ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 687/497/23

Провадження № 22-ц/4820/1439/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах Чемеровецької селищної ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Комунальне некомерційне підприємство «Чемеровецька багатопрофільна лікарня» Чемеровецької селищної ради, про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 29 травня 2023 року (суддя Борсук В.О.).

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційних скарг, суд

в с т а н о в и в:

У квітні 2023 року керівник Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах Чемеровецької селищної ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Комунальне некомерційне підприємство «Чемеровецька багатопрофільна лікарня» Чемеровецької селищної ради про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 18.05.2022, залишеним без змін ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 19.09.2022, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України і призначено йому покарання у виді семи років шести місяців позбавлення волі. Вказаний вирок набрав законної сили 19.09.2022.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_1 близько 21.30 год 12 червня 2020 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в приміщенні ремонтного боксу на території ДП «Закупнянський кар`єр» по АДРЕСА_1 , де під час спільного вживання спиртних напоїв між ним та ОСОБА_2 на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виникла словесна суперечка, яка переросла в бійку, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, повалив останнього на підлогу, та, знаходячись над потерпілим, умисно цілеспрямовано наніс йому три удари кухонним ножем в життєво важливий орган -в грудну клітину та по передній лівій частині тулуба, а також удар ножем в область лівого плеча. Свідок ОСОБА_3 намагався відтягнути ОСОБА_1 від потерпілого, який скористався даним, підвівся з підлоги та почав втікати в напрямку виходу з даного приміщення. Продовжуючи свої злочинні дії, що охоплювалися єдиним злочинним умислом на вбивство ОСОБА_2 , ОСОБА_1 наздогнав потерпілого та, знаходячись позаду нього, умисно наніс тому удар кухонним ножем в задню праву частину тулуба.

За вказаних обставин, ОСОБА_1 умисно спричинив ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді однієї рани лівої клубової ділянки, однієї рани черевної стінки в мезогастрії зліва, однієї рани між реберною дугою та лівим соском, які проникають в черевну порожнину з ушкодженням тонкого кишківника в чотирьох ділянках та селезінки, однієї рани в правій поперековій ділянці, проникаючої в заочеревний простір з ушкодженням верхньої третини правого сечоводу з розвитком внутрішньочеревної кровотечі (300 мл), які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення, а також тілесне ушкодження у вигляді однієї рани в середній третині лівого плеча по передній поверхні, яке належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Унаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_2 перебував на лікуванні у КНП «Чемеровецька багатопрофільна лікарня» Чемеровецької селищної ради.

Згідно з довідкою-розрахунком KHП «Чемеровецька багатопрофільна лікарня» Чемеровецької селищної ради № 64 від 20.02.2023, вартість перебування на стаціонарному лікуванні ОСОБА_2 у хірургічному відділенні упродовж 18 ліжко-днів складає 20 682,95 гривень. які відповідачем ОСОБА_1 під час досудового розслідування та судового розгляду не відшкодовано.

Кошти з бюджету лікувальним закладом витрачено внаслідок вчинення ОСОБА_1 суспільно-небезпечного діяння, у зв`язку з чим підлягають стягненню в дохід селищного бюджету з особи, яка його вчинила.

Спірні правовідносини пов`язані зі сферою формування та виконання місцевого (обласного) бюджету, до якого мають своєчасно та в повному обсязі надходити відповідні кошти.

Прокурор посилається на те, що оскільки фінансування закладів охорони здоров`я, зокрема лікарні здійснюється з бюджету Чемеровецької селищної ради, а селищною радою не вжито заходів до відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину шляхом звернення до суду з відповідним позовом, вбачається порушення державних інтересів та наявність підстав для звернення прокурора до суду в межах своєї компетенції, передбаченої ст. 131-1 Конституції України та статтями 23, 24 Закону України «Про прокуратуру».

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 травня 2023 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Чемеровецької селищної ради витрати на стаціонарне лікування ОСОБА_2 від кримінального правопорушення в сумі 20682,95 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн 60 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову. При цьому, посилається на недоведеність обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано надав перевагу позиції позивача, не надавши можливості довести обґрунтованість заперечень відповідача особисто у судовому засіданні. Також, в порушення вимог ч.3 ст. 274 ЦПК України, при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження, суд першої інстанції не врахував значення справи для відповідача та думку відповідача щодо необхідності розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Вказує, що суд першої інстанції не забезпечив гарантоване Конституцією України право на захист та на отримання правової допомоги в процесі судового розгляду, що є грубим порушенням прав відповідача. Звертає увагу, що єдиним доказом, на підставі якого в рішенні суду був встановлений розмір витрат на стаціонарне лікування потерпілого, є довідка-розрахунок лікувального закладу. В порушення, вимог Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягненутих з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, довідка-розрахунок не містить інформації щодо фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць на утримання лікувального закладу та додатків на підставі яких було проведено розрахунок.

У відзиві на апеляційну скаргу прокуратура просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін. Вважає, апеляційну скаргу необґрунтованою та безпідставною. Вказує, що суд першої інстанції при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження правомірно врахував ціну позову, яка у вказаній справі становить 20682,95 грн, а невизнання відповідачем позовних вимог не може слугувати підставою для переходу розгляду справи у загальне позовне провадження. Вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне рішення, яке ґрунтується на наданих позивачем доказах, які відповідачем спростовані не були.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України передбачено що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає в повній мірі.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог.

Проте, з такими висновком суду першої інстанції не можна погодитись в повному обсязі.

Встановлено, що вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 травня 2022 року у справі №687/637/20 ОСОБА_1 визнано винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України і призначено йому покарання у виді семи років шести місяців позбавлення волі (а.с. 10-13).

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 19 вересня 2022 року у справі №687/637/20 вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 травня 2022 року щодо ОСОБА_1 залишено без змін (а.с. 14-17).

Вказаний вирок набрав законної сили 19.09.2022.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_1 близько 21.30 год 12 червня 2020 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в приміщенні ремонтного боксу на території ДП «Закупнянський кар`єр» по АДРЕСА_1 , де під час спільного вживання спиртних напоїв між ним та ОСОБА_2 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виникла словесна суперечка, яка переросла в бійку, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, повалив останнього на підлогу, та, знаходячись над потерпілим, умисно цілеспрямовано наніс йому три удари кухонним ножем в життєво важливий орган -в грудну клітину та по передній лівій частині тулуба, а також удар ножем в область лівого плеча. Свідок ОСОБА_3 намагався відтягнути ОСОБА_1 від потерпілого, який скористався даним, підвівся з підлоги та почав втікати в напрямку виходу з даного приміщення. Продовжуючи свої злочинні дії, що охоплювалися єдиним злочинним умислом на вбивство ОСОБА_2 , ОСОБА_1 наздогнав потерпілого та, знаходячись позаду нього, умисно наніс тому удар кухонним ножем в задню праву частину тулуба.

За вказаних обставин, ОСОБА_1 умисно спричинив ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді однієї рани лівої клубової ділянки, однієї рани черевної стінки в мезогастрії зліва, однієї рани між реберною дугою та лівим соском, які проникають в черевну порожнину з ушкодженням тонкого кишківника в чотирьох ділянках та селезінки, однієї рани в правій поперековій ділянці, проникаючої в заочеревний простір з ушкодженням верхньої третини правого сечоводу з розвитком внутрішньочеревної кровотечі (300 мл), які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення, а також тілесне ушкодження у вигляді однієї рани в середній третині лівого плеча по передній поверхні, яке належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно довідки-розрахунку КНП «Чемеровецька багатопрофільна лікарня» Чемеровецької селищної ради (яка є правонаступником Чемеровецької центральної районної лікарні) №64 від 20.02.2023, вартість перебування на стаціонарному лікуванні потерпілого ОСОБА_2 у травматологічному відділенні упродовж 18 ліжко-днів становить 20 682,95 грн, з них: оплата праці персоналу - 17709,78 грн, медикаменти та перев`язувальні матеріали - 1067,57 грн, продукти харчування - 397,52 грн, оплата комунальних послуг та енергоносіїв - 437,92 грн, інші витрати (придбання паливно-мастильних матеріалів, запчастин, прального порошку та миючих засобів, господарських товарів, бланків, оплата послуг зв`язку, повірка та ремонт медичного обладнання, технічне обслуговування ліфтів тощо) - 1070,16 грн (а.с.19).

Порядок відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, встановлений параграфом 2 Глави 82 ЦК України.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України (ч.3 ст.1206 ЦК України).

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» зазначено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 (далі - Порядок).

Пунктом 3 Порядку встановлено, що визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.

Згідно вказаного Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу.

Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Згідно зі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею ст.77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Згідно з ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.3 ст.89 ЦПК України, суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, суд першої інстанції встановивши, що вартість перебування на стаціонарному лікуванні потерпілого ОСОБА_2 у травматологічному відділенні упродовж 18 ліжко-днів становить 20 682,95 грн, з них: оплата праці персоналу - 17709,78 грн, медикаменти та перев`язувальні матеріали - 1067,57 грн, продукти харчування - 397,52 грн, оплата комунальних послуг та енергоносіїв - 437,92 грн, інші витрати (придбання паливно-мастильних матеріалів, запчастин, прального порошку та миючих засобів, господарських товарів, бланків, оплата послуг зв`язку, повірка та ремонт медичного обладнання, технічне обслуговування ліфтів тощо) - 1070,16 грн, дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача витрат на лікування у повному розмірі.

Так, відповідно до Порядку, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання, а тому інші витрати (придбання паливно-мастильних матеріалів, запчастин, прального порошку та миючих засобів, господарських товарів, бланків, оплата послуг зв`язку, повірка та ремонт медичного обладнання, технічне обслуговування ліфтів тощо) у розмірі 1070,16 грн до розрахунку витрат на лікування потерпілого не включаються.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь КНП «Чемеровецька багатопрофільна лікарня» Чемеровецької селищної ради витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_2 , сума відшкодування підлягає зменшенню до 19612,79 грн.

Підставними є доводи апеляційної скарги в тій частині, що судом першої інстанції не забезпечено гарантоване Конституцією України право на захист та на отримання правничої допомоги в процесі судового розгляду.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 23 травня 2023 року доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Хмельницькій області призначити адвоката для здійснення представництва інтересів ОСОБА_1 у даній справі.

Разом з тим, 29 травня 2023 року Чемеровецьким районним судом Хмельницької області ухвалено рішення по суті про задоволення позову. При цьому, на час ухвалення рішення відомості щодо виконання ухвали суду від 23.05.2023 у суду були відсутні.

Лише 06.06.2023 для надання безоплатної вторинної правової допомоги відповідачу призначено адвоката Калабського С.В., що підтверджується дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 06.06.2023 №2204-0000129 (а.с. 56).

А тому, судом першої інстанції на час розгляду справи не було належним чином забезпечено право відповідача на безоплатну вторинну правничу допомогу

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції вимог ч.3 ст. 274 ЦПК України при вирішенні питання щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та неврахування значення справи для відповідача та думку відповідача щодо необхідності розгляду справи за правилами загального позовного провадження, адже вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції в своїй ухвалі від 01 травня 2023 року, врахував предмет позову, та те, що дана справа є малозначною та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Застосувавши положення ст. 274 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про можливість розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно, колегія суддів вважає, що слід змінити розподіл судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог (94,82%), а тому з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2544 грн 97 коп. (2684 ?94,82%)).

При цьому, апеляційний суд враховує суму судового збору, яка підлягала б сплаті за подання позовної заяви (2684), а не визначений судом першої інстанції судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 29 травня 2023 року змінити, зменшивши суму витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_2 від кримінального правопорушення до 19 612 грн 79 коп. (дев`ятнадцяти тисяч шестисот дванадцять гривень 79 коп.) та збільшивши розмір судового збору до 2544 грн 97 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 25 липня 2023 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай