ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 688/774/13-ц

Провадження № 22-ц/4820/1459/23

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., секретар судового засідання Цугель А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №688/774/13 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 червня 2023 року (суддя Козачук С.В.) у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Шепетівського відділу Державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання вчинити певні дії, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Манібігут», Товариство з обмеженою відповідальністю «Галицька фінансова компанія», ОСОБА_2 .

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із скаргою ОСОБА_1 вказував, що у Шепетівському відділі Державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі Шепетівський ВДВС) перебувало виконавче провадження №44762710 з примусового виконання виконавчого листа №688/774/13 від 12.06.2013, виданого Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» 51421,10 доларів США або по курсу НБУ 411008,85 грн заборгованості за кредитним договором №69/МК/2007-840 від 17.12.2007.

19.09.2014 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 24.11.2015 державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.4 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

Вподальшому, 15.07.2020 між ПАТ КБ «Надра» і ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», далі 20.07.2020 між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «ФК «Факторінгс» і цього ж дня між ТОВ «ФК «Факторінгс» та ТОВ «Галицька фінансова компанія» були укладені договори про відступлення прав вимоги до боржника ОСОБА_1 .

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22.01.2021, що набрала законної сили 27.05.2021, замінено у виконавчому провадженні №688/774/13 стягувача на ТОВ «Галицька фінансова компанія».

18.10.2021 між ТОВ «Галицька фінансова компанія» та ТОВ «ФК «Манібігут» укладено договір про відступлення прав вимоги по кредитному договору №69/МК/2007-840. При цьому, ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.03.2022 відмовлено ТОВ «ФК «Манібігут» в задоволені заяви про заміну сторони виконавчого провадження. Поряд з цим, питання про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання заявником не заявлялося.

Скаржник зазначає, що ВП №44762710 завершено, виконавчий лист повернуто стягувачу, будь-які дії державним виконавцем з 24.11.2015 не проводяться, строк повторного пред`явлення сплив 24.11.2016 та стягувач втратив право відкрити виконавче провадження.

ОСОБА_1 вважає, що наявність більше восьми років не скасованого арешту за відсутності виконавчого провадження, є невиправданим втручанням у його право на мирне володіння своїм майном. Проте, звернувшись до Шепетівського ВДВС із заявою про зняття арешту, йому було дана відповідь, що станом на 28.03.2023 на примусовому виконанні у відділі відсутні виконавчі провадження №44762710 та виконавчі документи, разом з тим будь-яких ухвал, рішень, постанов судів щодо припинення обтяження, або повідомлення стягувача про повне, фактичне виконання рішення до відділу не надходило, у зв`язку із чим у ВДВС відсутні законні підстави припинити чинність вказаного скаржником обтяження/арешту.

Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що бездіяльністю посадових осіб Шепетівського ВДВС порушено його права і свободи, тому і просив суд визнати протиправною бездіяльність посадових осіб Шепетівського ВДВС у невжитті заходів щодо зняття арешту за заявою скаржника в межах ВП №44762710 за виконавчим листом від 12.06.2013 №688/774/13; скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.09.2014, винесену державним виконавцем Шепетівського ВДВС Куценко О.М. в межах ВП №44762710 за виконавчим листом від 12.06.2013 №688/774/13, якою накладено арешт та оголошено заборону на відчуження на майно, що належить ОСОБА_1 .

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 травня 2023 року до участі у справі залучено боржника ОСОБА_2 .

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 червня 2023 року в задоволені скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Шепетівського ВДВС та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Не погоджуючись із цієї ухвалою суду, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Так, апелянт вказує, що суд першої інстанції не врахував, коли повернуто стягувачу виконавчий лист №688/774/13 від 12.06.2013, а саме 24.11.2015, тобто в період дії Закону №606-XIV, а не Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII. При цьому строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не переривався, оскільки згідно повідомлення Шепетівського ВДВС ВП №44762710 знищено 04.02.2019 після повернення виконавчого листа постановою від 24.11.2015 і повторно даний виконавчий лист до виконання не пред`являвся.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції, розглядаючи скаргу, не звернув увагу на те, що знищенню підлягають завершені виконавчі провадження та не вирішив питання про зняття арешту з нерухомого майна. ОСОБА_1 наголошує на тому, що наявність не скасованого арешту за відсутності виконавчого провадження є невиправданим втручанням у його право на мирне володіння своїм майном.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове судове рішення, яким скаргу задовольнити.

Учасники справи та їх представники до суду не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника апелянта ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі його довірителя.

В силу ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 травня 2013 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» 51421,10 доларів США або по курсу НБУ 411008,85 грн заборгованості за кредитним договором №69/МК/2007-840 від 17.12.2007.

На виконання вищевказаного рішення Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області був виданий виконавчий лист №688/774/13-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості в сумі 51421,10 доларів США або по курсу НБУ 411008,85 грн за кредитним договором №69/МК/2007-840 від 17.12.2007, який перебував на примусовому виконанні у Шепетівському ВДВС.

17.09.2014 державним виконавцем Куценко О.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №44762710 та 19.09.2014 винесено постанову про накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_1 з оголошенням заборони на його відчуження.

24.11.2015 постановою державного виконавця Куценко О.М. виконавчий лист № 688/774/13-ц повернуто стягувачу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» з підстав не здійснення стягувачем авансування витрат на проведення виконавчих дій під час виконання рішення.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2021 року, залишеною без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 27 травня 2021 року, замінено у виконавчому провадженні за виконавчими листами, виданими на виконання рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 20.05.2013 по справі №688/774/13-ц стягувача ПАТ КБ «Надра» на стягувача ТОВ «Галицька фінансова компанія».

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 березня 2022 року в задоволені заяви ТОВ «ФК» Манібігут» про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

21.03.2023 ОСОБА_1 звернувся до начальника Шепетівського ВДВС Репецької Ю.Л. із заявою про скасування арешту, що накладений в межах ВП №44762710 за виконавчим листом від 12.06.2013 №688/774/13, у задоволенні якої йому було відмовлено.

В листі №19005/09 від 28.03.2023 Шепетівським ВДВС повідомлено боржнику, що виконавчий лист повернутий стягувачу згідно п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Станом на 28.03.2023 на примусовому виконанні у відділі відсутні виконавчі провадження та виконавчі документи по ВП №44762710; будь-яких рішень, ухвал, постанов судів щодо припинення обтяження або повідомлення стягувача про повне, фактичне виконання рішення до відділу не надходило, а тому відсутні підстави припиняти чинність обтяження/арешту майна.

Згідно повідомлення начальника Шепетівського ВДВС Репецької Ю.Л. №33186/08/09 від 12.06.2023 ВП №44762710 знищено згідно Акту від 04.02.2019, номенклатура справи 14.23-26 (а.с.45).

Відмовляючи в задоволені скарги, суд першої інстанції виходив із відсутності законних підстав для її задоволення, адже станом на час звернення з заявою про зняття арешту відомостей, які б свідчили про повне виконання рішення суду, за яким проводиться стягнення відносно боржника ОСОБА_1 до Шепетівського ВДВС надано не було. Інших підстав, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», які б давали право державному виконавцю зняти арешт, скаржником не наведено.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають норма матеріального та процесуального права.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (частина 1 і 3 статті 451 ЦПК України).

Відповідно до частин 1 і 2 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», тут і надалі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон), арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 47 Закону виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа.

На підставі частини 5 статті 47 Закону повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Відповідно до частини 1 і 2 статті 50 Закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Положеннями частини 1 статті 49 Закону визначені підстави закінчення виконавчого провадження, серед яких відсутня така підстава як повернення виконавчого документа стягувачу.

Отже, зняття арешту з майна боржника пов`язується із закінченням виконавчого провадження, а не з поверненням виконавчого документа стягувачу.

Суд першої інстанції, оцінивши у відповідності до ст. 89 ЦПК України, подані учасниками справи докази, вірно встановив, що рішення суду, з метою виконання якого накладений арешт на майно, боржником не виконано, а тому прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення скарги та зняття арешту з майна боржника.

Зазначений висновок узгоджується із правовим висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеним у постанові від 22 червня 2023 року по справі № 2-751/11 (провадження № 61-3519св23).

З огляду на викладене, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував дату повернення стягувачу виконавчого листа №688/774/13-ц від 12.06.2013, а саме 24.11.2015, адже зняття арешту з майна боржника пов`язується саме із закінченням виконавчого провадження, а не з поверненням виконавчого документа стягувачу. Крім того, як вбачається із оскаржуваної ухвали, судом застосовані норми Закону України «Про виконавче провадження» (№606-XIV) в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Аргументи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив та жодні виконавчі дії не вчинялися, не приймаються апеляційним судом. Адже вищезазначений виконавчий лист відносно боржника ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не визнаний таким, що не підлягає виконанню і стягувач не позбавлений можливості звернутись з відповідними заявами до суду про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання з метою забезпечення виконання рішення суду.

Посилання в апеляційній скарзі на безпідставність збереження арешту за відсутності відкритого виконавчого провадження не заслуговують на увагу з огляду на те, що матеріали справи не містять підтверджень того, що виконавче провадження було закінчено та після чого могли б наступити правові наслідки, передбачені ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, яка кореспондується із нормами ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 липня 2023 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай