Справа № 510/1696/21
Провадження № 2/510/492/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.07.2023 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді - Бошков І.Д.,

за участю: секретарів - Березенко С.П.,

розглядаючи у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Рені справу цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на нерухоме майно та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_7 звернулась до суду із позовними вимогами до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно у вигляду квартири АДРЕСА_1 та грошові вклади, які знаходяться в філії Одеського обласного управління АТ «ОЩАДБАНК».

В ході судового розгляду справи із зустрічними вимоги звернулася ОСОБА_3 до ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , де просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 , як добросовісний набувач.

Також із зустрічними вимоги також звернулася ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , де просить визнати за нею право власності на житловий будинок із надвірними спорудами АДРЕСА_2 та присадибну земельну ділянку.

Сторони по справі не заперечували проти задоволення первісних позовних вимог та зустрічних позовних вимог, просили розглянути справу без їх участі, про що надали відповідні заяви.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія довідки КП «РБТІ» від 11.02.2016р.; копія свідоцтва про народження ОСОБА_9 ; копія свідоцтва про укладання шлюбу між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_11 ; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості квартири; копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 14.04.2020р.; копія заповіту ОСОБА_12 від 01.08.1980р. складеного на ім`я ОСОБА_13 ; копія паспорту гр.. України ОСОБА_1 ; копія паспорту гр.. України ОСОБА_2 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_14 ; копія технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 ; копія свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 04.01.1994р.; копія свідоцтва про шлюб між ОСОБА_13 та ОСОБА_15 ; копія договору № 63525615 на вклад «КЛАСИЧНИЙ» на ім`я ОСОБА_14 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_13 ; копія свідоцтва про одруження між ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_16 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_16 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_12 ; копія договору купівлі продажу від 31.07.2022р.; копія акту прийому передання за договором купівлі продажу від 31.07.2022р.; копія договору купівлі продажу від 31.07.2022р. укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 ; копія акту прийому передання за договором купівлі продажу від 31.07.2022р.; копія паспорту гр. України ОСОБА_3 ; копія паспорту гр. України ОСОБА_6 ; копія паспорту гр. України ОСОБА_5 ; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.06.2022р., зареєстроване в реєстрі за № 789; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.06.2022р., зареєстроване в реєстрі за № 788; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.06.2022р.; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірним спорудами АДРЕСА_2 ; копія постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.08.2021р.; копія спадкової справи № 85/2020, яка відкрита після смерті ОСОБА_14 .

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_14 , яка є тіткою позивача. За життя їй належала квартира АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 04.01.1994р. та грошові вклади, які знаходяться в філії Одеського обласного управління АТ «ОЩАДБАНК». Після її смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно.

На випадок смерті ОСОБА_14 не розпорядилась належним їй майном, заповіту не залишила. Тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємців з першої по четверту після її смерті немає. Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та її брат ОСОБА_2 є спадкоємцями п`ятої черги за законом. Позивач як племінниця здійснювала догляд за тіткою повністю утримувала ОСОБА_14 . Так, позивач як спадкоємиця п`ятої черги у встановлений законодавством строк звернулась до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини. За заявою позивача була відкрита спадкова справа № 85/2020. Відповідач ОСОБА_2 на спадщину не претендував. Згодом, ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак їй в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що нотаріусом була винесена відповідна постанова. Таким чином, ОСОБА_1 прийняла спадщину у вигляді квартири та вкладів в банку та не заявила про відмову від неї.

Так, в ході судового розгляду справи, ОСОБА_3 подала зустрічний позов до ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 31.07.2022р. між нею та ОСОБА_1 була досягнута домовленість про купівлю-продаж квартири АДРЕСА_1 . Згідно п.6.1. Договору Покупець повідомив Продавця, що рахунок за придбання квартири АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_3 , проведено третьою особою ОСОБА_6 , а Продавець погодився в повному обсязі отримати від третьої особи вартість за зазначену квартиру. Фінансових або будь яких інших претензій з приводжу проведеного розрахунку сторони одна до одної не мають. Так як, згідно законодавства подібні договори підлягають нотаріальному посвідченню, позивач запропонувала ОСОБА_18 , привести їх домовленість у відповідності до вимог закону. Однак, з`ясувалось, що ОСОБА_19 не завершила оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_14 . Про ці обставини ОСОБА_3 не було відомо до укладання договору.

Таким чином, на момент оформлення сторонами договору купівлі-продажу нерухомого майна відповідач (продавець) не мала на це право. Враховуючи вищенаведене, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 була вимушена звернутися із позовом до суду.

Крім того, в ході судового розгляду справи, ОСОБА_6 подала зустрічний позов до ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно. Із заяви ОСОБА_5 , встановлено, що вона повідомлена про те, що її матір ОСОБА_3 придбала квартиру АДРЕСА_1 за рахунок житлового будинку АДРЕСА_2 та земельної ділянки. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 31.07.2022р. між нею та представником відповідача ОСОБА_3 , яка діяла від імені ОСОБА_5 , на підставі довіреності - була досягнута домовленість про купівлю-продаж житлового будинку АДРЕСА_2 та присадибної земельної ділянки. Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_6 вступила у володіння та користування зазначеним майном. Сторони також домовились, що пізніше оформлять договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку. Через деякий час ОСОБА_6 звернулась до ОСОБА_5 та її представника, з метою посвідчення правочину у нотаріальному порядку, але вони не з`явились до нотаріальної контори, досі ухиляються від його посвідчення. Таким чином, ОСОБА_5 свідомо ухиляється від нотаріального посвідчення договору, тому позивач звернулась із позовом до суду, для захисту своїх порушених прав.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку про задоволення частково первісних позовних вимог ОСОБА_1 та задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у повному обсязі.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, сторони за первісним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями за законом п`ятої черги після смерті тітки ОСОБА_14 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця.

Так, ОСОБА_1 прийняла спадщину відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України у вигляді квартири та вкладів в банку та не заявила про відмову від неї. Відповідач на спадщину не претендував. Однак, як з`ясувалось в ході судового розгляду справи, ОСОБА_1 не встигнувши оформити право на спадкове майно, продала спірну квартиру позивачу за зустрічним позовом ОСОБА_3 , про що не заперечувала, тому суд задовольняє за нею лише право власності на спадкове майно у вигляді грошових вкладів.

Щодо зустрічних вимог ОСОБА_3 , судом встановлено, що при укладанні договору купівлі-продажу була досягнута угода по всіх істотних умовах: ОСОБА_1 передані гроші , а ОСОБА_3 об`єкт нерухомості. ОСОБА_1 жодного разу не висунула вимоги щодо повернення вказаного нерухомого майна, не заперечувала проти визнання права власності за позивачем.

Відповідно ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

На підставі ч.1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Частиною 1 ст. 397 ЦК України, передбачено, що володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Згідно ч. 3 ст. 397 ЦК України, фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Так, ОСОБА_3 набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку ст. 330 ЦК України, як добросовісні набувачі, придбавши об`єкт нерухомості у відповідача, який вона фактично не мала права відчужувати.

Щодо зустрічних вимог ОСОБА_6 , судом встановлено, матір відповідача ОСОБА_5 за зустрічним позовом - ОСОБА_3 придбала квартиру АДРЕСА_1 на своє імя за рахунок спірного житлового будинку та земельної ділянки.

Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу повинен бути укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Разом із тим, між сторонами була досягнута взаємо згода за всіх істотних умов договору, покупець передала продавцю обумовлену суму, а продавець передав покупцю нерухомість в натурі. Після укладання договору між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , яка діяла в інтересах ОСОБА_5 від 31.07.2022р. позивач за зустрічним позовом ОСОБА_6 , фактично вступила в управління та володіння нерухомістю, тобто правочин між сторонами відбувся. Оскільки на момент укладення угоди сторони не мали змоги засвідчити правочин нотаріально, вони домовилися зробити це згодом. З метою нотаріального засвідчення правочину ОСОБА_6 запропонувала відповідачу ОСОБА_5 привести їх домовленість у відповідності до вимог законодавства, однак з незалежних від неї обставин, зробити це не вдалося, оскільки відповідач свідомо ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_6 вимушена була звернутися із позовом до суду за для захисту своїх порушених прав.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З урахуванням викладених сторонами та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити первісні вимоги частково та зустрічні позовні вимоги у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 280, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1217, 1223, 1225, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Первісні позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_14 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на грошові кошти, які знаходяться в філії Одеського обласного управління АТ «ОЩАДБАНК», код банку 328845, вклад № 2072, рахунок № НОМЕР_2 .

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі продажу від 31.07.2022р. укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 дійсним.

Визнати за ОСОБА_6 право власності на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Д. Бошков