних актів на право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд» по передачі земельної ділянки ОСОБА_2 у власність, яка становить 0,2500 га (в умовних позначеннях показаний синій колір), але занесена до Державного земельного кадастру з невірними відомостями про межі земельної ділянки, що не відповідають її дійсним межам в натурі (на місцевості), як результат земельна ділянка просторово зміщена (див. ситуаційний план земельних ділянок);

- конфігурація земельної ділянки практично відповідає конфігурації земельної ділянки, яка надана ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд зазначеної відповідно до розробленої «Технічної документації» по виготовленню державних актів на право власності на земельні ділянки (в умовних позначеннях ситуаційного тану позначено чорним кольором).

2. Як видно з виготовленого ситуаційного плану земельних ділянок ОСОБА_2 , яка знаходиться у її власності згідно правовстановлюючого документу, кадастровий номер :01:002:0151 та за фактичним користуванням земельними ділянками ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які розташовані в АДРЕСА_3 , земельна ділянка ОСОБА_2 з кадастровим номером :01:002:0151 накладається на земельну ділянку ОСОБА_1 , яка перебуває у її користуванні і в умовних позначеннях виготовленого ситуаційного плану відображено перекриття площею 0,0079 га земельної ділянки ОСОБА_2 (див. умовні позначення ситуаційного плану неправильного прямокутника жовтого кольору).

Дане накладання земельної ділянки ОСОБА_2 з кадастровим номером :01: 002:0151 на земельну ділянку ОСОБА_1 виникло в результаті внесення до Державного земельного кадастру невірних відомостей про межі земельної ділянки ОСОБА_2 , що не відповідають її дійсним межам в натурі (на місцевості), як результат ділянка просторово зміщена.

3. Земельна ділянка ОСОБА_2 площею 0,2500 га з кадастровим номером : 01:002:0151 за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в АДРЕСА_2 знаходиться паралельно малої річки.

Відповідно до ст.88 Водного Кодексу України, з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води( у меженний період) шириною: для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів - 25 метрів; для середніх річок, водосховищ на них та ставків площею більше 3 гектарів - 50 метрів; для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

Прибережні захисні смуги встановлюються на земельних ділянках всіх категорій земель, крім земель морського і внутрішнього водного транспорту.

4. Дослідивши матеріали «Технічна документація по виготовленню державних актів на право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 спеціалістом-землевпорядником встановлені деякі невідповідності, а саме:

- технічна документація по виготовленню державних актів на право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в АДРЕСА_1 , не відповідає чинному законодавству та містить недостовірні відомості про межі земельної ділянки, що не відповідають її дійсним межам в натурі (на місцевості);

- назва технічної документації не відповідає ст.25 п. «і» ЗУ »Про землеустрій»;

- на кадастровому плані земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд з кадастровим номером :01.002:0151 не встановлене обмеження у використані земельної ділянки прибережної захисної смуги вздовж річки (а.с. 34).

«Технічна документація по виготовленню державних актів на право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування.

На підтвердження заперечень проти позовних вимог відповідачкою ОСОБА_2 та її представником адвокатом Климом В.Г. надано такі докази:

копію рішення Державного кадастрового реєстратора Відділу №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №РВ-023 від 03.01.2023 року, адресованого ОСОБА_2 , згідно якого - зазначеним Державним кадастровим реєстратором розглянуто заяву про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 14.12.2022 року (реєстраційний номер ЗВ-022) разом з доданими до неї документами та відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з таких підстав: заявлені відомості вже внесені до Поземельної книги; невідповідність поданих документів законодавству, а саме: додатку 6 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою КМУ №1051 від 17.10.2012 року «Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру»; Постанова Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051;

Рекомендовано: додатку 6 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою КМУ №1051 від 17.10.2012 року «Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру»; Постанова Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051;

копію рішення Державного кадастрового реєстратора Відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Одеській області №РВ-022 від 03.03.2023 року, адресованого ОСОБА_2 , згідно якого - зазначеним Державним кадастровим реєстратором розглянуто заяву про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 23.09.2022 року (реєстраційний номер ЗВ-022) разом з доданими до неї документами та відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з таких підстав: невідповідність поданих документів законодавству, а саме: п.6 ст.24 ЗУ «Про Державний земельний кадастр».

Рекомендовано: відповідно п.6 ст.24 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Перетин ділянок з ділянкою :01.002:0151. Площа співпадає на 0.0461;

копію договору №67 на виконання землевпорядних (землеоціночних) робіт, укладеного 16.12.2022 року між ФОП ОСОБА_11 та ОСОБА_2 , предметом якого є виконання землевпорядних (землеоціночних) робіт щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства в межах с. Виженка Вижницького району Чернівецької області;

копію першої сторінки технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 : 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), 01.03 для ведення особистого селянського господарства в межах с. Виженка Вижницького району Чернівецької області, виготовленої ФОП ОСОБА_11 на підставі договору №67 від 16.12.2022 року.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку суд застосовує такі норми права.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст.319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Ці ж положення закріплені у ст.41 Конституції України.

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97?ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до вимог ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 2 ст.13 ЦК України передбачено, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Поняття земельної ділянки - об`єкта права власності, визначено у ч.1 ст.79 ЗК України частиною земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Положеннями ч.1 ст.81 ЗК України визначено способи набуття права власності на земельні ділянки, а зокрема: придбання за договором купівлі-продажу; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до положень п. «г» ч.1 ст.91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Згідно ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

У постанові Верховного Суду від 05.08.2021 року у справі №520/9680/17 провадження №61-8820св20 викладено висновок, що передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку, зокрема, у визначені законом способи, є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або чинення перешкод у користуванні, користування з порушенням законодавства, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо).

У частині 3 ст.152 ЗК України визначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ч.2 ст.158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Статтею 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Дана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права полягає у позбавленні його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Положеннями ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови від 05.06.2018 у справі №338/180/17), тому суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу (див. mutatis mutandis висновки у пунктах 72-76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 року у справі №488/5027/14-ц).

Вирішуючи цивільний спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Саме на позивача покладений обов`язок обґрунтувати свої вимоги поданими до суду доказами, тобто довести, що його права та інтереси порушуються, а тому потребують захисту.

Судочинство у цивільних судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до аналогічних положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

У статті 78 ЦПК України закріплено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

А згідно зі ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З наданих позивачкою та безпосередньо досліджених у судовому засіданні належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів судом установлено, що:

- на підставі рішення Вижницького районного суду від 11.10.2012 року по цивільній справі №2-872/12/2401 та свідоцтва про право на спадщину за законом серії НМС 731341, виданого 14.05.2021 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Олійник Ю.М., зареєстрованого в реєстрі за №328, позивачці ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок літ. «А» з надвірними будівлями та господарськими спорудами - сараєм літ. «Б», «В», «Г», убиральнею літ. «Д», колодязем 1/2 літ. «К», що розташовані по АДРЕСА_1 ;

- зазначене нерухоме майно розташоване на земельній ділянці з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), право власності чи право користування на яку позивачка у встановленому законом порядку не зареєструвала, але на яку на її замовлення ТОВ «Здвижин» виготовило технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

- рішенням Державного кадастрового реєстратора №РВ-022 від 20.09.2022 року позивачці ОСОБА_1 відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру щодо зазначеної земельної ділянки у зв`язку з тим, що вона перетинається із земельною ділянкою площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:002:0151, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 і на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №607303 від 11.02.2010 року на праві приватної власності належить відповідачці ОСОБА_2 .

Тобто, позивачкою ОСОБА_1 виконано визначений ст.ст.12, 81 ЦПК України обов`язок з доведення належними, допустимими, достатніми і достовірними доказами наявності першої обов`язкової матеріальної підстави для захисту майнового інтересу, а саме:

- наявність у позивачки законного інтересу на набуття у власність земельної ділянки площею 0,2500 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка межує із земельною ділянкою площею 0,2500 га з кадастровим номером :01:002:0151, яка розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, власником якої є ОСОБА_2 .

Також судом установлено, що висновком призначеної судом за клопотанням позивачки судової земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою №190 від 21.10.2022 року підтверджуються факти:

- накладення земельної ділянки ОСОБА_2 з кадастровим номером :01:002:0151 площею 0,0079 га на земельну ділянку, яка у Державному земельному кадастрі не зареєстрована, але на яку має намір оформити право власності позивачка ОСОБА_1 ;

- виникнення даного накладення в результаті внесення до Державного земельного кадастру невірних відомостей про межі земельної ділянки ОСОБА_2 з кадастровим номером :01:002:0151, що не відповідають її дійсним межам в натурі (на місцевості), внаслідок чого ділянка просторово зміщена.

Зазначений висновок є належним доказом, оскільки містить інформацію щодо предмета доказування факту порушення законного інтересу позивачки на набуття у власність земельної ділянки накладенням суміжної земельної ділянки, а також допустимим доказом, оскільки отриманий на підставі ухвали суду про призначення експертиз та відповідає вимогам ч.ч.6, 7 ст.102 ЦПК України.

Тобто, позивачкою ОСОБА_1 виконано визначений ст.ст.12, 81 ЦПК України обов`язок з доведення належними, допустимими, достатніми і достовірними доказами наявність другої обов`язкової матеріальної підстави для захисту її законного інтересу на набуття права власності на земельну ділянку - факту накладення на земельну ділянку, яка формується для позивачки, земельної ділянки з кадастровим номером :01: 002:0151 (площа накладення 0,0079 га), яка належить відповідачці.

Встановлені судом обставини в сукупності з наведеними нормами матеріального права дають підстави для висновку, що відповідачкою ОСОБА_2 порушений законний інтерес позивачки ОСОБА_1 на набуття права власності на землю, а тому він підлягає захисту шляхом визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 .

Також суд враховує, що у статті 79-1 ЗК України закріплено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі, зокрема: скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

За визначенням статті 1 ЗУ «Про землеустрій» документація із землеустрою (землевпорядна документація) - затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель тощо.

Положеннями статті 22 ЗУ «Про землеустрій» визначено, що землеустрій здійснюється на підставі укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою.

У статті 1 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» визначено, що державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

У частинах 1, 4 та 7 статті 9 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» встановлено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою та містобудівної документації; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об`єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора забороняється, крім випадків, встановлених цим Законом.

Відповідно до ст.22 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» документи, які є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам: текст документів має бути написаний розбірливо; документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст; документи мають відповідати законодавству.

У статті 24 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» закріплено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою, зокрема: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; особи, визначені частиною першою статті 118 Земельного кодексу України, у тому числі власника нерухомого майна (будівлі, споруди), розташованої на земельній ділянці, що надається (передається) із земель державної чи комунальної власності, або його спадкоємця.

Для державної реєстрації земельної ділянки державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; документація із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки, в електронній формі та формі електронного документа.

Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Відмова в державній реєстрації земельної ділянки з підстав, не передбачених цією частиною, заборонена.

На підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки.

При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.

Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

У разі скасування державної реєстрації з підстав, зазначених в абзацах третьому і четвертому частини десятої, державний кадастровий реєстратор у десятиденний строк повідомляє про це особу, за заявою якої здійснено державну реєстрацію земельної ділянки, а в разі наявності зареєстрованих речових прав на неї - суб`єктів таких прав.

Так, вимоги до технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) визначені статтею 55 ЗУ «Про землеустрій».

Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, матеріалів Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель, матеріалів топографо-геодезичних робіт.

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробляється за рішенням власника (розпорядника) земельної ділянки, землекористувача.

У разі передачі у власність та користування земельної ділянки на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування технічна документація розробляється на підставі дозволу, виданого відповідним органом (крім випадків, якщо відповідно до закону розроблення технічної документації здійснюється без надання такого дозволу).

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: а) завдання на складання технічної документації із землеустрою; б) пояснювальну записку; в) матеріали топографо-геодезичних робіт; г) кадастровий план земельної ділянки; ґ) перелік обмежень у використанні земельної ділянки; д) відомості про встановлені межові знаки.

У пункті 23 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051 закріплено перелік відомостей про обмеження у використанні земель, які вносяться до Державного земельного кадастру.

З висновку призначеної за клопотанням позивачки судової земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою №190 від 21.10.2022 року судом установлено, що:

- технічна документація по виготовленню державних актів на право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в АДРЕСА_1 , не відповідає чинному законодавству та містить недостовірні відомості про межі земельної ділянки, що не відповідають її дійсним межам в натурі (на місцевості);

- назва технічної документації не відповідає ст.25 п. «і» ЗУ »Про землеустрій»;

- на кадастровому плані земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд з кадастровим номером :01.002:0151 не встановлене обмеження у використані земельної ділянки прибережної захисної смуги вздовж річки (а.с. 34);

технічна документація по виготовленню державних актів на право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування.

Всупереч вимогам ст.ст.12, 81 ЦПК України відповідачка не надала суду доказів виправлення встановлених експертами помилок у відомостях про земельну ділянку у документах, на підставі яких були внесені такі відомості, а тому неможливо без скасування державної реєстрації земельної ділянки виправити помилки, допущені під час ведення Державного земельного кадастру у порядку, який регламентований ст.37 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» та розділом «Виправлення помилок, допущених під час ведення Державного земельного кадастру» Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2012 року №1051.

Тобто, з належних та допустимих доказів судом з достовірністю установлено, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), на підставі якої було здійснено державну реєстрацію земельної ділянки ОСОБА_12 , не відповідала вимогам закону, зокрема нормам статті 55 Закону України «Про землеустрій», що відповідно до положень статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» є однією з підстав для відмови у державній реєстрації земельної ділянки, а отже і підставою для її скасування.

Таким чином, наведені доводи, аналіз доказів та їх належна оцінка переконують Суд в тому, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення із стягненням з відповідачки ОСОБА_2 на її користь понесених нею судових витрат по сплаті судового збору та за проведення судової експертизи відповідно до ст.141 ЦПК України, а саме:

992,40 грн судових витрат по сплаті судового збору (квитанція АТ КБ «Приватбанк» від 15.03.2022 року на суму 992,40 грн);

13529,30 грн судових витрат за проведення судової земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою (квитанції АТ «Ощадбанк» №3 від 19.10.2022 року на суму 13462,00 грн та №3/КЗ від 19.10.2022 року на суму 67,30 грн).

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення.

На підставі наведеного, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17.07.1997 року, ст.ст.14, 41, 55, 129 Конституції України, ст.ст.13, 15, 16, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст.78-79-1, 81, 91, 152, 158 ЗК України, ЗК «Про Державний земельний кадастр», ЗУ «Про землеустрій», Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2012 року №1051, керуючись ст.ст.4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 354, п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, Суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №607303, виданий 11.02.2010 року на ім`я ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:002:0151, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 .

Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:002:0151, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.) та судові витрати за проведення судових експертиз у розмірі 13529,30 грн (тринадцять тисяч п`ятсот двадцять дев`ять гривень 30 коп.).

Складання повного тексту рішення відкладено на строк десять днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Роз`яснити, що відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована та жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідачка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Третя особа - Вижницька міська рада Вижницького району Чернівецької області, юридична адреса: м. Вижниця, вул. Українська, 34, Вижницького району Чернівецької області, .

Третя особа Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, юридична адреса: м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 194-а, .

Повний текст рішення складено 28.04.2023 року.

Суддя Іван ПИЛИП`ЮК