Справа № 162/278/23
Провадження № 2/162/100/2023
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року смт Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Цибень О.В.,

за участю секретаря судового засідання Будько І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення зі сплати аліментів

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 17.04.2023 року звернулася до Любешівського районного суду Волинської області із вказаним позовом та уточненням позовних симог від 09.05.2023 року.

Вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 09.03.2022 року по справі №162/79/22 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, з 08 лютого 2022 року, і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач у добровільному порядку аліменти сплачувати категорично відмовляється, здійснив лише два часткових платежі в січні-лютому 2023 року. На підставі даного рішення 24.02.2023 року Любешівським районним судом Волинської області був виданий виконавчий лист, який був пред`явлений до виконання в Любешівський відділ ДВС у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) та 06.03.2023 року відкрито відповідне виконавче провадження №71213390. Згідно з розрахунком головного державного виконавця станом на 31.03.2023 року заборгованість по сплаті аліментів становить 51603,18 гривень. Відповідно, пеня за прострочення сплати аліментів становить 107813,35 гривень. Однак, враховуючи, що розмір пені не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, у даному випадку розмір пені дорівнює розміру такої заборгованості, тобто 51603,18 гривень.

На підставі викладеного просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з 10.03.2022 року по 31.03.2023 року, які стягуються на утримання малолітніх дітей в розмірі 51603,18 гривень.

У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач та його представник адвокат Терлецький О.М., кожен зокрема, у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. Клопотань та відзиву зі сторони відповідача до суду не надходило.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З огляду на вказане, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 09.03.2022 року по справі №162/79/22 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, з 08 лютого 2022 року, і до досягнення дітьми повноліття.

На підставі виконавчого листа, виданого на виконання вказаного рішення, головним державним виконавцем Любешівського відділ ДВС у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 06.03.2023 року відкрито виконавче провадження №71213390.

Відповідно до розрахунку головного державного виконавця від 22.03.2023 року №2679, заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_2 станом на 31.03.2023 року становить 51603, 18 гривень.

Судом встановлено, що адвокат Терлецький О.М. звертався до Любешівського ВДВС у Камінь-Каширському районі Волинської області ЗМУ МЮ із заявою про перерахунок заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 за період 2022 року з врахуванням середньої заробітної плати у будівництві за робітничою кваліфікацією «маляр, штукатур» у м Луцьку в розмірі 9769 гривень

У відповіді начальника відділу ДВС повідомлено, що головним державним виконавцем по даному АСВП нарахування аліментів здійснюється відповідно до п.3 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження», п.4 Розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень та п.2 ст.195 СК України.

Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 23.05.2023 року у справі №162/79/22 у задоволенні скарги ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , державний виконавець Любешівського відділу державної виконавчої служби у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на дії/бездіяльність органу примусового виконання відмовлено.

Згідно з ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

За нормами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Зі змісту ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно вимог ч.1 ст. 196 СК України разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У ст. 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Відповідно до постанови КЦС ВС від 20.07.2020 по справі № 362/4462/16 Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 визначено, що передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів.

Враховуючи, що стороною відповідача не спростовано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, обчисленого державним виконавцем, суд вважає доданий до позову розрахунок вірним, належним та обґрунтованим і бере його до уваги при ухваленні вказаного рішення.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що вказаний позивачем розрахунок розміру пені за прострочення сплати аліментів здійснено вірно, відповідно до норм законодавства та правових позицій Верховного Суду України, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до п. 5 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1073, 60 гривень, встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01 січня 2023 року.

Керуючись ст. 4, 12, 13,76-78, 81,141, 180, 185, 196, 206, 258, 265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення зі сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів за період з 10 березня 2022 року по 31 березня 2023 року, які стягуються на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 51603 (п`ятдесят одна тисяча шістсот три) гривні 18 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Представник відповідача: адвокат Терлецький Олександр Миколайович (а/с №7, м. Луцьк, Волинська область).

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Ольга ЦИБЕНЬ