Справа № 754/6385/23
У Х В А Л А

Іменем України

19 липня 2023 року Суддя Деснянського районного суду м.Києва Буша Н.Д., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою про поділ спільного майна подружжя.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2023 року головуючим суддею по розгляду даної справи визначено суддю Буша Н.Д.

Позовна заява підлягала залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків протягом семи днів з дня отримання ухвали.

Зазначену ухвалу суду було направлено позивачу рекомендованим листом на адресу, яка зазначена в позовній заяві: АДРЕСА_1 .

Відповідно до поштового зворотнього повідомлення, позивач отримав зазначену ухвалу суду 19.06.2023 року.

У встановлений законом строк сторона позивача недоліки, які були зазначені в ухвалі суду, не усунула.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно положень ч.6 ст.185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Частина 7 ст.185 ЦПК України передбачає, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Оскільки, позивачем не усунуто недоліки позовної заяви у строк встановлений судом, тому заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст.185 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд міста Києва.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення такій особи ухвали суду.

Суддя Н.Д.Буша