Справа № 930/1083/23
Провадження №2-н/930/182/23
У Х В А Л А
28.04.2023 року м. Немирів
Суддя Немирівського районного суду Вінницької області Войницька Т.Є., розглянувши заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ» - адвоката Мосьондза Сергія Андрійовича про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 ,
24.04.2023 року представник заявника звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, при цьому зазначив місце реєстрації відповідача: АДРЕСА_1 .
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
В розумінні ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Згідно з п.2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, місцезнаходження або місце проживання боржника.
З метою отримання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника ОСОБА_1 у відповідності до ч. 5 ст. 165 ЦПК України суддею було направлено запит до Адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України у Вінницькій області.
Однак, з отриманої відповіді на запит суду встановлено, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка була зазначена заявником.
Відтак, у заяві про видачу судового наказу та відповіді на запит про зареєстроване місце проживання особи містяться різні відомості стосовно анкетних даних боржника, а саме місця його проживання.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.
Беручи до уваги наведене вище, суд приходить до висновку, що дана заява подана з порушенням вимог п.2 ч. 2 ст.163 ЦПК України, а тому у видачі судового наказу про стягнення заборгованості слід відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.162, 163, 165 ЦПК України, суддя, -
Відмовити у видачі судового наказу за заявою представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ» - адвоката Мосьондза Сергія Андрійовича про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 .
Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, до відповідного суду за загальними правилами підсудності, встановленим ЦПК України .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Т.Є. Войницька