Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Єдиний унікальний номер №943/2168/21
Провадження №2/943/107/2023
21 березня 2023 року
Буський районний суд Львівської області
в складі: головуючого судді Журибіда Б. М.,
при секретарі Гута О.С.,
за участі представника позивача ОСОБА_1
представника Служби у справах дітей
Золочівської РДА Бучко Н.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференцзв`язку в місті Буську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третьої особи Служби у справах дітей Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області, Служби у справах дітей Золочівської районної державної адміністрації Львівської області про визначення місця проживання дитини з матір`ю, -
ОСОБА_2 звернулася до суду з означеним позовом. Мотивує тим, що 12 листопада 2019 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Боложинівської сільської ради Буського району Львівської області. Від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_5 . Спочатку сторони будували міцні сімейні стосунки, вели спільне господарство, виховували сина, проте з часом сімейні відносини поступово погіршилися, що в кінцевому результаті призвело до остаточного їх припинення. Відповідач вчиняв над позивачкою психологічне та економічне насильство, не піклувався про фінансове утримання сім`ї та відбирав кошти, які позивач отримувала як допомогу при народженні дитини. Позивач разом з сином повернулася до будинку батьків за адресою: АДРЕСА_1 . Також подала до Бердичівського міськрайонного суду позовну заяву про розірвання шлюбу з відповідачем (справа № 274/6158/21) та стягнення аліментів.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та її представник адвокат Романюк О.В., в режимі відеоконференцзв`язку, підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просять таку задоволити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, зокрема поштовими повідомленнями. Відзив на позовну заяву, клопотань, пояснення, тощо, відповідач не подав.
Представник третьої особи, начальник служби у справах дітей Золочівської районної державної адміністрації Львівської області Бучко Н.Р. позовні вимоги підтримала та висновок про доцільність визначення місця проживання дитини з матір`ю, поданий комісією 26.01.2023 року. Додала, що питання щодо визначення місця проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було предметом розгляду на комісії районної державної адміністрації з питань захисту прав дитини 02 лютого 2022 року разом з батьком ОСОБА_6 , за заявою останнього, про що складено висновок № 6 від 02.02.2022. комісія вирішила вважати недоцільним визначення місця проживання дитини ОСОБА_7 разом з батьком ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 .
Враховуючи що судом відкладався розгляд даної справи через неявки відповідача, зважаючи на те, що розгляд справи був призначений завчасно, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних матеріалів справи, за відсутності відповідача, з постановленням заочного рішення, проти чого позивач не заперечує.
Суд, вислухавши сторону позивача, третю особу, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ч.1ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 листопада 2019 року Виконавчому комітеті Боложинівської сільської ради Буського району Львівської області, що вбачається з Свідоцтва Серії НОМЕР_1 від 12.11.2019 року, про що зроблено актовий запис № 3. (а.с. 9)
В шлюбі у них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками записані сторони (свідоцтво Серія НОМЕР_2 від 01.07.2020 року, актовий запис № 160). (а.с. 8)
З часом сімейні відносини між сторонами погіршилися, що в призвело до їх припинення, позивач разом з сином переїхала проживати до будинку своїх батьків АДРЕСА_1 , де зареєстрована, що підтверджується копією акту обстеження умов проживання від 21.09.2021. (а.с. 11)
Позивачем подано до Бердичівського міськрайонного суду позовну заяву про розірвання шлюбу з відповідачем та стягнення аліментів з відповідача.
Згідно рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28 січня 2022 року, справа № 274/6185/21, шлюб сторін розірвано. Рішення не оскаржувалося та набрало законної сили. (а.с. 68)
Як вбачається з Витягу з реєстру територіальної громади Бердичівської територіальної громади № 2022/001956515 від 09.12.2022, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований та проживає разом з матір`ю. (а.с.69)
Син сторін відвідує дошкільний навчальний заклад № 2 «Калинонька» м. Бердичева з 01.11.2022 року, що підтверджується довідкою № 38 від 21.11.2022 року. (а.с. 70)
У ч.1 ст.160 СК України визначено, що місце проживання дитини, яка недосягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Згідно ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Відповідно до висновку комісії Золочівської районної державної адміністрації з питань захисту прав дитини, який надійшов до суду 26.01.2023 року вбачається за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 .
З висновку Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області № 02.2-06/366 від 01.03.2023 року вбачається, що позивач з сином зареєстровані та проживають по АДРЕСА_1 , де створено належні санітарно гігієнічні умови для проживання дитини, про що склали акт обстеження від 20.01.2023 року. Батько проживає в АДРЕСА_2 , не проявляє належної уваги до дитини, не цікавиться його життям. Тому комісія прийшла до висновку про доцільність визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5 разом з матір`ю ОСОБА_2 .
Таки чином, суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення сторін, дійшов висновку, що обставини викладені позивачкою у позовній заяві знайшли своє підтвердження. Судом не встановлено підстав, які б вказували на те, що визначення місця проживання сина з матір`ю суперечитиме інтересам малолітньої дитини.
Під час розгляду справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.
При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», рішення від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України»).
Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, насамперед, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Позивачка ОСОБА_2 має задовільні умови проживання, має добрі стосунки в сім`ї, що вбачається з висновку комісії Бердичівської міської ради.
Як встановлено з показів свідків ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , подруги позивачки та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 матері позивачки, допитаних в режимі відеоконферецзв`язку, сторони проживають окремо, син сторін проживає з матір`ю в м. Бердичіва в будинку її батьків. Відповідач належної уваги дитині не приділяє, не займається вихованням, забезпеченням дитини, сина бачить рідко.
Враховуючи вище наведене, пріоритетність прав та інтересів дитини, її вік, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позову та визначення місця проживання дитини з матір`ю, що не позбавляє батька прав щодо зустрічей з дитиною, спілкування, участі у житті, вихованні, забезпечені дитини.
Керуючись ст. ст. 3, 4, 81, 83, 141, 259, 263, 264, 265, 280-282ЦПК України, ст. ст. 7, 160, 161, 162СК України, ст. 29 ЦК України, суд -
Позов задоволити повністю.
Визначити місце проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителькою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення виготовлено 30 березня 2023 року.

Суддя: Б. М. Журибіда