Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/994/23
Провадження № 2/494/357/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2023 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді - Римаря І.А.,

за участю: секретаря судового засідання - Козубенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу №494/994/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Березівської міської ради Одеської області про встановлення факту родинних відносин та про визнання права власності в порядку спадкування у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В:

07.06.2023 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до Березівської міської ради Одеської області про встановлення факту родинних відносин та про визнання права власності в порядку спадкування у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу.

На обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка на день своєї смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 .Після її смерті відкрилася спадщина на: житловий будинок, площею 53,70 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .Як зазначає позивач, що він є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 оскільки являється її сином. Інших спадкоємців у неї не було.У встановлений законом строк позивач звернувся до приватного нотаріуса з заявою про відкриття спадщини, на підставі чого 05.03.2021 року була відкрита спадкова справа №17/2021. Але нотаріусом йому було відмовлено у вчинені нотаріальних дій у зв`язку з тим, що серед наданих позивачем документів відсутній документ, який посвідчує право власності ОСОБА_2 на вищевказаний житловий будинок. У зв`язку з вищевикладеним позивач не може оформити свої спадкові права. На підставі цього звернувся до суду та просить суд задовольнити його позовні вимоги.

Ухвалою суду від 08.06.2023 року відкрито загальне позовне провадження по справі та ухвалою суду від 04.07.2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан , який продовжено до 18.11.2023 року.

У судове засідання 07.09.2023 року позивач разом зі своїм представником не з`явилися. Одночасно, від них надійшла заява про слухання справи у їх відсутності. На позовних вимогах наполягають та просять їх задовольнити (а.с.71).

Представник відповідача у судове засідання 07.09.2023 року також не з`явився. Проте 22.06.2023 року надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 в якому просив слухати справу у його відсутності та проти задоволення позовних вимог не заперечує. (а.с.38).

За приписами ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, врахувавши думку представника позивача, викладену у заяві від 07.09.2023 року, думку представника відповідача у його відзиві від 22.06.2023 року, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 17.10.2020 року померла ОСОБА_2 (а.с.7).

Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14-24)

Відповідно до постанови про відмову у вчинені нотаріальних дій від 05.03.2021 року ОСОБА_1 рекомендовано звернутись до суду з питання встановлення факту родинних відносин (а.с.16).

Встановлення зазначеного факту має для позивача юридичне значення, оскільки дозволяє йому реалізувати своє право на отримання спадщини.

Факт родинних відносин між померлою ОСОБА_2 та позивачем стверджується у наданих суду документах та тим, що за життя померла і позивач підтримували родинні стосунки, та взаємовідносини між ними були як у син та мати.

Як зазначає позивач, що помилка в прізвищі його та його матері виникла, як можна припустити при перекладі на українську мову, тому вони записані по різному як ОСОБА_3 та ОСОБА_3 .

Щодо спадкового майна, то за життя ОСОБА_2 не встигла оформити право власності на вказаний житловий будинок, але доказом того, що вона була власницею даного будинку з 1978 року є те, що на її ім`я була заведена будинкова книга, також вона була зареєстрована та проживала в ньому до моменту смерті, сплачувала комунальні послуги.

Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що позивачем надані належні та допустимі докази родинних відносин з ОСОБА_2 , які не викликають сумніву у їх достовірності та належності.

Отже, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 дійсно мав родинні зв`язки з ОСОБА_2 , так як був її сином.

При цьому, до вказаного висновку суд дійшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Відповідно до статті 1218 ЦК України: «До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті».

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України: «Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її… Спадкоємиць, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини».

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав

За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності.

Статтею 41 ч.1, ч.4 Конституції України передбачено: «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним».

Суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину житловго будинку за законом є порушенням його права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб`єктами цивільних та інших правовідносин.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, за умови прийняття позивачем спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 , а також неможливості іншим шляхом оформити спадкові права на нерухоме майно, суд доходить висновку, що право власності позивача на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок за законом, який належав померлій ОСОБА_2 .

Рішення повинно відповідати вимогам Цивільно-процесуального кодексу України бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 81, 89, 263, 265, 293, 315 ЦПК України, ст. ст. 392, 1217, 1220, 1223, 1268 ЦК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Березівської міської ради Одеської області про встановлення факту родинних відносин та про визнання права власності в порядку спадкування у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт , що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Березівським РВ УМВС України в Одеській області від 21.04.1997 року, РНОКПП НОМЕР_3 ).

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Березівським РВ УМВС України в Одеській області від 21.04.1997 року, РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач: Березівська міська рада Одеської області (м. Березівка Одеської області, вул. Ген Плієва 9, ).

Повний текст рішення суду виготовлений та підписаний 13.09.2023 року.

Суддя І.А. Римар