Провадження № 2-о/337/19/2023
ЄУН № 337/3807/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Котляр А.М.

за участю секретаря Петрової А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: головне управління пенсійного фонду України в Миколаївській області про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

14.11.2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаною заявою, в обґрунтування якої вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Син заявниці ОСОБА_2 до дати своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував на обліку у Головному управлінні ПФУ в Донецькій області та отримував пенсію за віком, Розмір щомісячного доходу сина заявника значно перевищував розмір її щомісячного доходу і складав, 12108.24 грн. ОСОБА_1 отримує пенсію у розмірі 3453,44 грн. Вона звернулась до Головного управління ПФУ в Запорізькій області із заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію в зв`язку з втратою годувальника. 14.09.2022 року заявниці було перераховано пенсію у зв`язку із втратою годувальника відповідно до ст. 36 Закону №1058, та розмір пенсії склав 6392,27 грн. Але, в подальшому, після перегляду пенсійної справи Головним управлінням ПФУ в Донецькій області встановлено, що при опрацювання пенсійної справи не підтверджено факт перебування на утриманні матері у сина.

Вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а померлий син ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Фактично ці дві адреси є одним подвір`ям, вона фактично проживала в будинку сина № НОМЕР_1 до моменту смерті сина.

Просить суд:

-встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні у сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

30.11.2022 року суддя відкрив у справі окреме провадження та призначив справу до розгляду.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, просила суд розглядати справу за її відсутності.

Представник управління пенсійного фонду України в Миколаївській області в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Непрацездатними членами сім`ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років. 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди (п. 2 ст. 273 ЦПК), якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є матір`ю ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Павлівка, Мар`їнського району, Донецької області.

ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 отримує пенсію за віком.

14.09.2022 року заявниця звернулась із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника.

13.10.2022 року головне управління пенсійного фонду України в Миколаївській області прийняло рішення про відмову у переведенні на пенсію у зв`язку із втратою годувальника у зв`язку із тим, що заявник ОСОБА_1 та годувальник її син ОСОБА_2 проживали за різними адресами.

Суд встановив, що будинок АДРЕСА_2 належить заявнику ОСОБА_1 .

Будинок АДРЕСА_1 також належить заявнику ОСОБА_1 .

Свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підтвердили суду, що будинки АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 розташовані на одній земельній ділянці. ОСОБА_1 жила в будинку разом із сином, вони вели спільне господарство, обробляли земельну ділянку. ОСОБА_2 повністю забезпечував утримання своєї родини, в тому числі матір ОСОБА_1 , оскільки мав більший дохід.

На підставі досліджених доказів суд робить висновок, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника ОСОБА_1 допомога з боку сина ОСОБА_2 , який надавав їй утримання, оскільки заявник та її син проживали разом, дохід сина значно перевищував пенсію ОСОБА_1 .

Таким чином, суд знаходить доведеним доказами факт перебування ОСОБА_1 на утриманні її сина ОСОБА_2 та факт їх спільного проживання, а тому заява підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 256-259 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні у сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня ухвалення судового рішення.

Суддя: А.М. Котляр