Провадження № 2-о/161/341/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого - судді Олексюка А.В.,

при секретарі судових засідань Гичці М.В.,

заявника - ОСОБА_1

представника заявника - ОСОБА_2

заінтересованої особи - ОСОБА_3

представника заінтересованої особи ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису,-

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника адвокат Кінах Я.В. звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису.

Заяву обґрунтовує тим, що її син ОСОБА_3 хоч і проживає окремо від неї, проте періодично навідується до неї, вчиняє сварки, ображає її нецензурною лайкою, здійснює психологічне та фізичне насильство. Робить її життя нестерпним.

Зважаючи на систематичність протиправних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_1 вже зверталася до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно свого сина.

Так, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 січня 2023 року у справі № 161/17717/22 видано обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 .

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 лютого 2023 року у справі №161/66677/22, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди - задоволено частково. Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерплої ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 8000 грн. 00 коп. Вирок набрав законної сили, та не оскаржувався обвинуваченим.

22 травня 2023 року працівниками поліції відносно ОСОБА_3 було винесено терміновий заборонний припис терміном дії 10 діб, згідно якого останньому заборонено в будь-який спосіб контактувати із матір`ю. Від постійних суперечок і скандалів у неї погіршилося самопочуття заявниці, вона перебуває в стані постійного стресу, хвилювання та страху. У неї порушений сон і погіршилася працездатність.

ОСОБА_1 1954 року народження (69 років) є особою похилого віку. Окрім того, у 2015 році позивачу було поставлено діагноз: "рак привушної слинної залози". Остання була прооперована та отримала променеву терапію.

Заявниця ОСОБА_1 не має змоги протистояти такому насильству та самостійно захистити себе чи припинити насильство з боку ОСОБА_3 .

Враховуючи все це, у неї є реальні підстави побоюватись не тільки за своє здоров?я, але й життя, оскільки погрози сина ОСОБА_3 носять систематичний реальний характер, які з кожним днем стають більш агресивними. 3 врахуванням вищенаведеного, ОСОБА_1 змушена знову звернутись до суду з заявою про видачу обмежувального припису.

Заявник просить видати стосовно ОСОБА_3 обмежувальний припис, яким встановити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього такі обов`язки:

- заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці проживання постраждалої особи ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити наближатися на відстань менше 300 метрів до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

- заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місця, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Заявник просить видати обмежувальний припис строком на шість місяців.

Ухвалою суду від 20.07.2023 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

В судовому засіданні заявник та її представник вимоги заяви підтримали з підстав наведених у заяві, просили її задовольнити.

Заінтересована особа та його представник, заперечили щодо задоволення поданої заяви. Пояснили, що ОСОБА_3 не вчиняє домашнього насильства, в с. Лище доглядає за домашнім господарством, тому він не зможе там не з`являтися.

Заслухавши пояснення заявника та її представника, заінтересованої особи та його представника, допитаних в якості свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення справи по суті, суд приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 статті 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Відповідно до статті 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Відповідно до статті 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців.

Судом при розгляді справи встановлено наступні фактичні обставини та зміст виниклих правовідносин.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_3 22 травня 2023 року працівниками поліції було винесено терміновий заборонний припис терміном дії 10 діб, згідно якого останньому заборонено в будь-який спосіб контактувати із матір`ю (а.с.12).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 січня 2023 року у справі №161/17717/22 видано обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 (а.с. 13-15).

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 лютого 2023 року у справі №161/66677/22 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди - задоволено частково. Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерплої ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 8000 грн. 00 коп. (а.с.16-17).

Крім того, відповідно до консультаційного висновку спеціаліста та лікарського консультативного заключення від 14.03.2023 ОСОБА_1 поставлено діагноз: "рак привушної слинної залози" (а.с.18-19).

З пояснень заявника, досліджених в судовому засіданні документів вбачається, що ОСОБА_3 систематично вчиняє домашнє насильство відносно ОСОБА_1 , наявні обґрунтовані ризики вчинення ним домашнього насильства щодо заявниці, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_3 шляхом встановлення декількох заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п.п. 1,4,6 ч.2 ст.26 Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підтвердили, що ОСОБА_3 постійно вчиняє факти домашнього насильства стосовно своєї матері ОСОБА_1 . Дочка заявниці ОСОБА_6 пояснила, що ОСОБА_3 систематично погрожує матері ОСОБА_1 , вчиняє сварки, вважає, що існує реальна небезпека її життю і здоров`ю. Свідок ОСОБА_7 вказала, що була свідком вчинення насильства відносно ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_8 , дружина ОСОБА_3 , в судовому засіданні пояснила, що про насильство в сім`ї стосовно матері чоловіка ОСОБА_1 нічого не знає. Її чоловік ОСОБА_3 разом з своїм батьком в с. Лище ведуть домашнє господарство.

Крім того, згідно відповіді з Луцького РУП ГУНП у Волинській області від 16.08.2023 вих.№233-аз 50/01-2023, в журналі ЄО Луцького РУП ГУНП у Волинській області у період з травня 2023 року зареєстровано звернення відносно потерпілої ОСОБА_1 : 23.05.2023, 25.05.2023, 09.08.2023, 22.05.2023, 01.08.2023 (а.с.56).

13.09.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КК України за №0000242 за фактом умисного завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, які завдали болю і не спричинили тілесних ушкоджень ОСОБА_3 відносно матері ОСОБА_1 (а.с.67).

Очевидним також є те, що конфліктні ситуації між заявником та ОСОБА_3 вчиняються систематично, супроводжуються приниженнями та погрозами, фізичним та психологічним насильством, такі дії викликають у постраждалої особи обгрунтовані побоювання за свою безпеку.

Дані обставини, на думку суду, дають підстави вважати, що невжиття своєчасних обмежувальних заходів щодо кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілої.

Розділом IV глави 13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Відповідно до ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно п.п. 3, 6, 7, 8 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Враховуючи положення ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст.3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Частинами 2, 3, 4 ст.26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Згідно ст.350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Положеннями ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

За таких обставин, враховуючи, що обмежувальний припис застосовується не вперше, в матеріалах справи є докази про те, що після звернення заявниці до суду заінтересована особа продовжує вчиняти домашнє насильство, суд дійшов висновку про визначення строку обмежувального припису тривалістю у чотири місяці.

Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

На підставі викладеного, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та керуючись ст.ст. 247, 350-1, 350-5, 350-6 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав відносно ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_1 :

- заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань менше 300 (триста) метрів до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

- заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місцях, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Встановити строк обмежувального припису 4 (чотири) місяці.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 );

Заінтересована особа: ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП - НОМЕР_2 ).

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк