Справа №: 398/1893/21
провадження №: 2/398/119/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"26" липня 2023 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді Нероди Л.М.,

за участі секретаря Міщенко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №398/1893/21ц за позовною заявою ОСОБА_1 до Олександрійського управління по експлуатації газового господарства Відкритого акціонерного товариства «Кіровоградгаз» про визнання незаконним і скасування наказу про завільнення та про поновлення на роботі

учасники: позивач ОСОБА_1 , представник відповідача,

ВСТАНОВИВ:

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА

ОСОБА_1 15.04.2021 р. звернувся до суду з позовом до Олександрійського управління по експлуатації газового господарства Відкритого акціонерного товариства «Кіровоградгаз» та Відкритого акціонерного товариства «Кіровоградгаз», де просить визнати незаконним та скасувати наказ про скорочення штату працівників Олександрійського УЕГГ №118-к/тр від 15.03.2021 року; визнати незаконним звільнення ОСОБА_1 з посади провідного юрисконсульта Олександрійського управління по експлуатації газового господарства ВАТ «Кіровоградгаз» та поновити на зазначеній посаді.

20.06.2023 р. позивачем подано заяву про зміну предмету позову, у якій фактично лише уточнено позовні вимоги, просить суд визнати незаконним звільнення ОСОБА_1 з посади провідного юрисконсульта Олександрійського управління по експлуатації газового господарства ВАТ «Кіровоградгаз» та поновити його на посаді за штатним розкладом Олександрійського УЕГГ ВАТ «Кіровоградгаз» на 2020 р. (введенного в дію 01.07.20 р. у відповідності до наказу ВАТ «Кіровоградгаз» № 354-к/тр «Про затвердження штатного розпису» від 27.04.2020 р.).

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Звільнення позивач вважає незаконним, так як йому не запропоновано працевлаштування на іншу вакантну посаду, також при скороченні не було враховано переважне право залишення на посаді та роботодавцем не проводилося порівняння кваліфікації та продуктивності праці працівників структурного підрозділу, а тому і не було враховано його переважного права на залишення на роботі.

Вважає, що відповідачем не виконано обов`язку запропонувати йому іншу роботу у вигляді всіх наявних вакансій за штатним розкладом, які б він міг обійняти з врахуванням його освіти, досвіду роботи, стажу, кваліфікації.

Перша і остання пропозиція роботи була йому надана лише в день попередження про звільнення 13.01.20 р., що позбавило його права вибору можливого працевлаштування на вільних посадах структурних підрозділів товариства.

Крім того, вказує, що порушено процедуру отримання згоди на його звільнення первинної профспілкової організації.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

Представник співвідповідача ВАТ «Кіровоградгаз» - скористався своїм правом та подав відзив, де вказав, що Олександрійське УЕГГ не є належним відповідачем у справі, оскільки воно є лише відокремленим структурним підрозділом ВАТ «Кіровоградгаз» та не має статусу юридичної особи. Згідно п. 2.4 Положення про Олександрійське УЕГГ, воно не може бути позивачем або відповідачем в суді.

По суті зазначає, що ВАТ «Кіровоградгаз» не припущено жодного порушення законодавства під час звільнення позивача.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Бугайченко Т. А. від 16.04.2021 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.08.2021 року у справі було залучено в якості співідповідача ВАТ «Кіровоградгаз».

Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Нероди Л.М. справу прийнято до свого провадження та призначено розгляд справи по суті без проведення підготовчого провадження.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Скорочення посади провідного юрисконсульта Олександрійського УЕГГ проведено згідно наказу Голови правління товариства від 12.01.2021 №20-к/тр «Пр внесення змін до штатного розпису» в Олександрійському УЕГГ було видано наказ № 8-к/тр від 13.01.21 р. «Про скорочення штату працівників Олександрійського УЕГГ», в якому визначено всю процедуру, яка має бути проведена.

14.01.21 р. позивача було попереджено про скорочення займаної ним посади провідного юрисконсульта з 16.03.21 р.

14.01.21 р. позивач отримав пропозицію іншої роботи у ВАТ «Кіровоградгаз» та надав згоду обійняти посаду провідного юрисконсульта відділу по роботі з фізичними особами юридичного управління, що підтверджується його власноруч написанною згодою з зазначенням посади, на яку він дав згоду працевлаштуватися.

Поозивачу було запропоновано на вибір 39 посад, тобто всі вакантні посади у підприємстві.

15.01.21 р. позивач власноручно підтвердив свою згоду зайняти вакантну посаду провідного юрисконсульта відділу по роботі з фізичними особами юридичного управління (0,5 ставки).

ОСОБА_1 запрошувався на засідання профспілкового комітету щодо розгляду подання начальника Олександрійського УЕГГ від 12.03.21 р. про звільнення ОСОБА_1 двічі, що підтверджується копіями запрошень та актом про відмову ОСОБА_1 від проставлення підпису на запрошенні від 15.03.21 р.

ОЦІНКА СУДУ

Підставою для звільнення ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП згідно наказу №118-к/тр від 15.03.2021 року стало скорочення чисельності працівників та зміна штатного розпису.

На спростування фактів, викладених позивачем, відповідач надав докази того, що 14.01.21 р. позивача було попереджено про скорочення займаної ним посади провідного юрисконсульта з 16.03.21 р.

14.01.21 р. позивач отримав пропозицію іншої роботи у ВАТ «Кіровоградгаз» та надав згоду обійняти посаду провідного юрисконсульта відділу по роботі з фізичними особами юридичного управління, що підтверджується його власноруч написанною згодою з зазначенням посади, на яку він дав згоду працевлаштуватися.

Поозивачу було запропоновано на вибір 39 посад, тобто всі вакантні посади у підприємстві.

15.01.21 р. позивач ще раз власноручно підтвердив свою згоду зайнти вакантну посаду провідного юрисконсульта відділу по роботі з фізичними особами юридичного управління (0,5 ставки).

Інші посади, які міг би обійняти позивач, у товаристві були відсутні.

ОСОБА_1 двічі запрошувався на засідання профспілкового комітету щодо розгляду подання начальника Олександрійського УЕГГ від 12.03.21 р. про звільнення ОСОБА_1 , однак, ані 15.03.21 р., ані 16.03.21 р. він на засідання профспілкового комітету не з`явився, в зв`язку з чим, питання про надання згоди на звільнення позивача було розглянуто за його відсутності.

Таким чином, відповідач довів суду, що він виконав щодо позивача усі обов`язки, які передбачені чинним законодавством при звільненні працівника з роботи, зокрема, суду надано докази, що позивач двічі запрошувався на засідання первинного профспілкового комітету, відповідач персонально попереджав позивача про наступне вивільнення у зв`язку зі скороченням посади та можливість займати іншу посаду.

За вимогами трудового законодавства, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі наявні вакансії щодо роботи, яку працівник може виконувати, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Вказаний обо`вязок відповідачем було виконано.

Отже, суд приходить до висновку, що наказ № 118-к/тр від 15.03.2021 року про звільнення ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП є законним, а тому вимоги позивача не підлягають задоволенню.

НОРМИ ПРАВА

Стаття 5 ЦПК України вказує, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідне для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зі змісту ст. 8 ЦПК України вбачається, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

За змістом ч. 4 ст. 36 КЗпП України у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40).

Відповідно п. 1 ч. ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівника персонально попереджають не пізніше, ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Відповідно до частини першої статті 42-1 КЗпП України, працівник, з яким розірвано трудовий договір з підстав, передбачених пунктом 1 статті 40 цього Кодексу (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), протягом одного року має право на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу, якщо власник або уповноважений ним орган проводить прийняття на роботу працівників аналогічної кваліфікації.

Переважне право на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу надається особам, зазначеним у статті 42 цього Кодексу, та в інших випадках, передбачених колективним договором.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абз. 1 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 06 листопада 1992 року, розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, та враховуючи той факт, що власник належно виконав вимоги законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 141, 258, 264, 265, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та подано апеляційну скаргу до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 26.07.2023 року.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА