Справа № 129/2138/22
Провадження по справі № 2/129/196/2023
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"02" травня 2023 р. Гайсинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Швидкого О.В.,
заочно розглянувши без участі сторін та їх представників в місті Гайсині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
29.08.2022 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу. Позовна заява мотивована тим, що 06.08.2020 р. ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 20 000 грн., які згідно розписки від 06.08.2020 року зобов`язувалася повернути до 06.08.2021 року в повному обсязі. Проте, станом на момент звернення до суду із даним позовом, відповідачка позичених згідно розписки від 06.08.2020 р. коштів не повернула, відтак у відповідача перед позивачем виникла заборгованість, розмір якої складає 20 000 грн., а тому виникла необхідність звернутися до суду.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, письмово позовні вимоги підтримала повністю, просила справу розглянути без неї на підставі наявних в справі доказів, погодилася на заочний розгляд справи у разі неявки відповідача (а.с.21).
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про перенесення розгляду справи не заявляла, відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України була повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.23, 25, 28, 32, 34).
З урахуванням досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне на підставі ст.280 ЦПК України постановити заочне рішення, яким позов задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.
Доведено, що 06.08.2020 р. ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 20 000 грн., які згідно розписки від 06.08.2020 року зобов`язувалася повернути до 06.08.2021 року в повному обсязі. Позичальник своїх зобов`язань не виконує, досудові вимоги щодо повернення боргу залишились без реагування та задоволення, і це стало причиною звернення позивача до суду.
Спірні правовідносини регламентуються:
- ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом;
- ч.1ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків;
- ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться;
- ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін);
- ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом;
- ч.2 ст.615 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання, а ч.1 ст.625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання;
- ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками;
- ч.2 ст.640 ЦК України зазначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії;
- ч.2 ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей;
- ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.
Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
У разі пред`явлення позову про стягнення боргу за позикою кредитор повинен підтвердити своє право вимагати від боржника виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046,1047 ЦК України, суд повинен установити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умови.
Досліджуючи боргову розписку чи інші письмові документи, суд для визначення факту укладення договору повинен виявляти справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа та, залежно від установлених результатів, зробити відповідні правові висновки.
Відповідно достатті 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.
Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.
Наявність оригіналу боргової розписки від 06.08.2020 року у позивачки свідчить про невиконане зобов`язання відповідачкою та підтверджує факт укладення договору позики.
Відтак, встановивши всі обставини, а саме: наявність оригіналу боргової розписки, яку позивач надала на вимогу суду, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про повернення боргу обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.
Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивачки слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,80 грн.
Керуючись ст. 12, 13, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги задовільнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , борг у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн. за борговою розпискою від 06.08.2020 року.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 992,80 грн. сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення; учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: