Справа № 639/1326/23
Провадження № 2/639/895/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року

Жовтневий районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Рубіжного С.О.,

за участю секретаря - Чубенко О.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 і просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 11.08.1995 року він та відповідач зареєстрували шлюб, про що зроблено запис за №1056.

Неповнолітніх дітей на мають.

Позивач зазначає, що сімейне життя не склалось, через суттєві розбіжності в характерах, які не дають можливості зберегти сім`ю. З березня 2022 року разом не мешкають, подружні стосунки припинені, спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.04.2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Призначено судове засідання.

Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач надав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив шлюб розірвати.

Відповідач надала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, проти задовлення позову не заперечувала.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом було встановлено, що сторони уклали шлюб, який було зареєстровано 11 серпня 1995 року у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1056, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим повторно 14.03.2023 року (а.с. 4).

Неповнолітніх дітей на мають.

Статтею 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно з ч.1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Отже суд вважає недоцільним надання сторонам строку для примирення.

Враховуючи наведене, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши письмові докази, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим, оскільки це може зашкодити інтересам позивача та відповідача, який позов визнав, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача по справі, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5 , 13, 76-81, 133, 247, 265 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано 11 серпня 1995 року у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1056.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресом: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 02.05.2023.

Суддя С.О. Рубіжний