Справа № 131/324/23
Провадження № 2/131/207/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2023 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Коваля А.М.,

за участю секретаря судових засідань Чех Л.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі 1/2 частки житлового будинку, що є об`єктом спільної сумісної власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому зазначила, що з 08 березня 2003 року по 07 липня 2020 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

У період шлюбу, 24 грудня 2005 року за договором купівлі продажу ними було придбано житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 . Право власності на будинок зареєстровано на відповідача.

Так як житловий будинок було придбано за перебування у шлюбі, він належить їм на праві спільної сумісної власності. Шлюбний договір між сторонами не укладався, взаємної згоди щодо порядку поділу майна між ними не досягнуто.

Позивач не проживає у вказаному будинку, а зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2 .

Оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про поділ спільного майне та/або виділ у натурі частки із спільного майна, позивач просить виділити їй 1/2 частку житлового будинку та господарських споруд, що розташовані за по АДРЕСА_1 , що включає в себе: приміщення - житлову кімнату 1-6 площею 16.3 кв. м. та приміщення - кухню 1-5 площею 9.7 кв. м., а також сарай Вв; виділити ОСОБА_2 1/2 частку житлового будинку та господарських споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 , що включають в себе: приміщення - житлову кімнату 1-4 площею 14.5 кв. м., приміщення - кладову площею 4.6 кв. м, приміщення - коридор площею 4.6 кв. м, приміщення- веранду площею 9.2 кв. м., а також сарай Бб.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, натомість її представник адвокат Ляховська О.Т. подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовільнити та розглянути справу у її відсутність та відсутність позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, натомість він та його представник адвокат Діденко Н.П. подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали, щодо задоволення позову не заперечують.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних мотивів.

Так, судом установлено, що з 08 березня 2003 року по 07 липня 2020 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 07 липня 2020 року, яким шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 19).

Під час перебування сторін у шлюбі ними 24 грудня 2005 року на підставі договору Купівлі-продажу було придбано житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 (а.с.15). Право власності на вказаний будинок зареєстровано на відповідача, що підтверджується копією техпаспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.13-18), а також копіє витягу з Державного реєстру правочинів (а.с.16); копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.17).

Позивач не проживає у вказаному будинку, а зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи (а.с.11).

Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, є їх і спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя.

Із вказаного вище слідує, що житловий будинку із господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , придбаний сторонами є спільною сумісною власністю подружжя, а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , тому вони мають рівні права на володіння, користування та розпоряджання ними.

З огляду на викладене, в контексті наведених правових норм, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає, що вимоги позивача слід задовільнити, виділити ОСОБА_1 1/2 частку житлового будинку та господарських споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що включає в себе: приміщення - житлову кімнату 1-6 площею 16.3 кв. м. та приміщення - кухню 1-5 площею 9.7 кв. м., а також сарай Вв; виділити ОСОБА_2 1/2 частку житлового будинку та господарських споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що включають в себе: приміщення - житлову кімнату 1-4 площею 14.5 кв. м., приміщення - кладову площею 4.6 кв. м, приміщення - коридор площею 4.6 кв. м, приміщення- веранду площею 9.2 кв. м., а також сарай Бб.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 60, 61, 69, 70, 71, 105, 110, 112 СК України, ст. ст. 364, 370 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 76, 141, 247, 263, 264, 265 ЦПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі 1/2 частки житлового будинку, що є об`єктом спільної сумісної власності задовільнити.

Виділити ОСОБА_1 , РНОКПП- НОМЕР_1 , на праві приватної власності в натурі частку із майна, а саме: 1/2 частку житлового будинку та господарських споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що включає в себе: приміщення - житлову кімнату 1-6 площею 16.3 кв. м. та приміщення - кухню 1-5 площею 9.7 кв. м., а також сарай Вв.

Виділити ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на праві приватної власності в натурі частку із майна, а саме: 1/2 частку житлового будинку та господарських споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що включають в себе: приміщення - житлову кімнату 1-4 площею 14.5 кв. м., приміщення - кладову площею 4.6 кв. м, приміщення - коридор площею 4.6 кв. м, приміщення- веранду площею 9.2 кв. м., а також сарай Бб.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп. сплаченого нею судового збору.

Повернути ОСОБА_1 із Державного бюджету судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп. згідно квитанції № 0.0..1 від 14 березня 2023 АТ КБ «ПриватБанк».

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 .

Суддя: