Провадження № 6/201/91/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року місто Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Галко С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа по справі №263/11866/13-ц від 21.01.2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Маріуполя перебувала цивільна справа №263/11866/13-ц.

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 30 березня 2023 року надійшла заява ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі №263/11866/13-ц.

Заявник просив розглядати заяву без його участі.

Суд розглядає дане питання відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дійшов до таких висновків.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 грудня 2013 року по справі № 263/11866/13-ц (провадження № 2/263/4299/2013), яке набрало законної сили 16 грудня 2013 року, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини, до досягнення дитиною трьохрічного віку задоволено, вирішено:

- стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , уродженця м. Маріуполя Донецької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно, починаючи з 13 листопада 2013 року та до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку;

- стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , уродженця м. Маріуполя Донецької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно, на її утримання, як дружини, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною неповнолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 13 листопада 2013 року, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави у розмірі 229 гривень 40 копійок.

21 липня 2022 року стягувач ОСОБА_2 змінила прізвище з « ОСОБА_5 » - на « ОСОБА_6 », на підтвердження чого надається копія свідоцтва про шлюб та копія паспорту громадянина України у вигляді ID картки з тим самим індивідуальним податковим номером.

На підставі вищевказаного рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 грудня 2013 року було видано виконавчий лист від 21 січня 2014 року №263/11866/13-ц.

21 січня 2014 року державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Єремеєвим Степаном Ігоровичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №41575133.

05 грудня 2017 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Осецьким Ігорем Вікторовичем прийнято постанову про повернення виконавчого листа № 263/11866/13ц від 05 грудня 2013 року, виданого 06 грудня 2013 року Жовтневим райсудом м. Маріуполя Донецької області.

Однак фактично стягувачу не було повернуто виконавчий документ, а було надіслано лише засвідчену державним виконавцем копію виконавчого листа № 263/11866/13-ц від 05 грудня 2013 року.

3 супровідного листа державного виконавця від 05 грудня 2017 року також вбачається, що останній надіслав стягувачу лише копію постанови про повернення виконавчого листа.

Виконавчий лист №263/11866/13ц від 05 грудня 2013 року не є додатком до супровідного листа, що також підтверджує неповернення його оригіналу.

Вищевикладені обставини свідчать про те, що оригінал виконавчого листа № 263/11866/13ц від 05 грудня 2013 року залишився в матеріалах виконавчого провадження №41575133 в приміщенні Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Таким чином, стягувач обмежена у доступі до матеріалів виконавчого провадження, в яких залишився оригінал виконавчого листа, внаслідок окупації міста Маріуполь.

Починаючи з березня 2022 року боржник припинив добровільно сплачувати аліменти на дитину, у зв`язку з чим з`явилась необхідність у відновленні виконавчого провадження №41575133. Оскільки аліменти присуджені до виплати до досягнення дитини повноліття, термін пред`явлення виконавчого документу з цього приводу становить 11 серпня 2030 року, а тому наявні підстави для відновлення дій щодо примусового виконання рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 грудня 2013 року по справі № 263/11866/13-ц.

21 лютого 2023 року ОСОБА_1 поштовим зв`язком направила до Центрального відділу Державної виконавчої служби в м. Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) заяву про відновлення ВП №41575133, до якої додала засвідчену державним виконавцем копію виконавчого листа № 263/11866/13ц від 05 грудня 2013 року.

07 березня 2023 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Присяжним Віталієм В`ячеславовичем направлено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку з невідповідністю виконавчого документа вимогам п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно із ч. 1 ст. 129 Конституції України обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елемент права на справедливий суд згідно ст.6 Конвенції).

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 Конвенції тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

Відповідно до ст. ч.1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Чинним законодавством України у разі невиконання судових рішень, які набрали законної сили, передбачена процедура їх примусового виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Ураховуючи те, що виконавчий лист по даній справі був втрачений, а рішення суду перестало виконуватись боржником, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа задовольнити.

На підставі викладеного і керуючись ст. 18, 431, 433 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа по справі №263/11866/13-ц від 21.01.2014 року задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа № 263/11866/13-ц про стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , уродженця м. Маріуполя Донецької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно, починаючи з 13 листопада 2013 року та до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.О. Демидова