КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №368/329/22 Головуючий у І інстанції - Іванюта Т.Є.
апеляційне провадження №22-ц/824/3714/2023 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Журби С.О., Писаної Т.О.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 16 серпня 2022 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення обов`язку сплати аліментів, -

установив:

ОСОБА_2 звернулася до Кагарлицького районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_1 про припинення обов`язку сплати аліментів та просила суд припинити стягнення з неї на користь відповідача аліментів на утримання спільних дітей у розмірі усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, за судовим наказом Кагарлицького районного суду Київської області від 25 серпня 2021 року; відкликати судовий наказ, виданий Кагарлицьким районним судом Київської області 25 серпня 2021 року щодо стягнення з позивачки на користь відповідача, аліментів на утримання спільних дітей у розмірі усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, з примусового виконання Кагарлицького РВ ДВС ЦМУ МЮУ (м. Київ); Стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання спільних дітей, а саме, сина ОСОБА_3 , сина ОСОБА_4 , дочки ОСОБА_5 , сина ОСОБА_6 , в розмірі частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі заяви про стягнення аліментів до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 11 травня 2022 року, відкрито провадження у справі за вказаним позовом.

ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням про передачу справи для розгляду до Оболонського районного суду м. Києва.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 16 серпня 2023 року, у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про передачу справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення обов`язку сплати аліментів та стягнення аліментів за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилався на те, що в матеріалах справи відсутні будь які належні чи допустимі докази які б підтверджували факт проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач по справі має офіційне місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_2.

Цей факт підтверджується Довідкою про реєстрацію місця проживання особи за №80555261 від 17 травня 2022 року виданою відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської РДА в м. Києві.

Звертав увагу також на те, що в рамках розгляду цивільної справи №368/1259/21 «про визначення місця проживання малолітніх дітей» ОСОБА_2 заявляла клопотання про направлення справи за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва, пославшись при цьому на те, що місцем реєстрації позивача та відповідача є адреса: АДРЕСА_2 , що належить до Оболонського району.

Крім того, діти перебувають на обліку органів опіки та піклування Оболонського району м. Києва.

Більш того, в провадженні судді Оболонського районного суду м. Києва Белоконної І.В. знаходиться цивільна справа №368/940/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

Вважає, що очевидним є той факт, що постійним зареєстрованим місцем проживання позивачки, відповідача по справі та їх неповнолітніх дітей є адреса: АДРЕСА_2 , що за територіальною підсудністю належить до Оболонського районного суду м. Києва.

Просив, скасувати ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 16 серпня 2022 року, справу передати за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва.

На вказану апеляційну скаргу ОСОБА_2 подала відзив, обґрунтовуючи його тим, що предметом позову у зазначеній справі є припинення обов`язку позивача зі сплати аліментів та стягнення аліментів з відповідача на користь позивача.

Звертає увагу на те, що оскільки дана справа стосується стягнення аліментів, позивач має право в порядку ст. 28 ЦПК України на власний розсуд вибрати до якого суду звертатися з позовом - за зареєстрованим місцем проживання (перебування) позивача чи відповідача.

Зазначила, що вона разом з дітьми наразі проживає у с. Переселення Обухівського району Київської області, що належить до територіальної юрисдикції Кагарлицького районного суду Київської області.

Зазначена обставина підтверджується довідкою старости села Переселення про склад сім`ї, з якої вбачається, що позивач разом з дітьми проживає в АДРЕСА_1 .

Вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області, у зв`язку з чим відповідачу було відмовлено в направленні її за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва.

Просила, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 16 серпня 2022 року залишити без змін.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5,6,9,10,14,19,37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у передачі справи на розгляд до Оболонського районного суду м. Києва, Кагарлицький районний суд Київської області виходив з того, що відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, а тому враховуючи предмет позову, справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами законодавства з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З матеріалів справи вбачається, що предметом даного позову є стягнення аліментів.

Частиною 1 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови про стягнення аліментів можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

В позовній заяві позивачкою зазначено, що місцем реєстрації її та відповідача є: АДРЕСА_2 , а фактичне місце проживання вказано: АДРЕСА_1 .

До позовної заяви приєднано довідку старости села Переселення про склад сім'ї, з якої вбачається, що позивачка разом з дітьми проживає в АДРЕСА_1 .

Отже, суд першої інтанції прийшов до обґрунтованого висновку, про те, що відсутні правові підстави для передачі вказаного позову на розгляд до Оболонського районного суду м. Києва.

У пунктах 1,2 та 36 постанови №3 пленуму «Про деякі питання визначення юрисдикції та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (статті 55,124), а статтею 18 Закону України від 07 липня 2010 року №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 2453-VI) визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону №2453-VI).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, які правильно застосовані.

Викладені в ухвалі висновки відповідають обставинам справи та нормам процесуального законодавства, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,375,381,382,389 ЦПК України, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 16 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба