Справа № 455/631/17
Провадження № 2/455/123/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

20 квітня 2023 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Пошивака Ю.П.,

секретар судового засідання - Бобельська Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду - залі судових засідань, цивільну справу №455/631/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення авансу,

В С Т А Н О В И В:

26.05.2017 року фізична особа - підприємець ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення боргу, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на її користь 67500,00 гривень основного боргу, 18900.00 гривень пені, 227,46 гривень 3% річних та судові витрати.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2017 року справу розподілено судді ОСОБА_3 .

Ухвалою судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 15.06.2017 року по справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду на 11 годину 30 хвилин 02.11.2017 року.

15.09.2017 року до суду від відповідача ОСОБА_1 поступив зустрічний позов, в якому він просив стягнути з фізиної особи-підприємця ОСОБА_2 на його користь суму авансу в розмірі 86975,00 гривень та витрати з оплати судового збору.

Наказом від 01.08.2018 року суддю ОСОБА_3 відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області, як такого, що звільнений у відставку відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 24.07.2018 року №2410/0/15-18 «Про звільнення ОСОБА_3 з посади судді Старосамбірського районного суду Львівської області у відставку».

З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. №99/08/2018 від 06.08.2018 року по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2018 року справу передано для розгляду судді ОСОБА_4 .

Ухвалою судді від 12.10.2018 року справу прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 11 годину 00 хвилин 14.08.2019 року, яке було відкладено.

Ухвалою суду від 14.08.2019 року зустрічний позов ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення авансу, прийнято до спільного розгляду з первісним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, та об`єднано їх в одне провадження (справа №455/631/17, провадження № 2/455/78/2019).

Наказом №47-К від 10.07.2020 року суддю ОСОБА_4 відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області у зв`язку з її смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. №446/07/2020 від 20.07.2020 року по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2020 року справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю.П.

Ухвалою судді від 19.08.2020 року дану справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 16 годину 00 хвилин 16.09.2020 року, яке неодноразово відкладалося.

Ухвалою суду від 01.03.2022 року підготовче засідання відкладено на 10 годину 00 хвилин 19.07.2022 року.

Ухвалою суду від 19.07.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 12 годину 00 хвилин 13.12.2022 року.

Ухвалою суду від 13.12.2022 року судове засідання відкладено на 11 годину 00 хвилин 27.01.2023 року.

Ухвалою суду від 27.01.2023 року первісну позовну заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу залишено без розгляду.

24.03.2023 року судове засідання відкладено на 14 годину 30 хвилин 20.04.2023 року у зв`язку з відрядженням судді Пошивака Ю.П.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Його представник - адвокат Буришин В.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Додатково пояснив, що позивачу ОСОБА_1 відповідачкою ОСОБА_2 не було надано послуг, визначених в договорі. Жодних доказів на підтвердження обставин, на які ОСОБА_2 покликалася у своїй письмовій претензії, а саме не пред`явила протягом усього часу слухання справи будь-яких доказів виконання нею акту наданих послуг за договором. Окрім того просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причина неявки суду не відома.

Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що 30.06.2016 року між ОСОБА_1 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 було укладено договір про надання посередницьких послуг.

За даним договором відповідачка ОСОБА_2 зобов`язалась:

-надати Замовнику повну і об`єктивну інформацію у вигляді консультацій (дві основні консультації) про особливості Програм;

-опрацювати подані Замовником та/або головним аплікантом документи та передати уповноваженій особі в Канаду для проходження подальшого інтерв`ю з імміграційним офіцером для отримання листа-підтримки (провінція Манітоба. Канада), або на оформлення головному аплікату трудового гаранту (Jоb offer) та/або LМІА (Lаbоur Маrкеt Іmpact Assessment) - оцінки ризику праці Канади, в залежності від вимог тієї чи іншої Провінції та в залежності від обраної програми.

-інформувати Замовника та/або головного апліканта щодо виникнення обставиш шо можуть перешкоджати наданню окремих послуг та/або імміграції Замовника в Канаду.

-підготувати Замовника, та/або головного апліканта до проходження інтерв`ю з імміграційним координатором (провінція Манітоба, Канада), або підготувати до проходження інтерв`ю з Канадським роботодавцем та/або з його представником для отримання листа-підтримки (провінція Манітоба), або трудового гаранту (Jоb offer) та/або LМІА (Lаbоur Магкеt Іmpact Assessment) - оцінки ринку праці Канади, в залежності від вимог тісї чи іншої Провінції та в залежності від обраної програми.

-передати документи до офіційних органів Канади, та/або Представництва імміграційної влади, Адміністрації провінцій (в залежності від тієї чи іншої Провінції) та в Посольство Канади в Україні для отримання Замовником та членам його сім`ї виїзних документів - візи постійного резидента (Permanent Resident Visa) та/або візи тимчасового резидента (Work Регmit та/або Тemporary Resident Visa) для подальшого отримання Заявником Сертифікату від Провінції Номінант від (PNP) - в залежності від вимог тієї чи іншої Провінції, або тієї чи іншої імміграційної програми;

-вести листування (за необхідністю) з офіційними органами Канади, роботодавцями та будь-якими установами від імені та в інтересах Замовника, як цього вимагає імміграційна програма (Виконавець створює аккаунт та електронну адресу Замовника, які використовуються виключно Внконавцем в імміграційному процесі Замовника та після виконання Сторонами обов`язків за Договором, знищуються Виконавцем) (а.с.10).

Відповідно до п.3.1 та п.3.3 Договору вартість програми складає 7000 доларів США. Перша частина в розмірі 3500 доларів США сплачується Замовником впродовж 3 робочих днів з моменту підписання Договору. Друга частина - 2500 доларів США (еквівалент у гривні згідно комерційного курсу) має бути сплачена Замовником при отриманні Виконавцем на ім`я Замовника листа-підтримки (провінція Манітоба), або трудового гаранту (Jоb offer)- в залежності від вимог тієї чи іншої Провінції або тієї чи іншої імміграційної програми впродовж 3 (трьох) робочих днів після повідомлення Виконавцем Замовника (будь-якими каналами зв`язку) про те, що отримано лист-підтримку (провінція Манітоба), або трудовий гарант (Jоb offer)(в залежності від вимог тієї чи іншої Провінції або тієї чи іншої імміграційної програми). Третя частина в розмірі 1000 доларів (одна тисяча доларів) США (еквівалент у грн. згідно комерційного курсу (встановлює Виконавець) має бути сплачена Замовником одразу після повернення в Україну з ознайомчого візиту в провінцію Манітоба. Канада, впродовж 3 (трьох) робочих днів після повернення Замовника в Україну з ознайомчого візиту, або після повідомлення Виконавцем Замовника (будь-якими каналами зв`язку) про те, що Виконавцем на ім`я Замовника отримано LМІА (Lаbоur Магкеt Іmpact Assessment) - оцінки ринку праці Канади (в залежності від вимог тієї чи іншої Провінції або тієї чи іншої імміграційної програми). Порушення термінів оплати або відмова від оплати Замовником послуг Виконавця знімає з Виконавця відповідальність за виконання обов`язків за даним Договором та є підставою для нарахування пені та/або розривання цього Договору в односторонньому порядку (а.с.11).

Підписавши договір про надання посередницьких послуг, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов даного договору.

За цим договором, що не заперечується сторонами, позивачем ОСОБА_1 було сплачено ОСОБА_2 за надання послуг суму в розмірі 86975,00 гривень.

Згідно акту наданих послуг до договору від 30.06.2016 року «Про надання посередницьких послуг» від 16.02.2017 року ФОП ОСОБА_2 станом на 16.02.2017 року надала наступні послуги: надала Замовнику повну і об`єктивну інформацію у вигляді консультацій про особливості імміграційних програм Ргоvincіal nominees, СЕС, Fеderal skilled trades; інформувала Замовника щодо виникнення обставин, що можуть перешкоджати наданню окремих послуг та/або імміграції Замовника в Канаду; опрацювала надані Замовником документи та передала уповноваженій особі в Канаду на оформлення Замовнику трудового гаранту (JоЬ Оffег); здійснила 2 подачі документів до офіційних органів Канади з метою відбору на участь у імміграційній програмі «Provincial nominees - Номінант від провінції Манітоба. Після відбору на участь у імміграційній програмі «Provincial nominees - Номінант від провінції Манітоба, підготувала Замовника до проходження інтерв`ю з імміграційним координатором (офіцером), в результаті чого Замовник успішно пройшов інтерв`ю. 16.02.2017 року Виконавець отримала на ім`я Замовника лист-підтримку для здійснення Замовником візиту до провінції Манітоба Канада.

З листа №71 від 28.03.2017 року відомо, що ОСОБА_1 звернувся до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з вимогою надіслання йому підтверджуючих документів, що засвідчують право на здійснення посередницьких послуг з працевлаштування за кордоном, виданих ФОП ОСОБА_2 , надання по одному примірнику всіх належних документів, що засвідчують факт надання таких послуг згідно Акту наданих послуг від 16.02.2017 року, надання належним чином складених Актів надання послуг згідно Договору з визначенням вартості наданих послуг окремо та загалом, дат надання послуг, надання правил імміграційних програм згідно Договору (а.с.65).

Як було встановлено в судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 направила листа ОСОБА_1 , який ним було отримано 21.03.2018 року (а.с.127) з вимогою негайно сплатити послуги Виконавця у сумі 67500 гривень (еквівалент 2500 доларів) США) та пеню у сумі 13500 гривень (еквівалент 500 доларів США), тобто загальна сума 81000,00 гривень (еквівалент 3000 доларів США). У випадку невиконання зобов`язань за Договором щодо оплати послуг Виконавця до 28.03.2017 року ФОП ОСОБА_2 розриває Договір в односторонньому порядку та припиняє імміграційний процес ОСОБА_1 (а.с.20).

Отже, договір «Про надання посередницьких послуг» від 30.06.2016 року, який був укладений між ОСОБА_1 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 було розірвано відповідачкою ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до приписів частини першої статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона виконавець, зобов`язується за завданням іншої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За статтею 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в розмірі, в строки та в порядку, що встановлені договором. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачається передача грошей як предмета договору або сплата їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про надання посередницьких послуг, оскільки він установлює ціну договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Так, ч. 4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Згідно зі статтею 653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням умов договору однією зі сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Відповідно до частини 3 ст.653 ЦК України, якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Тому, на відміну від визнання судом недійсним оспорюваного договору, розірвання судом договору створює правові наслідки лише на майбутнє, зокрема за певних умов і можливість вимагати повернення того, що було виконано під час дії договору.

Отже, ч.4 ст. 653 ЦК України слід розуміти так, що сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконано обома сторонами до моменту розірвання договору, тобто якщо обидві сторони отримали зустрічне задоволення одна від одної. На це вказує використання множини у зазначеній нормі. При цьому, якщо договором було передбачено інші зобов`язання сторін, наприклад щодо передання іншого майна, сплати коштів, які не було виконано, то в разі розірвання договору такі зобов`язання припиняються на майбутнє.

Якщо ж зобов`язання з договору було виконане лише однією стороною, то в разі розірвання договору підлягають застосуванню правила про набуття, збереження майна без достатньої правової підстави або з підстави, яка згодом відпала (глава 83 ЦК України).

Якщо договір, на підставі якого друга сторона набула право власності на майно, розірвано, то друга сторона автоматично не втрачає права власності на це майно, а перша сторона не набуває права власності.

Унаслідок розірвання договору, на виконання якого одна сторона передала майно, не одержавши зустрічного задоволення, виникає зобов`язання, за яким друга сторона повинна повернути майно першій стороні у володіння та у власність, а перша сторона має кореспондуюче право вимагати виконання цього обов`язку.

З матеріалів справи вбачається, що саме з вини фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 умови договору не були виконані, позивач не зміг скористатися продуктом імміграційної програми, оскільки ОСОБА_2 не надала позивачу послуги, передбачені Договором від 30.06.2016 року. Окрім того, відповідачка ОСОБА_2 , не зважаючи на тривалий розгляд справи, не надала суду доказів надання послуг щодо опрацювання поданих замовником документів та передачі їх уповноваженій особі в Провінцію Манітоба, Канада та будь-яких інших доказів на підтвердження виконання нею зобов`язань згідно договору.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини. В рішеннях у справах «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, SERYAVINANDOTHERSv.UKRAINE,№ 4909/04,§ 58,ЄСПЛ,від 10лютого 2010року Європейський суд з прав людини наголошує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35).В контексті вказаної практики колегія суддів вважає обґрунтування цієї постанови достатнім.

З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 869,75 гривень.

Окрім того, статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Так позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на правову допомогу, на підтвердження понесених ним витрат надано акт №1 прийому-передачі наданих послуг від 13.09.2017 року, в якому обумовлено сплату клієнтом адвокату гонорару в сумі 3550,00 гривень (а.с.82), акту прийому-передасі наданих послуг від 15.05.2018 року, в якому обумовлено сплату клієнтом адвокату гонорару в сумі 700,00 гривень та акту №3 прийому-передачі наданих послуг від 15.11.2017 року, в якому обумовлено сплату клієнтом адвокату гонорару в сумі 900,00 гривень, які сплачені ОСОБА_1 згідно квитанцій (а.с.74-76, 111, 114), що разом 5250,00, тому суд вважає, що заявлена сума на відшкодування правової допомоги підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.206-208, 237, 526, 610, 611, 626, 639, 640, 653, 901, 903, 1212, 1269 ЦК України, ст.ст.4, 5, 10, 12, 13, 19, 76-81, 83, 89, 141, 259, 263-265, 272-273, 352, 280-282 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , суму авансу в розмірі 86975 (вісімдесят шість тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять) гривень 00 копійок.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , витрати на правничу допомогу у розмірі 5250 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 витрати з оплати судового збору у розмірі 869 (вісімсот шістдесят дев`ять) гривень 75 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Дата складання повного судового рішення - 28.04.2023 року.

Суддя Пошивак Ю.П.