Справа№938/391/23
Провадження № 2/938/136/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2023 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі:

головуючого судді Джуса Р.В.,

з участю:

секретаря судового засідання Мартищук Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засідання за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1 ,

до відповідача: ОСОБА_2 ,

про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

за участю:

від позивача: ОСОБА_1 ;

від відповідача: ОСОБА_2 ;

Обставини справи.

ОСОБА_1 звернулася до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі по 2500,00грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ними повноліття.

Ухвалою суду від 15.06.2023 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи у судовому засіданні на 04.07.2023 з повідомленням (викликом) сторін.

Судове засідання 04.07.2023, було відкладено на 20.07.2023 за клопотанням відповідача, для надання йому часу та можливості скористатися правовою допомогою адвоката.

В судове засідання 20.07.2023 з`явилися позивач та відповідач, надали пояснення по суті справи.

В судовому засіданні 20.07.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція позивача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 05.12.2009 вона з відповідачем уклала шлюб, який зареєстровано Виконавчим комітетом Пробійнівської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, актовий запис №10. Від спільного подружнього життя у них народилося шестеро дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Однак, останнім часом, сімейне життя у них почало погіршуватися, вони мають різні погляди на життя, не можуть дійти згоди у вирішенні простих побутових питань та втратили почуття любові. На даний час подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально. У зв`язку з цим, нею подано до Верховинського районного суду позов про розірвання шлюбу з відповідачем

Також позивач зазначає, що діти проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. Відповідач повністю припинив надання матеріальної допомоги на утримання спільних дітей, які постійно потребують нормального харчування, придбання одягу, лікування. Усе це потребує значних коштів, а враховуючи високі ціни та підвищення рівня необхідних витрат, вона сама не здатна в повній мірі цього забезпечити.

Вважає, що відповідач, як батько, повинен сплачувати аліменти у сумі 2500 гривень щомісячно на кожну дитину, оскільки є працездатною особою, працює рамником в підприємця та має значний стабільний дохід, інших дітей чи непрацездатних членів сім`ї на утриманні немає.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Додатково пояснила, що з травня 2023 року по теперішній час, відповідач не дає коштів на утримання дітей, та відвідував їх лише чотири рази. Коли приходив, то приносив дітям продукти та цукерки, коштів на утримання, не надавав.

Правова позиція відповідачів.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги щодо стягнення аліментів визнав, однак зазначив, що не має можливості сплачувати аліменти у розмірі, що заявлений позивачкою. Його місячний заробіток становить 15000,00грн, а тому вказав, що він згоден сплачувати на утримання дітей суму у розмірі 8000,00грн щомісячно.

Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано 05 грудня 2009 року у Виконавчому комітеті Пробійнівської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, актовий запис №10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 05.12.2009, виданим Виконавчим комітетом Пробійнівської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області (а.с.10).

Від спільного подружнього життя у сторін народилося шестеро дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 06.12.2010); ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 21.12.2011); ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 16.06.2014); ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 від 15.07.2016); ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 від 11.04.2019); ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_12 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_7 від 22.05.2020) (а.с. 11-16).

Згідно з довідкою Пробійнівського старостинського округу Білоберізької сільської ради від 06.06.20233 №323, ОСОБА_1 , зареєстрована та проживає у житловому будинку, за адресою: АДРЕСА_1 . В житловому будинку, окрім ОСОБА_1 , зареєстровані та проживають: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 - чоловік, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - син; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - син; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 син; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 -син; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 -син; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 -син. Діти проживають з матір`ю ОСОБА_1 . Батько ОСОБА_2 проживає на даний час в господарстві своїх батьків.

Оцінка суду.

Як вбачається із позовної заяви, між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу утримання їх спільних неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Відповідні правовідносини врегульовано положеннями Сімейного кодексу України.

Так, відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

З врахуванням положень ч.ч.2, 3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 05 грудня 2009 року у Виконкомі Пробійнівської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, актовий запис №10.

Від спільного подружнього життя у сторін народилося шестеро дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 06.12.2010); ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 21.12.2011); ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 16.06.2014); ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 від 15.07.2016); ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 від 11.04.2019); ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_12 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_7 від 22.05.2020).

Як вбачається із довідки, виданої Пробійнівським старостинським округом Білоберізької сільської ради від 06.06.20233 №323 на даний час, неповнолітні діти проживають разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 у с.Пробійнівка Верховинського району Івано-Франківської області. Батько дітей проживає окремо.

Судом встановлено, що сторони не дійшли згоди щодо визначення способу виконання відповідачем свого обов`язку з утримання малолітньої дитини. Позивач зазначає, що відповідач повністю припинив надання матеріальної допомоги на утримання спільних дітей, які постійно потребують нормального харчування, придбання одягу, лікування, хоча він є працездатною особою, працює рамником в підприємця та має значний стабільний дохід, і немає інших дітей чи непрацездатних членів сім`ї на утриманні

В той же час, діти проживають разом із нею та перебувають на її утриманні, однак самостійно їй важко піклуватися і забезпечувати дітей всім необхідним.

В судовому засіданні відповідач не заперечив свого обов`язку щодо дітей, та погодився сплачувати аліменти на їх утримання.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх спільних дітей є підставною.

При визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача суд виходить з такого.

Згідно з ч.3 ст.181СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, з якими проживає дитина.

Згідно з ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки ,сина; 3-1)наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорон удитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Як вбачається з п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Позивач просить суд стягувати аліменти у твердій грошовій сумі, а саме, по 2500,00грн щомісячно на кожну дитину, починаючи із дати подання позовної заяви до суду, оскільки такий розмір буде достатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей.

Вимогами ст. ст. 13, 81ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік», розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років складає 2272 гривні, а для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні.

Отже, мінімальний розмір аліментів на дитину до 6 років, за таких обставин, повинен бути не меншим за 1136,00 грн, а на дитину від 6 до 18 років 1416,50грн.

Згідно ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст.141 СК України).

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище та потреби дітей відповідного віку в їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов необхідних для належного і гармонійного їх розвитку, матеріальне становище відповідача, який є працездатною особою молодого віку, матеріальний стан позивачки на утриманні якої перебувають обоє дітей, та яка не працює, оскільки здійснює догляд за дітьми.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

При цьому, згідно ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Однак, позивачем належним чином необґрунтовано необхідність стягнення аліментів з відповідача на утримання їх спільних дітей у розмірі по 2500,00грн на кожного, а також не надано розрахунків таких витрат чи доказів на підтвердження необхідності витрачати на утримання дитини щомісяця саме у заявленій сумі, чи доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість та спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі заявленому позивачем до стягнення.

Так, в судовому засіданні зі слів відповідача встановлено, що він отримує заробітну плату у розмірі 15000,00 грн, щомісячно.

Крім того, суд бере до уваги часткове визнання позовних вимог відповідачем, та згоду на стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 8000,00 грн, а також враховує, що відповідач перебуває у працездатному віці, а батьки зобов`язані у рівній мірі забезпечувати дитину усім необхідним, та вважає, що відповідач спроможний надавати позивачу аліменти на утримання спільних неповнолітніх дітей у розмірі по 1500,00грн щомісячно, що буде об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів.

Враховуючи встановлені судом обставини, виходячи із засад розумності, добросовісності і справедливості, врахувавши обраний позивачем спосіб стягнення аліментів, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, беручи до уваги ту обставину, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, згоду відповідача на сплату аліментів, який є працездатним та зобов`язаний матеріально утримувати дітей, суд вважає, що позов слід задовольнити частково та визначає розмір аліментів на дітей у відповідності до встановлених обставин, що мають значення для вирішення цього питання, та вимог закону, в розмірі по 1500,00грн на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи із дня звернення з позовом до суду 08.06.2023 та до досягнення дітьми повноліття.

При цьому, на переконання суду вказаний розмір аліментів з врахуванням істотного здорожчання вартості усіх груп товарів для дітей, інфляційних процесів, не є надміру високим і відповідатиме інтересам та потребам дітей.

У відповідність до положень ст. 430 ЦПК України, враховуючи, задоволення позовних вимог позивачки, слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Судові витрати.

З відповідача підлягають стягненню на користь держави 1073,60грн судового збору, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати такого на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.10-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 279, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти, на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень 00 копійок (тисячу п`ятсот гривень нуль копійок) на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи із дня звернення з позовом до суду 08 червня 2021 року та до досягнення дітьми повноліття.

3. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

4. Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень 00 копійок (тисячу п`ятсот гривень нуль копійок) на кожну дитину, у межах платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 гривні 60 копійок (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , зареєстроване місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , персональний ідентифікаційний номер- НОМЕР_8 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , зареєстроване місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , персональний ідентифікаційний номер- НОМЕР_9 ;

Повний текст рішення складено 25.07.2023.

Суддя Роман ДЖУС