Справа №760/7672/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.

за участю секретаря - Федоренко Д.В.,

розглянувши заяву представника позивача акціонерного товариства «ОТП БАНК» - адвоката Чекалова А.В. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом акціонерного товариства «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору іпотеки, -

встановив:

15 червня 2023 року до Солом`янського районного суду м. Києва за ухвалою судді Святошинського районного суду міста Києва від 11 травня 2023 року за підсудністю, надійшли матеріали цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору, у якому просив визнати недійсним з моменту укладення Договір іпотеки від 01 липня 2022 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толстіковою О.М. за реєстровим №985.

Ухвалою суду від 03 серпня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

07 вересня 2023 року представник позивача подав заяву про забезпечення позову, у якій просив до набрання законної сили рішенням у справі накласти арешт та заборонити ОСОБА_2 здійснювати будь-які дії по зверненню стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 01.07.2022 за реєстровим №906, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толстіковою О.М., між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, здійснювати будь-які реєстраційні дії, у тому числі по зверненню стягнення на предмет іпотеки, в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з державною реєстрацією заборони у вказаному реєстрі на наступне нерухоме майно:

-нежитлове приміщення №3/1 площею 35 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 000;

-нежитлова будівля (літ. Б) площею 139,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 000;

-нежитлове приміщення площею 500,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 000;

-нежитлове приміщення №27 площею 7,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 0;

-нежитлове приміщення №31 площею 89,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 0;

-нежитлове приміщення №17 площею 15,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 0;

-нежитлове приміщення №25 площею 23,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 0;

-нежитлове приміщення №28 площею 148,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 0;

-нежитлове приміщення №18 площею 55,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 0;

-нежитлове приміщення №26 площею 92,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 0.

Подана заява обґрунтована тим, що 16 квітня 2021 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено договір поруки №SR 21-377/28-2, за умовами якого відповідач взяв на себе зобов`язання щодо виконання боргових зобов`язань ТОВ «ЮТА СЕРВІС», ТОВ «СОНАТА ТОРГ», ПП «ОСКАР ФУДЗ», ТОВ «ОЛІВ ЛАЙН», ТОВ «ІМП-ОЛ», ТОВ «ФУДЛАЙК» за Договором про надання банківських послуг №CR 21-264/28-2 від 16.04.2021 року з лімітом кредиту 232000000,00 грн. та строком погашення до 15.04.2028 року.

За договором поруки відповідач зобов`язався не створювати та не дозволяти створення на користь будь-яких третіх осіб будь-якого виду обтяження щодо майна поручителя без письмової згоди банку (п. 14 Договору).

В порушення взятих на себе зобов`язань ОСОБА_1 передав належне йому нерухоме майно в іпотеку третій особі - ОСОБА_2 , уклавши 11 липня 2022 року Договір іпотеки за реєстровим №906, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толстіковою О.М.

При цьому, банк згоди на такі дії не давав, що суттєво скорочує обсяг ліквідного майна ОСОБА_1 , як поручителя за рахунок якого можуть бути задоволені вимоги кредитора. У зв`язку з чим, АТ «ОТП Банк» звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору іпотеки та має легітимні очікування, що у випадку задоволення позову сторони будуть повернуті в правовий стан, що існував до вчинення відповідачем протиправних дій, спрямованих на ухилення від задоволення вимог кредитора за рахунок нерухомого майна.

Вважає, що дії ОСОБА_1 по передачі нерухомого майна в іпотеку без згоди банку спрямовані на ухилення від виконання обов`язків поручителя за Договором поруки та унеможливлення задоволення вимог кредитора за рахунок наявного у власності відповідача нерухомого майна.

Так, оспорюваний договір іпотеки містить іпотечне застереження, відповідно до якого ОСОБА_2 як Іпотекодержатель нерухомого майна ОСОБА_1 має право задовольнити свої вимоги шляхом позасудового врегулювання, зокрема:

- набуття права власності на нерухоме майно, що виступає предметом іпотеки в порядку ст. 37 ЗУ «Про іпотеку»;

- продажу Іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі в порядку ст. 38 ЗУ «Про Іпотеку» (п. 6.1 Договору).

Оскільки предметом позову, є визнання недійсним договору іпотеки та повернення сторін у стан, що був до вчинення ОСОБА_1 недобросовісних дій, направлених на унеможливлення задоволення вимог АТ «ОТП Банк» за рахунок нерухомого майна, ефективний захист прав позивача обумовлюється тим, щоб нерухоме майно до завершення розгляду справи не змінило власника.

Вважає, що накладення арешту на майно, що було передано в іпотеку відповідачем, убезпечить сторони від відчуження цього майна у будь-який спосіб до завершення судом розгляду справи, а заборона всім суб`єктам державної реєстрації здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна ОСОБА_1 , є необхідною гарантією того, що з майном не будуть вчинятися дії щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Обрані види заходів забезпечення позову вважає співмірнити та такими, що не потребують вжиття заходів зустрічного забезпечення.

Враховуючи вищевикладене, просить заяву задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши письмові докази, подану заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; заборони іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові №6-605 цс16 від 25.05.2016 року, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.08.2018 у справі №922/4587/13.

Встановлено, що предметом позову у справі, що розглядається, є визнання недійсним договору, у якому просив визнати недійсним з моменту укладення Договір іпотеки від 01 липня 2022 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толстіковою О.М. за реєстровим №985.

Предметом оспорюваного Договору відповідно до п.1.1.2 є:

- нежитлове приміщення №3/1 площею 35 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 000;

- нежитлова будівля (літ. Б) площею 139,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 000;

- нежитлове приміщення площею 500,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 000;

- нежитлове приміщення №27 площею 7,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 0;

- нежитлове приміщення №31 площею 89,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 0;

- нежитлове приміщення №17 площею 15,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 0;

- нежитлове приміщення №25 площею 23,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 0;

- нежитлове приміщення №28 площею 148,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 0;

- нежитлове приміщення №18 площею 55,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 0;

- нежитлове приміщення №26 площею 92,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 0.

Суд вважає, що спір між сторонами виник щодо майна, а тому викладені обставини, враховуючи положення ст.151 ЦПК України, є достатніми для обґрунтованого припущення позивача, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі його задоволення.

Встановлено, що в провадженні господарського суду м. Києва перебуває справа №910/6799/23 за позовом АТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення 25416000,00 грн. у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем як поручителем, взятих на себе зобов`язань за Договором про надання банківських послуг №CR 21-264/28-2 від 16.04.2021 року в частині повного та своєчасного повернення кредитних коштів.

Таким чином, спір є за своєю суттю спором щодо правомірності відчуження нерухомого майна, за рахунок якого відповідач ОСОБА_1 може задовольнити вимоги АТ «ОТП Банк» за договором поруки №SR 21-377/28-2 від 16 квітня 2021 року у зв`язку з неналежним виконанням боргових зобов`язань позичальниками/ клієнтами за Договором про надання банківських послуг №CR 21-264/28-2 від 16.04.2021 року.

Зважаючи на те, що спір між сторонами виник з приводу правомірності передачі ОСОБА_1 в іпотеку ОСОБА_2 зазначеного вище нерухомого майна, припинення права іпотеки та визнання недійсним договору іпотеки, суд вважає співмірним позовним вимогам забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, оскільки невжиття таких заходів у майбутньому може призвести до ускладнення виконання судового рішення. Саме по собі накладення арешту на об`єкт нерухомого майна без наміру власника його відчужити та заборона їх відчуження жодним чином не впливає на правовий статус цих прав і на права і законні його інтереси.

Також, забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав ОСОБА_2 , оскільки майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Більше того, наявність арешту, накладеного на предмет іпотеки, не порушує пріоритетного права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки. Про це зазначав Верховний Суд у постановах від 04 березня 2021 року у справі №2-6875/10, від 10 лютого 2021 року у справі №686/1953/13-ц.

З метою ефективного забезпечення балансу інтересів сторін по справі, враховуючи предмет позову та характер спірних правовідносин, обраний вид забезпечення позову - накладення арешту на нерухоме майно, яке належить відповідачу ОСОБА_1 , є співмірним із позовними вимогами, необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав уважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову, що, в силу положень ст. ст. 149-153 ЦПК України, свідчить про обґрунтованість поданої заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, проведення державними реєстраторами будь-яких реєстраційних дій, які підтверджують набуття, зміну або припинення речових прав щодо спірного нерухомого майна, може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення судом позову у вказаній справі.

Суд також враховує, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 , як власник спірного нерухомого майна, яке є предметом оспорюваного договору іпотеки, та відповідач ОСОБА_2 , яка є іпотекодержателем вказаного майна, мають об`єктивну можливість вчинення дій, які можуть в подальшому утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову, суд вважає обґрунтованим припущення позивача, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувсь.

При цьому, такий вид забезпечення позову, як заборона вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо спірного нерухомого майна не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідачів оскільки обмежується лише можливість вчиняти дії щодо розпорядження спірним майном.

Разом з тим, з урахуванням визначеної Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» процедури державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, суд вважає, що заборона вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо спірного нерухомого майна охоплює заборону ОСОБА_2 здійснювати будь-які дії по зверненню стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 01.07.2022 за реєстровим №906, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толстіковою О.М., між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а тому заява в цій частині задоволенню не підлягає.

Заходи забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, їх значення полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Під час розгляду заяви не було встановлено обставин, які зумовлюють обов`язкове застосування зустрічного забезпечення відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України, а тому, оскільки, обраний заявником спосіб забезпечення позову не спричинить не відновлюваної шкоди відповідачам, на думку суду відсутні підстави для застосування зустрічного забезпечення.

Обрані заходи забезпечення позову є співмірними з заявленими позивачем вимогами, а тому заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню шляхом накладення арешту на майно та заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо спірного нерухомого майна.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача акціонерного товариства «ОТП БАНК» - адвоката Чекалова А.В. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом акціонерного товариства «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору іпотеки задовольнити частково.

Накласти арешт із забороною відчуження на майно та заборонити органам державної реєстрації на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно та їх обтяжень, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме:

-нежитлове приміщення №3/1 площею 35 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 000;

-нежитлова будівля (літ. Б) площею 139,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 000;

-нежитлове приміщення площею 500,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 000;

-нежитлове приміщення №27 площею 7,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 0;

-нежитлове приміщення №31 площею 89,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 0;

-нежитлове приміщення №17 площею 15,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 0;

-нежитлове приміщення №25 площею 23,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 0;

-нежитлове приміщення №28 площею 148,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 0;

-нежитлове приміщення №18 площею 55,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 0;

-нежитлове приміщення №26 площею 92,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 0.

В іншій частині вимог заяви відмовити.

Позивач: акціонерне товариство «ОТП Банк», , місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 43.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з наступного дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Суддя Кушнір С.І.