Справа № 372/1704/22
Провадження № 2-др/372/25/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2023 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Потабенко Л.В.

при секретарі Рябуха О.В.

за участю представників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за заявою представника відповідача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні встановленим земельним сервітутом для проїзду до садиб,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 18.05.2023 р. позовні вимоги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні встановленим земельним сервітутом для проїзду до садиб було задоволено частково. Вирішено усунути перешкоди у користуванні власником земельної ділянки

ОСОБА_3 розташованої в смт Козин Обухівського району Київської області, з кадастровим номером :05:109:0103, площею 0,0374 га, постійним, безоплатним земельним сервітутом, встановленим рішенням Обухівського районного суду Київської області

від 23 квітня 2019 року у справі № 372/656/18, для проходу та проїзду на будь-якому транспортному засобі до цієї ділянки, шляхом проведення демонтажу (знесення) частини паркану (огорожі) шириною 6 метрів 59 сантиметрів, який встановлено, та шляхом перенесення (пересадження) на інше вільне місце зелених насаджень, а саме 3 (три) дерева «Туї» та інших, які висаджено (розміщено), на частині земельної ділянки, з кадастровим номером :05:109:0108, що має загальну площу 0,349 га, яка розташована на території Козинської селищної ради Обухівського району Київської області та належить ОСОБА_6 , в межах згідно схеми в додатках №10 висновку експерта № 329/11/2018 від 23.11.2018, а саме: в напрямку із земель загального користування до садиби №3/15, що розташована на присадибній ділянці з кадастровим номером :05:109:0103, по наступних точках 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-11-12-1 зі сторонами 6,46м-6,59м-1,27м-7,47м-1,4м-23,48м-5,69м-8,46м-8,48м-6,27м-8,15м-7,61м (зображено на схемі в додатку № 10 до Висновку), зареєстрованого в Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вирішено усунути перешкоди у користуванні власником земельної ділянки

ОСОБА_4 , розташованої в смт Козин Обухівського району Київської області, з кадастровим номером :05:109:0029, площею 0,0948 га, постійним, безоплатним земельним сервітутом, встановленим рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23 квітня 2019 року у справі № 372/656/18, для проходу та проїзду на будь-якому транспортному засобі до цієї ділянки, шляхом проведення демонтажу (знесення) частини паркану (огорожі) шириною 6 метрів 59 сантиметрів який встановлено, та шляхом перенесення (пересадження) на інше вільне місце зелених насаджень, а саме 3 (три) дерева «Туї» та інших, які висаджено (розміщено), на частині земельної ділянки, з кадастровим номером :05:109:0108, що має загальну площу 0,349 га, яка розташована на території Козинської селищної ради Обухівського району Київської області та належить ОСОБА_6 , в межах згідно схеми в додатках № 14 висновку експерта № 329/11/2018 від 23.11.2018, а саме: в напрямку із земель загального користування до садиби № 43/8, що розташована на присадибній ділянці з кадастровим номером :05:109:0029, по наступних точках 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-1 зі сторонами 5,05м-6,59м-5,97м-13,86м-21,07м-6,18м-4,79м-10,11м-6,01м-26,66м (зображено на схемі в додатку № 14 до Висновку), зареєстрованого в Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вирішено усунути перешкоди у користуванні власником земельної ділянки

ОСОБА_5 , розташованої в смт Козин Обухівського району Київської області, з кадастровим номером :05:109:0101, площею 0,0449 га, постійним, безоплатним земельним сервітутом, встановленим рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23 квітня 2019 року у справі № 372/656/18, для проходу та проїзду на будь-якому транспортному засобі до цієї ділянки, шляхом проведення демонтажу (знесення) частини паркану (огорожі) шириною 6 метрів 59 сантиметрів, який встановлено, та шляхом перенесення (пересадження) на інше вільне місце зелених насаджень, а саме 3 (три) дерева «Туї» та інших, які висаджено (розміщено), на частині земельної ділянки, з кадастровим номером :05:109:0108, що має загальну площу 0,349 га, яка розташована на території Козинської селищної ради Обухівського району Київської області та належить ОСОБА_6 , в межах згідно схеми в додатках №2 висновку експерта №329/11/2018 від 23.11.2018, а саме: в напрямку із земель загального користування до садиби № 43/7, що розташована на присадибній ділянці з кадастровим номером :05:109:0101, по наступних точках 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-1 зі сторонами 6,46м-6,59м-1,27м-7,47м-1,4м-6,5м-5,94м-6,27м-8,15м-7,61м (зображено на схемі в додатку № 2 до Висновку), зареєстрованого в Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Стягнуто з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_4

( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати по 1323,20 грн. на кожного.

В задоволенні решті позовних вимог, відмовлено.

04.07.2023 року представник відповідача ОСОБА_7 подала заяву про ухвалення додаткового рішення, та просить стягнути з позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на її користь судові витрати на правничу допомогу в сумі 21 000 грн., оскільки нею в судовому засіданні 27.04.2023 року було подано заяву про стягнення таких витрат, однак судом при винесенні рішення не було вирішено питання щодо їх стягнення.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивачів витрат на професійну правничу допомогу підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Представник позивачів ОСОБА_1 щодо ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивачів витрат на професійну правничу допомогу заперечив, надав письмові заперечення щодо заяви, вважає вимоги необґрунтованими, безпідставними, та просив відмовити в її задоволенні з підстав викладених у поданих до суду запереченнях.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивачів витрат на професійну правничу допомогу з наступних підстав.

Згідно з пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини третьої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

У постанові Верховного Суду від 23 листопада 2020 року у справі № 638/7748/18 (провадження № 61-13573св19) зазначено, що «інформація, яка міститься в акті приймання правничої допомоги, зокрема перелік наданих послуг та фіксований розмір гонорару, не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу».

Судом встановлено, що на підтвердження здійснених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу надано лише договір про надання адвокатських послуг від 23.05.2022 та додаткову угоду №5 від 26.04.2023 року.

Проте, представник відповідача не надав суду розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги, договору про надання правової допомоги,.

Неподання стороною, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) платіжні документи про оплату таких послуг, позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що підстав для ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язаних з розглядом справи, немає.

Керуючись ст. ст. 133,137,141, 270 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, відмовити повністю.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.В.Потабенко