ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/30/23Головуючий у 1-й інстанції Клим Т.П.
Провадження № 22-ц/817/607/23 Доповідач - Бершадська Г.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Бершадська Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Храпак Н. М.,

з участю секретаря - Іванюта О.М.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м. Тернополі цивільну справу № 601/30/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 19.04.2023 року, ухваленого суддею Клим Т.П., дата складення повного тексту25.04.2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що відповідач є батьком їх спільного сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . У 2019 році судом стягнуто з ОСОБА_2 в користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі по 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з 15.11.2018 року і до досягнення ним повноліття.

Позивач зазначала, що з часу присудження аліментів з відповідача, відбулася значна інфляція грошової одиниці України, збільшився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Продукти харчування, одяг, взуття, ліки, засоби гігієни, та й рівень життя в цілому значно подорожчали. Також відбулося і значне підвищення цін на оплату житлово-комунальних послуг. Крім цього, син почав навчатися в школі, відвідує спортивну секцію, що зумовлює більші витрати, ніж на час присудження аліментів. Відповідач участі у додаткових витратах на дитину участі не бере.

ОСОБА_1 зазначала, що змінився її матеріальний стан , оскільки вона народила другу дитину, у зв`язку із чим припинила підприємницьку діяльність та втратила відповідний прибуток. Матеріальний стан відповідача за цей час значно покращився, про що свідчить придбання у 2022 році відповідачем двох транспортних засобів на загальну суму 816289,25 грн. Відповідач має добрий стан здоров`я, який дозволяє йому працювати без будь-яких обмежень, інших дітей чи інших осіб на утриманні він немає.

З врахуванням зазначеного просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 15000,00 гривень щомісяця, але не менше мінімального рекомендованого розміру аліментів у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішенням Кременецького районного суду від 19.04.2023 року позов задоволено частково. Змінено розмір аліментів, визначених рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 вересня 2019 року. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття. Припинено з дня набрання чинності рішення суду, стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1500 грн, що стягуються на підставі рішення районного суду Тернопільської області від 11 вересня 2019 року у справі №601/2237/18. Стягнуто із ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Не погоджуючись із указаним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та постановити нове судове рішення, яким її позов задовольнити у повному обсязі.

ОСОБА_1 зазначає, що у 2022 році ОСОБА_2 здійснив операції з приводу куплі -продажу автомобілів на суму 816 289 гривень 25 копійок і це без врахування коштів, які він витрачав на харчування, придбання одягу, придбання палива для автомобілів, які він використовує, що становить приблизно 68 000 - 70 000 гривень доходу щомісячно.

Тому, така зміна в матеріальному стані відповідача позивача є значною, тому ОСОБА_1 вважає, що 1/4 всіх видів заробітку з визначеної суми доходу відповідача може становити приблизно 17 000 гривень.

Позивач зазначає, що до відзиву на позовну заяву надана інформація Пенсійного фонду України (форма ок-7) з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (індивідуальні відомості про застраховану особу) на ім`я ОСОБА_2 . Вказана інформація надана з незрозумілих причин тільки за 2011, 2017, 2018, 2019, 2020 роки, тому наявна розбіжність між даними трудової книжки про працю і даними Пенсійного фонду України.

Дані трудової книжки на ім`я ОСОБА_2 та інформація ПФ України в порівняні з отриманими доходами останнього, який тільки у 2022 році витратив на придбання лише транспортних засобів 816289,25 грн. свідчить про наявність скритого прибутку у відповідача з якого останній не бажає сплачувати аліменти на утримання сина, а також його дії по прихованню реальних доходів направлені на уникнення від сплати податків в дохід держави.

До апеляційної скарги також долучено акт обстеження матеріально - побутових умов з якого вбачається, що відповідач проживає разом з батьком ОСОБА_5 який є працездатним як по віку так і за станом здоров`я, оскільки працює водієм, а отже на утриманні відповідача не перебуває. З цього акту можна зробити висновок, що інших утриманців чи то малолітніх, чи то осіб похилого віку у відповідача не має, його особистий стан здоров`я є добрим, а отже може сплачувати аліменти в тому розмірі, які я просила і прошу суд стягнути в мою користь на утримання сина.

Для того щоб хоч якимось чином легалізувати свій дохід відповідачем долучено ксерокопію розписки від 01 травня 2022 року про те, що ніби то він взяв позику у ОСОБА_6 в борг гроші в сумі 3500 доларів США, які зобов`язується повернути до 31 грудня 2023 року. З цього приводу моїм представником в судовому засіданні було заявлено клопотання про дослідження оригіналу розписки в судовому засіданні на що представник відповідача пояснив, що оригінал розписки знаходиться у позикодавця, а суд в свою чергу відмовив у задоволенні клопотання.

На думку ОСОБА_1 такі дії суду у безпідставному відхиленні клопотання є неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи і що у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Крім того, ОСОБА_1 указує, що суд вирішуючи даний спір допустив порушення норм процесуального права.

Узагальнюючи викладене, ОСОБА_1 указує, що судом в оскаржуваному рішенні не наведено жодної мотивації, чому розмір аліментів визначено 3000 грн. а не в іншому розмірі.

ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, указуючи на безпідставність її доводів, тому просить оскаржуване судове рішення залишити без змін.

ОСОБА_2 зазначає, що апелянтом не було надано суду належних та допустимих доказів значного погіршення матеріального становища - зокрема довідки про доходи чи отримання соціальної допомоги у зв`язку із народженням дитини.

ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 , який є батьком її сина ОСОБА_8 і відповідно утримує свою дитину.

На підтвердження своїх доводів та понесення додаткових витрат позивач не надала належних доказів.

Відповідач указує, що вчасно сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , хоча й немає постійного доходу. Також регулярно здійснює покупку одежі та взуття.

Так, відповідно до трудової книжки ОСОБА_2 з 2011 року не працює. В 2012 році він перебував на обліку в центрі зайнятості, де отримував допомогу по безробіттю. Тобто, як на момент винесення рішення Кременецького районного суду про стягнення аліментів 11 вересня 2019 року, так і на дату подання позовної заяви - відповідач не працював та не отримував дохід.

У відзиві зазначено, що доводи позивачки про отримання відповідачем доходів у вказаному нею розмірі не підтверджено належними доказами. Надані фотокопії із соціальної інтернет мережі не є належним доказом на підтвердження матеріального стану відповідача.

Згідно ч.1 ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України справа підлягає розгляду судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Вирішуючи спір, суд врахував зміну матеріального становища отримувача аліментів, тому збільшив розмір аліментів на її утримання з 1500 грн. до 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Згідно статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до вимог ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2023 року становить 2833 гривень.

Таким чином, із врахуванням положень ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 1416,50 грн.

Згідно статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3) - 1 наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3) - 2 доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

11.04.2019 ОСОБА_1 змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 11.09.2019 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.11.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

10.03.2021 позивачка уклала шлюб із ОСОБА_7 та змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».

Згідно довідки №254, виданої 12.12.2022 директором НВК «Кременецька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №5-ДНЗ» Кременецької міської ради, ОСОБА_5 навчається в 3-А класі з 01.09.2020 року по даний час, харчується у шкільній їдальні. Вартість гарячого харчування на даний час становить 21 грн., а з 01.01.2023 року становитиме 31 грн.

Як видно із листа Територіального сервісного центру МВС №6143 від 20.12.2022 року, згідно з даними ЄДР МВС України за громадянином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі посвідчення митниці НОМЕР_2, яке видане 06.05.2022 Рівненською митницею 14.05.2022 року зареєстровано ТЗ OPEL INSIGNIA, 2012 року випуску, об`єм 1956 см. куб. За період з 01.09.2019 року і по даний час було здійснено реалізацію згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу VOLKSWAGEN TOURAN, 2011 року випуску, об`єм 1968 см. куб. Перереєстровано на нового власника 06.07.2022 згідно доручення НСА434367, яке видане 05.07.2022 ПН Фаїз Н.П .

Згідно інформації, яка наявна в Єдиному державному реєстрі МВС України, вартість придбання автомобіля OPEL INSIGNIA, державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрованого за ОСОБА_2 14.05.2022 року, становить 132695,85 грн. згідно вантажно-митної декларації №UA204020/2022/215899 від 06.05.2022 року, що підтверджується листом Територіального сервісного центру МВС №6143 від 08.02.2023 року.

Як видно із листа Територіального сервісного центру МВС №6143 від 25.02.2023, згідно митних документів на територію України автомобіль OPEL INSIGNIA, 2012 року випуску, об`єм 1956 см. куб. був завезений ОСОБА_9 . Країна, звідки прибув ТЗ на реєстрації згідно даних ЄДР - Німеччина. Згідно з пунктом 7 ст.1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» при першій державній реєстрації в Україні легкового автомобіля фізичні особи сплачують збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, розмір якого встановлюється залежно від вартості автомобіля, визначеної у вантажно-митній декларації.

Відповідачем надано суду розписку про отримання ним в борг у ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 3500 доларів, які він зобов`язався повернути до 31.12.2023 року.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, підприємницька діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 припинена з 29.09.2022 року.

Згідно до листа Головного управління ДПС у Тернопільській області від 19.12.2022 року, станом на 16.12.2022 року ОСОБА_2 як фізична особа-підприємець на обліку не перебуває, відповідно не декларував доходи протягом 2019-2022 років.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у позивачки ОСОБА_1 народився син ОСОБА_8 . Батько дитини - ОСОБА_7 .

Як видно із трудової книжки відповідача, він офіційно не працевлаштований тривалий час, в 2011 та 2012 роках отримував допомогу по безробіттю.

Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов відповідача від 08.02.2023 року, останній проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із батьком ОСОБА_5 , 1969 р.н. В даний час не працевлаштований, постійних доходів немає.

Згідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, дохід ОСОБА_2 за 2011 рік склав 2823,00 грн., за 2017 рік - 11814,00 грн., за 2018 рік - 13210,67 грн., за 2019 рік - 9214,99 грн., за 2020 рік -3428,57 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що розмір аліментів, визначений рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 11.09.2019 року на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1500 гривень щомісячно не є достатнім для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного розвитку дитини, оскільки є меншим від мінімального розміру аліментів, гарантованого державою.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 89 ЦПК України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів у відповідності до ст. 182 СК України, беручи до уваги інтереси неповнолітньої дитини, колегія суддів вважає, що суд дійшов вірного висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 до 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Збільшений судом розмір аліментів на утримання дитини у сумі 3000 гривень щомісячно є необхідним для забезпечення гармонійного розвитку дитини, із урахуванням її потреб, тому протилежні доводи апеляційної скарги колегія суддів відхиляє.

При цьому, позивачка із урахуванням рівності обов`язку по утриманню дитини не подала доказів, про те, що - син ОСОБА_3 , якому на час розгляду справи виповнилося 9 років потребує 15000 грн. на його утримання.

При визначенні розміру аліментів судом першої інстанції враховано обставини, установлені ст. 192 СК України, тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 колегія суддів вважає безпідставними.

Як видно з поданих сторонами доказів, відповідач має задовільний стан здоров`я, має можливість працювати, придбавав та реалізовував транспортний засіб, тому він може надавати дітям утримання в розмірі, що визначений судовим рішенням.

Безпідставними є доводи позивачки про те, що ОСОБА_2 має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 15000 грн., оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували наявність у платника аліментів доходу, який би дозволив сплачувати щомісячно указану суму.

ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів, які могли б слугувати підставою для скасування оскаржуваного судового рішення у зв`язку із порушенням судом вимог цивільного - процесуального закону, тому доводи апеляційної скарги з цього приводу колегія суддів вважає безпідставними.

Загалом, доводи апеляційної скарги не дають підстав спростувати висновки суду першої інстанції та задовольнити вимоги позовної заяви у повному обсязі.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду є законним, а тому колегія суддів не вбачає підстав для його скасування з мотивів наведених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 375, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 19.04.2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Постанова суду апеляційної інстанції складена 25.07.2023 року.

Головуюча

Судді