Справа № 180/83/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
19 квітня 2023 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Янжули О.С.
при секретарі - Котовій Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганець Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу № 180/83/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕРДИКТ КАПІТАЛАТ, звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
26.11.2021 року між ТОВ "Слон кредит" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено Договір факторингу №26-11/2021, відповідно до якого ТОВ "Слон кредит" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права грошової вимоги до Боржників за Договорами кредиту, у т.ч. за Договір про надання споживчого кредиту №487692 від 22.01.2021 р., що укладений між ТОВ "Слон кредит" та позичальником ОСОБА_1 .
Таким чином ТОВ "Вердикт Капітал" наділено правом грошової вимоги до відповідача, а ТОВ "Слон кредит" втратив такі права.
нараховані 3% річних - 129,26 грн.;
втрати від інфляції - 618,26 грн.
заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 10 522,51 грн.
заборгованість за нарахованими відсотками згідно Договору кредиту - 15 299,97 грн.
У прохальній частині позовної заяви позивач просить розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою суду від 03 лютого 2023 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У наданій до суду позовній заяві просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач у судове засідання неодноразово не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань від нього не надходило.
Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади від 24.01.2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .
У зв`язку з чим відповідач, крім викликів за вказаною адресою, був викликаний до суду через оголошення на офіційному веб-сайті. Оголошення про виклик відповідача опубліковані - 06.03.2023 року та 23.03.2023 року.
Відповідно до ч. 11 статті 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленою про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
За таких обставин суд розглядає справу заочно, на підставі наявних у ній доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Нормами ст. 129 Конституції України встановлено, що одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.
Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
У відповідності до ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК).
Пунктом 1.5 Договору кредиту визначено, що процентна ставка - є фіксованою. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить:
- за перший день користування кредитом (включно) -25% в день (9125% річних);
- за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня і до кінця строку надання кредиту -85% річних.
Відповідно до п. 3.1. Договору кредиту нарахування процентів за Договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у п. 1.4 Договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в Графіку платежів, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені Договором.
Згідно пункту 3.2. Договору нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році.
Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за Договором кредиту, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору кредиту.
26.11.2021 року між ТОВ "Слон кредит" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено Договір факторингу №26-11/2021, відповідно до якого ТОВ "Слон кредит" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права грошової вимоги до Боржників за Даговорами кредиту, у т.ч. за Договаір про надання споживчого кредиту №487692 від 22.01.2021 р., що укладений між ТОВ "Слон кредит" та позичальником ОСОБА_1 .
Таким чином ТОВ "Вердикт Капітал" наділено правом грошової вимоги до відповідача, а ТОВ "Слон кредит" втратив такі права.
Як встановлено в судовому засіданні відповідач зобов`язання за вказаним вище кредитним договором належним чином не виконав.
- нараховані 3% річних - 129,26 грн.;
втрати від інфляції - 618,26 грн.
заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 10 522,51 грн.
Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно частин 1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За положеннями ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
На день розгляду справи заборгованість відповідачем перед ТОВ "Вердикт Капітал" у добровільному порядку не сплачена, а тому підлягає примусовому стягненню.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" підлягають задоволенню.
Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з платіжного доручення про сплату судового збору, розмір судових витрат, понесених позивачем, складає 2481,00 гривень, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути суму судових витрат по сплаті судового збору, у розмірі 2481,00 гривень.
Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, суд приходить до наступного.
Згідно ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно до положень ч. ч. 1- 4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
У зв`язку з розглядом даної справи, ТОВ «Вердикт Капітал» вказує, що ним було понесено витрати на правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн., що підтверджується копією витягу з Акту №3 про надання юридичної допомоги від 07.11.2022 року та копією Заявки на надання юридичної допомоги №279 від 01 листопада 2022 року.
Оскільки належних доказів того, що ТОВ «Вердикт Капітал» понесло витрати на правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн., суду не надано, платіжне доручення або квитанція, які б свідчили про оплату послуг матеріали справи не містять, тому, згідно з ст.ст.137,141 ЦПК України, суд, вважає за необхідне відмовити у стягненні з відповідача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» витрат на правничу допомогу.
Керуючись ст.ст. 549, 610, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 19, 76-81, 89,137, 141,247, 258-259, 263-265, 279, 280-283, 354 ЦПК України суд, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
-нараховані 3% річних - 129,26 грн.;
- втрати від інфляції - 618,26 грн.
-заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 10 522,51 грн.
-заборгованість за нарахованими відсотками згідно Договору кредиту - 15 299,97 грн.
В стягненні витрат на правничу допомогу відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: О. С. Янжула