ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/19624/22

Провадження № 22-ц/4820/810/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Заворотна А.В.,

з участю представників відповідача Ленчика В.М.,

Дмитришиної В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Хмельницької обласної прокуратури про відшкодування моральної шкоди за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Хмельницької обласної прокуратури на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 2 лютого 2023 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до держави Україна в особі Міністерства юстиції України про відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_1 зазначив, що постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 липня 2017 року у справі №822/1816/17 визнано протиправними дії прокуратури Хмельницької області щодо відмови у прийнятті постанови про відшкодування йому втраченого заробітку та інших грошових доходів, які він втратив внаслідок проведення досудового розслідування №0000028 від 16 травня 2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 212, частиною другою статті 366 Кримінального кодексу України (далі - КК України), прийняття якої передбачено статтею 12 Закону України від 1 грудня 1994 року №266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (далі - Закон №266/94-ВР). Також зобов`язано прокуратуру Хмельницької області повторно розглянути звернення позивача з приводу виплати йому втрачених коштів.

Лише 31 березня 2021 року, тобто через 44 місяця після ухвалення судового рішення, Хмельницька обласна прокуратура прийняла постанову про відшкодування шкоди, а 1 квітня 2021 року - направила цю постанову позивачу. Внаслідок надмірної тривалості виконання рішення суду позивачеві завдано моральної шкоди. Зокрема, він зазнав душевних страждань і немайнових втрат, вживав додаткових зусиль для організації свого життя та захисту порушеного права. З урахуванням характеру правопорушення та глибини душевних страждань розмір завданої позивачу моральної шкоди склав 5 000 000 грн.

За таких обставин ОСОБА_1 просив суд стягнути з держави Україна на свою користь 5 000 000 грн моральної шкоди.

Процесуальні дії суду першої інстанції

Ухвалою від 10 жовтня 2022 року суд залучив Хмельницьку обласну прокуратуру до участі у справі як представника держави Україна у спірних правовідносинах.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 2 лютого 2023 року позов задоволено частково.

Стягнено з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 1 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої тривалим невиконанням судового рішення.

В решті позову відмовлено.

Суд керувався тим, що внаслідок неправомірної бездіяльності посадових осіб Хмельницької обласної прокуратури з виконання судового рішення ОСОБА_1 завдано моральної шкоди, розмір якої слід визначити з урахуванням характеру правопорушення, його тривалості, глибини фізичних і душевних страждань потерпілого, вимог розумності та справедливості.

Короткий зміст і узагальнені доводи апеляційних скарг

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що внаслідок тривалого невиконання судового рішення позивачеві завдано моральної шкоди, а заявлений ним розмір відшкодування відповідає характеру правопорушення та визначає справедливу компенсацію завданих збитків. Однак, суд неправомірно зменшив розмір відшкодування моральної шкоди та необґрунтовано залучив Хмельницьку обласну прокуратуру до участі у справі як представника відповідача.

В апеляційній скарзі Хмельницька обласна прокуратура просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність цих обставин, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга Хмельницької обласної прокуратури мотивована тим, що ОСОБА_1 не надано належних і допустимих доказів неправомірності дій чи бездіяльності Хмельницької обласної прокуратури, які знаходяться у прямому причинному зв`язку із заподіянням йому моральної шкоди. Крім того, ОСОБА_1 не довів факт заподіяння йому такої шкоди, а суд не обґрунтував розмір присудженого відшкодування.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У своєму відзиві на апеляційні скарги Міністерство юстиції України просить залишити апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, указуючи на його законність та обґрунтованість.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною 1 статті 375 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 липня 2017 року у справі №822/1816/17, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 5 жовтня 2017 року: визнано протиправними дії прокуратури Хмельницької області щодо відмови у прийнятті постанови про відшкодування ОСОБА_1 втраченого заробітку та інших грошових доходів, які він втратив внаслідок проведення досудового розслідування №0000028 від 16 травня 2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 212, частиною другою статті 366 КК України, прийняття якої передбачене статтею 12 Закону №266/94-ВР; зобов`язано прокуратуру Хмельницької області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 до прокуратури Хмельницької області з приводу виплати йому втраченого заробітку та інших грошових доходів, які він втратив внаслідок проведення досудового розслідування №0000028 від 16 травня 2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 212, частиною другою статті 366 КК України, прийняття якої передбачене статтею 12 Закону №266/94-ВР.

На підставі цієї постанови 31 жовтня 2017 року Хмельницький окружний адміністративний суд видав виконавчий лист №822/1816/17, який перебував на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (виконавче провадження №56898637).

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Іванюти І.М. від 17 вересня 2018 року про закінчення внаслідок добровільного виконання виконавчого провадження №56898637 з примусового виконання виданого на підставі постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 липня 2017 року виконавчого листа №822/1816/17 від 31 жовтня 2017 року.

22 грудня 2018 року державним виконавцем Іванютою І.М. направлено на адресу прокуратури Хмельницької області вимогу про виконання виконавчого листа Хмельницького окружного адміністративного суду №822/1816/17 від 31 жовтня 2017 року протягом 10 робочих днів та повідомлення державного виконавця про виконання.

28 січня 2019 року державним виконавцем Іванютою І.М. направлено на адресу прокуратури Хмельницької обласної повторну вимогу про виконання виконавчого листа Хмельницького окружного адміністративного суду №822/1816/17 від 31 жовтня 2017 року відповідно до вимог статті 12 Закону №266/94-ВР в частині визначення розміру відшкодування шкоди протягом 10 робочих днів та повідомлення державного виконавця про виконання.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 2 серпня 2019 року (справа №560/489/19), яка залишена без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року, у позові прокуратури Хмельницької області про визнання протиправною та скасування вимоги головного державного виконавця Іванюти І.М. від 28 січня 2019 року у виконавчому провадженні №56898637, визнання протиправною бездіяльності головного державного виконавця Іванюти І.М., що полягає у невинесенні постанови про закінчення виконавчого провадження №56898637 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, та зобов`язання головного державного виконавця Іванюти І.М. винести таку постанову у виконавчому провадженні №56898637 відмовлено.

15 травня 2020 року у виконавчому провадженні №56898637 старшим державним виконавцем Магдою С.Г. винесено постанову про накладення на прокуратуру Хмельницької області штрафу на користь держави у розмірі 5 100 грн за невиконання без поважних причин рішення суду (постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 липня 2017 року у справі №822/1816/17).

19 травня 2021 року у виконавчому провадженні №56898637 старшим державним виконавцем Магдою С.Г. винесено постанову про накладення на Хмельницьку обласну прокуратуру штрафу на користь держави у розмірі 10 200 грн за невиконання без поважних причин рішення суду (постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 липня 2017 року у справі №822/1816/17).

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 9 вересня 2021 року (справа №560/6643/21) у позові керівника Хмельницької обласної прокуратури про визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця Магди С.Г. від 19 травня 2021 року про накладення на Хмельницьку обласну прокуратуру штрафу у розмірі 10 200 грн відмовлено.

31 березня 2021 року на виконання вимоги старшого державного виконавця Магди С.Г. Хмельницькою обласною прокуратурою винесено постанову про відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_1 внаслідок проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000028 від 16 травня 2014 року, у розмірі 0 грн 0 коп.

1 квітня 2021 року Хмельницька обласна прокуратура направила ОСОБА_1 зазначену постанову та роз`яснила порядок її оскарження.

Постановою старшого державного виконавця Магди С.Г. від 20 травня 2021 року виконавче провадження №56898637 з примусового виконання виконавчого листа Хмельницького окружного адміністративного суду №822/1816/17 від 31 жовтня 2017 року закінчене на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VІІІ «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду в повному обсязі.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 14 березня 2023 року у справі №686/19620/22 скасовано постанову прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Хмельницької обласної прокуратури Балюка В.О. від 31 березня 2021 року, якою відшкодовано заробіток та інші грошові доходи ОСОБА_1 , а також іншу шкоду, які він втратив внаслідок проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000028 від 16 травня 2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 212 та частиною другою статті 366 КК України в розмірі 0 грн 0 коп. Цією ж постановою зобов`язано Хмельницьку обласну прокуратуру розглянути звернення ОСОБА_1 з приводу виплати йому втраченого заробітку та інших грошових доходів, які він втратив внаслідок проведення досудового розслідування, та прийняти постанову у порядку, передбаченому статтею 12 Закону №266/94-ВР.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129-1 Конституції України обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства.

За змістом статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

В силу статті 23 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (частини перша та друга).

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя).

Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Із положень частини першої статті 1173 ЦК України слідує, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Як передбачено частиною першою статті 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Чинне законодавство закріплює принцип обов`язковості судового рішення, що набрало законної сили. Обов`язковість судового рішення поширюється як на осіб, які брали участь у справі, так і будь-яких інших осіб та організацій.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини право на звернення до суду було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення у справі Hornsby v. Greece (Горнсбі проти Греції) від 19 березня 1997 року, заява №18357/91, пункт 40).

Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки виникають, у тому числі внаслідок правопорушень (деліктів), у зв`язку з чим потерпіла сторона має право вимагати відшкодування завданих збитків.

В деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою завдавача шкоди, вина останнього.

При цьому на потерпілого (позивача) покладається обов`язок довести факт неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди потерпілому (позивачу).

У випадку завдання громадянинові шкоди внаслідок незаконних рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб шкода відшкодовується у повному обсязі незалежно від вини цих органів та осіб.

Право на відшкодування моральної шкоди виникає у особи, у тому числі внаслідок неправомірних дій щодо неї або членів її сім`ї, якщо це призвело до фізичних і душевних страждань потерпілого.

У разі вирішення спору судом розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються моральні втрати особи, що призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Також враховуються обставини, що призвели до погіршення або позбавлення можливості реалізації особою своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Зібрані докази вказують на те, що постанова Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 липня 2017 року у справі №822/1816/17 щодо зобов`язання Хмельницької обласної прокуратури винести постанову про відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_1 незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, залишається невиконаною.

Встановивши незаконну бездіяльність посадових осіб обласної прокуратури з виконання судового рішення зобов`язального характеру, суд першої інстанції правомірно керувався тим, що ОСОБА_1 завдано моральної шкоди, право на відшкодування якої виникло в останнього на підставі статей 1173, 1174 ЦК України. При цьому суд обґрунтовано виходив з того, що внаслідок тривалого невиконання Хмельницькою обласною прокуратурою судового рішення ОСОБА_1 зазнав душевних страждань, докладав додаткових зусиль для організації свого життя та захисту порушеного права.

Твердження Хмельницької обласної прокуратури про відсутність у ОСОБА_1 права на відшкодування моральної шкоди та недоведеність факту завдання йому такої шкоди суперечать зібраним доказам.

Визначаючи розмір моральної шкоди, судом враховано характер правопорушення, глибину душевних страждань позивача та ступінь вини Хмельницької обласної прокуратури, а також вимоги розумності та справедливості.

Отже, суд першої інстанції правомірно присудив з державного бюджету на користь ОСОБА_1 1 000 грн моральної шкоди.

Такий висновок суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, на яку посилається позивач в апеляційній скарзі.

Доводи сторін про неправильність і необґрунтованість визначеного судом розміру відшкодування є безпідставними.

На думку суду апеляційної інстанції, названа сума є належною компенсацією завданої ОСОБА_1 моральної шкоди, що сприятиме відновленню порушених прав останнього.

Належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, заподіяної органами державної влади, їх посадовою або службовою особою, є держава як учасник цивільних відносин. При цьому держава бере участь у справі як відповідач через відповідні органи державної влади, зазвичай, орган, діями якого заподіяно шкоду. Водночас, залучення або ж незалучення до судового вирішення спору такого органу не впливає на правильність визначення належного відповідача у справі, оскільки відповідачем є держава, а не орган державної влади, який порушив права чи інтереси позивача (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №242/4741/16-ц і від 25 березня 2020 року у справі №641/8857/17).

Хмельницька обласна прокуратура залучена до участі у справі як представник держави Україна із дотриманням положень частини четвертої статті 58 ЦПК України. Посилання ОСОБА_1 на незаконність здійснення Хмельницькою обласною прокуратурою представництва інтересів держави України у спірних правовідносинах є безпідставними.

Суд першої інстанції правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини. Доводи апеляційних скарг про недотримання судом норм матеріального права не ґрунтуються на законі.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Хмельницької обласної прокуратури залишити без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 2 лютого 2023 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 квітня 2023 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції - Колієв С.А.

Доповідач - Ярмолюк О.І. Категорія 30