Справа № 286/2238/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Кулініча Я. В.

з секретарем Грищенко Н. А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Овручі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» про зобов`язання вчинити певні дії, третя особа: Акціонерне товариство «Житомиргаз» , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , який проживає в АДРЕСА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Житомиргаз збут», що знаходиться в м. Житомир, майдан Перемоги, 10, в якому просить зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз збут» письмово повідомити про результати розгляду його заяви від 14.04.2022 року. Мотивуючи тим, що він народився в Овруцькому районі в будинку за адресою: АДРЕСА_2 . За вказаною адресою було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я його матері ОСОБА_2 , 1929 р.н., як померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 22.06.2021 року він власними коштами оплачував всі рахунки № НОМЕР_1 за розподіл та постачання газу до будинку за вказаною адресою. 28.10.2021 року АТ «Житомиргаз» листом повідомив його, що за особовим рахунком № НОМЕР_1 рахується заборгованість за спожитий природний газ в сумі 7440, 40 грн.. 14.04.2022 о 12 год. 57 хв. він надіслав на електронну адресу відповідача ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) заяву, в якій просив списати заборгованість за спожитий природний газ на суму 7440,40 грн. за особовим рахунком № НОМЕР_1 , яка виникла в 2021 році внаслідок аварійного витікання природного газу із оболонки гнучкого рукава до опалювального котла, встановленого в будинку в 2012 році. Відповідач у порушення Закону України «Про звернення громадян» не повідомив його письмово про результати розгляду його заяви від 14.04.2022, у зв`язку з чим він вирішив звернутися до суду за захистом своїх особистих прав та інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі посилаючись на те, що ТОВ «Житомиргаз Збут» не отримувало звернення позивача від 14.04.2022 року за вказаною ним у позові електронною поштою. Відповідно до офіційного сайту ТОВ «Житомиргаз Збут» у розділі «Контакти» розміщена інформація про електронну адресу для звернень побутових споживачів: ІНФОРМАЦІЯ_3 Отже, ОСОБА_1 звернувся за адресою електронної пошти, яка не належить ТОВ «Житомиргаз Збут» та не міститься на офіційному сайті Товариства. Позивачем не надано доказів про належність електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_2 ТОВ «Житомиргаз Збут» та отримання відповідачем за вказаною електронною адресою звернення позивача від 14.04.2022 року. Крім того, особовий рахунок № НОМЕР_1 відкрито на ім`я ОСОБА_2 . Зазначений рахунок на іншу особу, зокрема на ім`я ОСОБА_1 , не переоформлювався.

Представник третьої особи надала письмові пояснення на позовну заяву, в яких зазначає, що особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: буд. АДРЕСА_2 , про який зазначено позивачем в позові, відкрито на ОСОБА_2 , саме остання здійснила приєднання до умов публічного типового договору на розподіл природного газу шляхом продовження фактичного його споживання в 2015 році. В розумінні приписів Кодексу ГРМ, на момент звернення до суду Позивач не здійснив приєднання до умов Типового договору на розподіл природного газу та не є стороною зазначеного договору. Відповідно у позивача відсутні будь які підстави для залучення АТ «Житомиргаз» в якості третьої особи у даній справі. Також, позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу звернення до АТ «Житомиргаз» із заявою про врегулювання договірних відносин за вказаною адресою.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 15 та ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Судом встановлено, що особовий рахунок № НОМЕР_1 відкрито на ім`я ОСОБА_2 , яка проживала у будинку по АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 померла.

Листом №100-Лв-20488-1021 від 28.10.2021 року АТ «Житомиргаз» надано відповідь позивачу ОСОБА_1 , що за особовим рахунком НОМЕР_1 рахується заборгованість за спожитий природний газ в сумі 7440,40 грн..

14.04.2022 року позивачем на ім`я директора ТОВ «Житомиргаз збут» на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 було направлено заяву, в якій він просив списати заборгованість за спожитий природний газ на суму 7440,40 грн. за особовим рахунком № НОМЕР_1 , яка виникла в 2021 році внаслідок аварійного витікання природного газу із оболонки гнучкого рукава до опалювального котла, встановленого в будинку в 2012 році.

З копії скріншоту з адреси ОСОБА_3 видно, що з вказаної адреси від «ІНФОРМАЦІЯ_5» було відправлено документи на адресe: ІНФОРМАЦІЯ_2 14.04.2022 о 12 год. 57 хв.

Не отримавши відповідь на вказану заяву, позивач звернувся до суду з даним позовом.

В ст.1 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 3 Закону України «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

Згідно ч.ч.1,3,4 ст.15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Правам громадянина при розгляді заяви чи скарги, які закріплені в ст. 18 Закону України «Про звернення громадян» кореспондують обов`язки органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, медіа, їх керівників та інших посадових осіб щодо розгляду заяв чи скарг, закріплені в ст. 19 вказаного Закону.

Так, громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, медіа, посадових осіб, має серед інших і право особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги;

Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, медіа, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані зокрема, об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Положеннями ст. 3 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що відносини, пов`язані з електронним документообігом та використанням електронних документів, регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, законами України "Про інформацію", "Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах", "Про державну таємницю", "Про електронні комунікації", "Про обов`язковий примірник документів", "Про Національний архівний фонд та архівні установи", цим Законом, а також іншими нормативно-правовими актами.

Так, відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 10 Закону відправлення та передавання електронних документів здійснюються автором або посередником в електронній формі за допомогою засобів інформаційних, електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем або шляхом відправлення електронних носіїв, на яких записано цей документ.

Якщо автор і адресат у письмовій формі попередньо не домовилися про інше, датою і часом відправлення електронного документа вважаються дата і час, коли відправлення електронного документа не може бути скасовано особою, яка його відправила. У разі відправлення електронного документа шляхом пересилання його на електронному носії, на якому записано цей документ, датою і часом відправлення вважаються дата і час здавання його для пересилання.

В ст. 11 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» встановлено, що електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу.

Якщо попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу не визначено порядок підтвердження факту одержання електронного документа, таке підтвердження може бути здійснено в будь-якому порядку автоматизованим чи іншим способом в електронній формі або у формі документа на папері. Зазначене підтвердження повинно містити дані про факт і час одержання електронного документа та про відправника цього підтвердження.

У разі ненадходження до автора підтвердження про факт одержання цього електронного документа вважається, що електронний документ не одержано адресатом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ч.ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ст.89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи докази, надані сторонами, суд відмічає, що надані позивачем на підтвердження обставин, які мають значення для справи, і на які він посилається як на підставу своїх вимог, а саме: доведення факту направлення 14.04.2022 ТОВ «Житомиргаз Збут» своєї заяви, в якій він просив списати заборгованість за спожитий природний газ на суму 7440,40 грн. за особовим рахунком № НОМЕР_1 , яка виникла в 2021 році внаслідок аварійного витікання природного газу із оболонки гнучкого рукава до опалювального котла, встановленого в будинку в 2012 році та копія скріншоту з адреси ІНФОРМАЦІЯ_6. «ІНФОРМАЦІЯ_5», з якої було відправлено документи на адресу: ІНФОРМАЦІЯ_2 14.04.2022 о 12 год. 57 хв., ніяким чином не підтверджують фактичну електронну адресу відповідача на час відправлення заяви позивачем - 14.04.2022, факти відправлення заяви на неї та отримання її відповідачем.

Будь-якого документу, який би свідчив про факт надходження до позивача - автора заяви від 14.04.2022 підтвердження про факт одержання цього електронного документа відповідачем, суду не надано, а відтак, з огляду на зміст правової норми, яка міститься в ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», вважається, що заяву позивача від 14.04.2022, як електронний документ, не було одержано адресатом.

Таким чином, позивачем не доведено належними, достовірними, допустимими та достатніми доказами наявність обставин, які мають значення для справи, і на які він посилається як на підставу своїх вимог, хоча це є його обов`язком відповідно до положень ст. 81 ЦПК України.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 141, 142, 263-265, 268 ЦПК України, на підставі ЗУ «Про звернення громадян» суд,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_4 в задоволені позову до Товариство з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» про зобов`язання вчинити певні дії, третя особа: Акціонерне товариство «Житомиргаз».

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Я. В. Кулініч