Справа №751/5870/23
Провадження №2/751/1235/23
01 серпня 2023 р. місто Чернігів
Новозаводський районний суд міста Чернігова
в складі: головуючого - судді - Павлова В.Г.,
секретаря - Овдій О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Чернігова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню -
В даній справі предметом спору є оскарження виконавчого напису нотаріуса.
І. Виклад позиції учасників справи.
1.1. 14.07.2023 року адвокат Дяченко Е.В. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовною заявою до ТОВ «Таліон Плюс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Зазначає, що в нотаріуса не було правомірної підстави вчиняти виконавчий напис, оскільки кредитний договір мав просту письмову форму і не посвідчений нотаріально. Також відповідач не направив позивачу письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором, не повідомив про відступлення права вимоги. Нотаріус мав права видавати виконавчий напис тільки після спливу тридцяти днів з дня отримання позивачем вимоги та її невиконання.
1.3 Відповідач відзив на позовну заяву не надсилав.
1.4 Треті особи у встановлений судом строк позицію щодо заявленого позову не висловили.
ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи.
2.1. Позивач та його представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились.
Представник позивача просив розглядати справу без його участі. Проти заочного рішення не заперечує.
28.07.2023 року представником позивача подано клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача понесених у зв`язку з розглядом справи судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.
2.2. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, також в судове засідання не з`явився, причина неявки невідома.
2.3. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
3.1. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.07.2023 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
3.3. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з`явились, суд, керуючись ч.2 ст.247 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
4.1. 27 листопада 2019 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 укладено договір №751406806, згідно якого надано кредит в сумі 9 750,00 грн строком на 30 днів, з нарахуванням процентів за користування кредитом у розмірі 1,66% від суми кредиту за кожен день користування; загальна сума, що підлягає сплаті, згідно графіку розрахунку, який є невід`ємною частиною договору, становить 14 605,50 грн /а.с.20-21/.
4.2. Відповідно до виписки з особового рахунку ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №751406806 від 27.11.2019 станом на 20.10.2020 становить 32 277 грн 50 коп., що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 9 750,00 грн, простроченої заборгованості за процентами - 18 115,50 грн, строкова заборгованість за штрафами і пенями - 4 412,00 грн /а.с.22/.
V. Оцінка Суду.
5.1. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами пов`язані із стягненням з позивача на користь відповідача суми заборгованості за кредитним договором, здійснення якої було здійснено на підставі виконавчого напису нотаріуса.
Узагальнена позиція позивача зводиться до існування спірної заборгованості за кредитним договором, що унеможливлювало вчинення нотаріусом виконавчого напису. Окрім того, при винесенні оскаржуваного виконавчого напису нотаріусом було допущено порушення процедуру стягнення боргу.
5.2. За загальним правилом ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
5.3. Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
5.4. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
За результатами аналізу норм вищенаведених нормативних актів можна дійти висновків, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.
5.5. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
5.6. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).
Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів).
Згідно з п.2 Переліку для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
5.7. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.
5.8. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
5.9. З урахуванням приписів ст.ст.15,16,18 ЦК України, ст.ст.50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.
5.10. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
5.11. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, провадження № 12-278гс18) сформовано висновок, що «вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.
5.12. Для правильного застосування положень ст.ст.87,88 Закону від 02.09.1993 року № 3425-12 у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису».
5.13. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За конкретних обставин справи та наявних в справі доказів суд позбавлений можливості встановити факт відсутності безспірності заборгованості, а відтак приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.
VІ. Розподіл судових витрат.
6.1 Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 073 грн 60 коп за подання позову та 536 грн 80 коп за подання заяви про забезпечення позову, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.
6.2. Згідно вимог ст.133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн до суду надано договір № 1 про надання правової допомоги від 25.06.2023 року, ордер на надання правничої (правової) допомоги, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, детальний опис робіт (наданих послуг) від 24.07.2023 року, акт приймання - передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 24.07.2023 року за договором № 1 про надання правової допомоги від 25.06.2023 року, прибутковий касовий ордер № 1 від 24.07.2023 року.
6.3. Системний аналіз норм статей 137, 141 ЦПК України дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі №755/9215/15 зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.
Суд вважає, що вивчення судової практики не є витратами пов`язаними з розглядом справи, а є щоденним професійним обов`язком адвоката для підвищення кваліфікації і набуття досвіду. Складання позовної заяви у даній категорії не потребує багато часу та значних зусиль, оскільки більшість змісту позовної заяви містить цитування законодавства та фрагментів судових рішень касаційної інстанції.
Враховуючи предмет і підстави заявленого позову, який розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, незначну складність справи, усталену судову практику з розгляду даної категорії справи, відсутність необхідності в витребуванні інших доказів, обсяг виконаних адвокатом робіт, яка полягала у складенні позовної заяви, на підставі поданих позивачем документів, співмірність наданих послуг із складністю справи, суд вважає, що розмір заявлених витрат на правничу допомогу є завищеним.
6.5. Суд, визначаючи розмір витрат на оплату послуг адвоката, керуючись вимогами ст.137 ЦПК України, враховує складність справи та виконані адвокатом послуги, а також значення справи для сторони, та усталену судову практику, з огляду на принцип обґрунтованості та пропорційності, вважає за доцільне стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 грн.
Керуючись 2,5,10-13,18,141,258-259,263-265 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Стягнути з ТОВ «Таліон Плюс» на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору за подання позову і заяви про забезпечення позов у розмірі 1610 грн 40 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн 00 коп., а всього - 5610 (п`ять тисяч шістсот десять) гривен 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте Новозаводським районним суду м. Чернігова за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 );
Суддя: В.Г. Павлов