ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2557/23 Справа № 210/3284/22 Суддя у 1-й інстанції - Вікторович Н.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Кішкіна І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Кішкіної І.В.,

суддів Агєєва О.В., Корчистої О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу №210/3284/22 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок нещасного випадку пов`язаного з виробництвом, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 листопада 2022 року (суддя Вікторович Н.Ю.),

в с т а н о в и в :

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок нещасного випадку пов`язаного з виробництвом, посилаючись на те, що вона з 27 червня 2001 року працювала в АТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». 27 лютого 2012 року близько 21:45 год. з нею на її робочому місці, відбувся нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом. О 21:30 год. 27 лютого 2012 року вона разом з готувачем заправочних, вогнетривких матеріалів та термічних сумішей ОСОБА_2 підійшла до короба з готовою масою, встановленого на передавальному візку під змішувачем «АНОД-4» №3, з метою виконати його зачеплення на гак електромостового крана для подальшого переміщення до місця складування та відвантаження споживачам. Виконавши зачеплення короба о 21:45 год. вона почала спускатись з настилу передавального візка (висота настилу візка відносно поверхні складає 200 мм), щоб відійти в безпечну зону дії крана. Під час спуску вона наступила лівою ногою на проектний захисний екран (металеву трубу діаметром 22 мм) електрокабелю живлення пульта управління змішувача «АНОД-4» №3, прокладений безпосередньо по поверхні підлоги, внаслідок чого підвернула ногу. Після надання першої медичної допомоги машиною швидкої медичної допомоги підприємства її було доставлено до КЗ «Криворізька міська лікарня №11» ДОР», де їй було встановлено діагноз: «закритий перелом основи 5-ї плюснової кістки лівої стопи без зміщення». Факт настання нещасного випадку підтверджується актом про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, №10 від 02 березня 2012 року, форма Н-1, а також актом проведення розслідування нещасного випадку, б/н від 02 березня 2012 року, форма Н-5. За наслідками нещасного випадку вона отримала дуже болючу травму та втратила працездатність на 5% з моменту ушкодження здоров`я, що підтверджується випискою з акту огляду МСЕК від 12 вересня 2012 року та довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, серія 10 ААА №076663 від 12 вересня 2012 року. Після нещасного випадку в неї докорінно змінився життєвий уклад. Вона стратила нормальні життєві зв`язки, була вимушена звертатись до членів своєї сім`ї за отриманням фізичної допомоги у пересуванні та самообслуговуванні, так як нога була в гіпсі, а потім ще довгий час боліла. Їй довелось пережити дуже болісні відчуття в лівій нозі. Дотепер вона періодично відчуває болі в ній, особливо при зміні атмосферного тиску. Зі слів лікарів такі періодичні болі в нозі супроводжуватимуть її тепер все життя. Просила суд стягнути з відповідача на її користь 90000,00 гривень в порядку відшкодування моральної шкоди без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 листопада 2022 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок нещасного випадку пов`язаного з виробництвом, задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 суму моральної шкоди, завданої внаслідок нещасного випадку пов`язаного з виробництвом, у розмірі 20000,00 грн без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

З вказаним рішенням не погодився відповідач ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та оскаржив його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції є неповним та необґрунтованим, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, рішення прийнято з порушення норм матеріального права. Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що позивачка у позові необґрунтовано зазначила, що внаслідок трудового каліцтва порушено звичний спосіб життя, отримання травми та подальше лікування, супроводжувалось сильним фізичним болем, не зважаючи на значний час, що минув з моменту травмування, наслідки травми переслідують позивачку та завдають їй фізичні страждання і по нині і т.д. Однак на підтвердження зазначеного вище, позивачка не надала суду будь-яких належних та допустимих доказів, що вказували б на те, що вона дійсно зазнала моральних страждань, оскільки позивачкою не доведено вину відповідача щодо завдання позивачці шкоди, внаслідок якої у неї виникло б право на відшкодування моральної шкоди, а відтак у позивачки апріорі не може виникнути моральних страждань без існування завданої їй шкоди. Судом в оскаржуваному рішенні не взято до уваги той факт, що позивачкою не було надано жодного доказу в обґрунтування своїх доводів з урахуванням характеру і обсягу душевних страждань, взагалі не вмотивовано та не обґрунтовано висновок щодо розміру морального відшкодування.

Від позивачки у справі відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частин 1, 3 статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції справа розглядається за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою, в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із частиною 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, предметом апеляційного оскарження є рішення у справі, ціна позову у якій не перевищує 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.

У частині 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 працює в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з 27 червня 2001 року по теперішній час (а.с. 5-7).

З акту №10 від 02 березня 2012 року про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, вбачається, що причиною настання нещасного випадку є особиста необережність потерпілої. Також, ОСОБА_1 , готувач заправних, вогнетривких матеріалів термічних сумішей доменного цеху №1 аглодоменного департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», порушила вимоги пунктів 3.3, 3.29.1 інструкції з охорони праці для готувача заправних, вогнетривких матеріалів термічних сумішей (дільниця приготування вогнетривких мас) доменного цеху №1 ОП.010.25.11, пунктів 1.13, 3.1, 14.4 інструкції з охорони праці «Загальні вимоги безпеки для робітників підприємства» ОП.228.01.12, пунктів 2.2, 2.10 робочої інструкції готувача заправних, вогнетривких матеріалів термічних сумішей 3 розряду доменного цеху №1 РІ.010.17170.038, статті 14 Закону України «Про охорону праці» (а.с. 8-9).

Згідно із висновком акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 27 лютого 2012 року о 21 годині 45 хвилин нещасний випадок з готувачем заправних, вогнетривких матеріалів термічних сумішей доменного цеху №1 аглодоменного департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ОСОБА_1 , визнано таким, що пов`язаний з виробництвом. Особами, дії або бездіяльність яких призвела до настання нещасного випадку є ОСОБА_1 , готувач заправних, вогнетривких матеріалів термічних сумішей доменного цеху №1 аглодоменного департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», порушила вимоги пунктів 3.3, 3.29.1 інструкції з охорони праці для готувача заправних, вогнетривких матеріалів термічних сумішей (дільниця приготування вогнетривких мас) доменного цеху №1 ОП.010.25.11, пунктів 1.13, 3.1, 14.4 інструкції з охорони праці «Загальні вимоги безпеки для робітників підприємства» ОП.228.01.12, пунктів 2.2, 2.10 робочої інструкції готувача заправних, вогнетривких матеріалів термічних сумішей 3 розряду доменного цеху №1 РІ.010.17170.038, статті 14 Закону України «Про охорону праці» (а.с. 10-12).

Відповідно до довідки Медико-соціальної експертної комісії від 01 жовтня 2014 року серії 10 ААА № 076663 позивачці первинно визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 5%, консолідований закритий перелом 5-ї плюснової кістки лівої ступні з легким больовим синдромом (а.с. 13).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з тяжкості наслідків, які настали в здоров`ї позивачки, незворотності таких наслідків, розміру втрати працездатності, настання негативних змін у її житті, неможливість відновлення стану, який мала потерпіла до професійного захворювання, з урахуванням ступеню вини відповідача, час роботи на підприємствах відповідача в умовах шкідливих факторів, постійний характер страждань позивачки, яка переносить постійний фізичний біль, обмежений в можливості роботи в домашньому господарстві, звичайних повсякденних заняттях та активному спілкуванні з сім`єю, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, виходячи із засад розумності та справедливості, тому вважав необхідним призначити позивачці компенсацію в розмірі 20000,00 грн.

Апеляційний суд погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції за наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно із статтею 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до частини 1 статті 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно із висновком акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 27 лютого 2012 року о 21 годині 45 хвилин нещасний випадок з готувачем заправних, вогнетривких матеріалів термічних сумішей доменного цеху №1 аглодоменного департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ОСОБА_1 , визнано таким, що пов`язаний з виробництвом.

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що отримання виробничої травми, яка завдає позивачці фізичного болю та душевних страждань, виникла з вини ПАТ «АрселорМітгал Кривий Ріг», яким не було виконано вимоги законодавства щодо створення на робочому місці працівника умов праці відповідно до нормативно-правових актів. У зв`язку з виробничою травмою позивачці заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що вона втратила професійну працездатність у розмірі 5%. Після втрати працездатності, у позивачки змінилися умови життя.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не надано належну оцінку тому, що причиною нещасного випадку є порушення позивачкою трудової та виробничої дисципліни, спростовуються статтею 13 Закону України «Про охорону праці» яка передбачає, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Також спростовуються доводи апеляційної скарги відповідача щодо не доведення позивачем позовних вимог, оскільки, факт заподіяння моральної шкоди позивачці у зв`язку з отриманою ним виробничою травмою встановлений в судовому засіданні. Так, позивачка час від часу змушена проходити лікування, час від часу переносить фізичний біль та моральні страждання, позбавлена нормальних життєвих зв`язків, у зв`язку з тим, що наслідки травми обмежують її життєву активність і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя.

Крім того, згідно із рішенням Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Таким чином, судом вірно встановлено порушення ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» норм трудового законодавства, що призвело до нещасного випадку, а тому саме на роботодавця покладається обов`язок з відшкодування завданої моральної шкоди.

Суд, на підставі наданих документів про настання нещасного випадку позивачки, правильно визнав, що позивачці була заподіяна моральна шкода, так як порушено та порушуються її нормальні життєві зв`язки, вона позбавлена можливості реалізовувати свої звички та бажання, внаслідок чого позивачка переносить моральні страждання.

Висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає вимогам діючого законодавства, обставинам справи та узгоджується з роз`ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України в пункті 13 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях («Шевченко проти України», «Харук та інші проти України», «Скордіно проти Італії») і в Практичній інструкції по зверненню в ЄСПЛ від 28 березня 2007 року, затвердженій Головою ЄСПЛ на підставі статті 32 Регламенту ЄСПЛ, посилається на те, що в справах про присудження морального відшкодування, суд має визначити розмір моральної шкоди з огляду на розміри присудження компенсації у подібних справах та об`єктивної оцінки психотравматичної ситуації.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

05 грудня 2018 року Велика Палата Верховного у справі № 210/5258/16-ц (провадження №14-463цс18) прийняла постанову, у якій зробила правовий висновок про те, що у справах щодо відшкодування моральної шкоди, завданої у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, суди, встановивши факт завдання моральної шкоди, повинні особливо ретельно підійти до того, аби присуджена ними сума відшкодування була домірною цій шкоді. Сума відшкодування моральної шкоди має бути аргументованою судом з урахуванням, зокрема, визначених у частині третій статті 23 ЦК України критеріїв і тоді, коли таке відшкодування присуджується у сумі суттєво меншій, аніж та, яку просив позивач.

Отже, з урахуванням того, що позивачці встановлено втрату професійної працездатності у розмірі 5%, що свідчить про незворотність змін у буденному житті позивачки, колегія суддів дійшла висновку, що визначений судом першої інстанції розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 20000,00 грн. не є завищеним та відповідає судовій практиці Верховного Суду при розгляді справи з аналогічними правовідносинами, є розумним, виваженим і справедливим у його ситуації.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишенню без змін.

Також, відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено розподіл судових витрат, понесених в зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 04 квітня 2023 року.

Судді І.В. Кішкіна

О.В. Агєєв

О.І. Корчиста