Єдиний унікальний номер судової справи 462/3051/23
Номер провадження 2/462/1132/23
УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

27 квітня 2023 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в особі законного представника ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування та стягнення коштів,

встановив:

ОСОБА_1 , 25.04.2023 року (вх. № 8427) звернувся до Залізничного районного суду м. Львова із позовною заявою про визнання права власності у порядку спадкування та стягнення коштів до ОСОБА_3 , в особі законного представника ОСОБА_3 , у якому просить:

- поновити строк звернення до суду пропущений з поважних причин;

- звільнити від сплати судового збору та відкрити провадження у справі.

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на все майно (рухоме та нерухоме), де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належало ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день її смерті і на що вона мала право за законом, в порядку спадкування за законом, а саме:

1. 1/8 частки квартири АДРЕСА_1 ;

2. 1/8 частки автомобіля Ауді, модель S6.2.2, 1996 року випуску, № кузова НОМЕР_2 ;

3. 1/4 частки гаража по АДРЕСА_2 , в гаражному кооперативі;

4. 1/2 приватизованого будинку по АДРЕСА_2 ;

5. 1/2 майна (грошових коштів) від суми - 50 000 грн. страхового відшкодування присуджених матері у справі № 462/2618/16, у зв`язку з смертю сина;

- стягнути із ОСОБА_3 як законного представника ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 грошову компенсацію, у зв`язку з смертю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в сумі - 15 050 доларів США.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов висновку, що справа не підсудна Залізничному районному суду м. Львова, виходячи з наступного.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені у ч. 1 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Однією із умов реалізації права особи на пред`явлення позовної заяви є дотримання вимог підсудності.

Відповідно норм ЦПК України існує загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача (ст. 27 ЦПК України), альтернативна підсудність за вибором позивача (ст. 28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК України).

Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом підсудності.

Відповідно ЦПК України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається із позовної заяви про визнання права власності у порядку спадкування та стягнення коштів, позивач звертаючись до Залізничного районного суду м. Львова обґрунтовує факт звернення до такого ч. 1 ст. 30 ЦПК України, та вказує, що відповідно до зазначеної норми статті - позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Однак, позивач цитує лише частину цієї норми статті, суд наголошує, що згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Серед заявлених позовних вимог позивач, зокрема, просить суд визнати за ним право власності на нерухоме майно (у тому числі щодо декількох об`єктів нерухомого майна) вартість якого не відома, суду не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вартості такого.

Також, суд звертає увагу, що згідно вимог позовної заяви, вбачається, що вказане майно знаходиться за різними адресами, а саме:

-1/8 частки квартири АДРЕСА_1 ;

-1/4 частки гаража - по АДРЕСА_2 в гаражному кооперативі;

-1/2 приватизованого будинку - по АДРЕСА_2 .

Проте встановити найвищої вартості зазначеного майна не представляється можливим, матеріали справи не містять зазначення ціни такого майна.

Так, враховуючи, що у даному випадку не можуть застосовуватися правила виключної підсудності, суд зазначає, що згідно правил ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позивач, звертаючись із позовною заявою до Залізничного районного суду м. Львова місцем реєстрації відповідача ОСОБА_2 зазначає: АДРЕСА_3 , що відноситься до Франківського району м. Львова.

Враховуючи наведене, а також те, що із змісту позовної заяви вбачається, що позивач вказує про спір який стосується, у тому числі, нерухомого спадкового майна, вказує, де таке майно знаходиться, однак не зазначає вартість такого майна (не підтверджує жодними належними та допустимими доказами), суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги не належить до позовних вимог, які розглядаються судом за правилами виключної підсудності, так, такий позов слід розглядати за загальними правилами підсудності, визначеними ст. 27 ЦПК України.

Отже вказана справа не підсудна Залізничному районному суду м. Львова, а тому відкриття провадження у справі буде порушенням правил підсудності.

Відтак, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду (п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України).

Стаття 32 ЦПК України передбачає, що спори між судами про підсудність не допускаються.

Взявши до уваги те, що спори між судами про підсудність не допускаються, та одночасно враховуючи, що розгляд даної заяви призведе до грубого порушення норм чинного законодавства, суд дійшов висновку щодо передачі справи на розгляд до Франківського районного суду м. Львова, який у світлі вимог ЄСПЛ є «судом, встановлений законом» у даній конкретній справі.

На підставі наведеного та керуючись ст. 27, 28, 30, 31, 32, 258-261, 352-354 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в особі законного представника ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування та стягнення коштів передати на розгляд Франківському районному суду м. Львова (79000, м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 69).

Копію ухвали невідкладно направити позивачу для відома.

Ухвала може бути оскаржена у апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та підписання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно з ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті (справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду), здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н. М. Галайко