Справа № 541/862/21
Номер провадження 2/541/19/2023
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 березня 2023 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Ситник О.В.,

за участю: секретарів судового засідання Калініченко Л.О. Непокупної Л. М.,

представника позивача Озірської В. С.,

відповідачів ОСОБА_1

представника відповідачів адвоката Пугача С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження, в місті Миргород Полтавської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що АТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 (надалі - Відповідач-1), 12.10.2006 року уклали кредитний договір PLKPGK00003798 (надалі - Договір).

Згідно договору АТ КБ «Приват Банк» зобов`язався надати Відповідачу-1 кредит у розмірі 15907.00 доларів США на термін до 12.10.2026 р., а Відповідач-1 зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Відповідач-1 повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, Відповідач-1 сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

АТ КБ «Приват Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 15907.00 доларів США.

В порушення умов кредитного Договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач-1 свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором Відповідач-1 станом на 11.02.2021 року має заборгованість - 29293.29 доларів США, яка складається з наступного:

- 7218.59 доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту);

- 6913.17 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 2080.00 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;

- 13081.53 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

В забезпечення виконання зобов`язання за Договором PLKPGK00003798 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було укладено договір поруки, укладений з поручителем ОСОБА_2 (надалі - Відповідач-2) в забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договором Відповідача-1.

Відповідно до вимог ст.ст. 610, 554 Цивільного кодеску України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники.

Відповідно до умов Договору поруки, а саме п. 5, Позивачем було направлено на адресу Відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов`язань за Договором PLKPGK00003798.

Згідно з п. 6 Договору поруки, поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п`яти календарних днів з моменту її отримання.

Вимога, що була пред`явлена до поручителів щодо виконання забезпеченого зобов`язання, залишена без задоволення.

Позивачем на адресу Відповідача направлялась відповідна претензія, яка не була задоволена.

Враховуючи викладене АТ КБ «Приват Банк» просить суд стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованість у розмірі 29293.29 доларів США, що за курсом 27.76 відповідно до службового розпорядження НБУ від 11.02.2021 року складає 813181.73 грн. станом на 11.02.2021 р. за кредитним договором № PLKPGK00003798 від 12.10.2006 року, яка складається з наступного: 7218.59 доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 6913.17 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2080.00 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 13081.53 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. А також стягнути солідарно з відповідачів на користь АТ КБ «Приват Банк» судові витрати.

Ухвалою суду від 13.05.2021 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 08.06.2021 та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

08.06.2021 підготовче судове засідання не відбулося, за клопотанням відповідача ОСОБА_1 підготовче судове засідання відкладено на 22.07.2021.

14.06.2021 на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 та від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Пугача С. В. до суду надійшли відзиви на позовну заяву (а. с. 49-51, а. с. 70-73 т. 1). Відповідно до зазначених відзивів, відповідачі не погоджуються із позовними вимогами та викладеними обґрунтуваннями позову в повному обсязі з наступних підстав. Відповідачі зазначають, що Публічне акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» подавало позов до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором і цей позов розглядався Миргородським міськрайонним судом Полтавської області у справі №541/2120/15-ц. Указаний позов стосувався стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором PLKPGK00003798 від 12.10.2006 року.

На а.с.а.с.2-8 т. 2 указаної вище справи є висновок № 22 судової економічної експертизи від 30.11.2016 року, на вирішення якої були поставлені питання:

1. Який розмір заборгованості ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приват Банк» по кредитному договору № PLKPGK00003798 від 12.10.2006 року (з урахуванням виплат тіла кредиту, відсотків, штрафних санкцій, інших платежів та реалізації предметів іпотеки зі згоди позивача) в гривнях і доларах США на момент подання позову та станом на момент проведення експертизи?

2. Чи відповідає метод нарахування заборгованості за кредитним договором, наданий позивачем у справі №541/2120/15-ц, умовам кредитного договору № PLKPGK00003798 від 12.10.2006 року і положенням законодавства України? Чи впливає це на розмір заборгованості за кредитним договором № PLKPGK00003798?

У висновках цієї експертизи указано, що по першому питанню та другому питанню в зв`язку з ненаданням ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк» первинних бухгалтерських документів по нарахуванню та сплаті заборгованості надати відповіді на поставлені питання не представляється можливим.

На а.с.а.с. 42-45 т.2. справи №541/2120/15-ц є заперечення-клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому викладено повідомлення, що на виконання умов кредитного договору № PLKPGK00003798 працівникам банку був переданий предмет іпотеки, а тому на момент розгляду справи заборгованість ОСОБА_1 , ОСОБА_2 перед ПАТ Комерційний банк «Приват Банк» була відсутня.

На а.с. 51 т. 2 є клопотання представника позивача про приєднання до матеріалів справи копій звіту з експертної грошової оцінки земельної ділянки, копії звіту про оцінку майна, копії договорів купівлі-продажу земельної ділянки та садового будинку.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 22 червня 2017 року у справі №541/2120/15-ц залишено без розгляду позов Публічного акціонерного товариства «Приват Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки представник позивача, ПАТ КБ «ПриватБанк», явка якого визнана судом обов`язковою повторно не з`явився в судове засідання, від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі вважають, що станом на 22 червня 2017 року заборгованість ОСОБА_1 , ОСОБА_2 перед Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» була відсутня, як відсутня і зараз та просять в задоволенні позову відмовити.

14.06.2021 разом із відзивом на позовну заяву на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Пугача С. В. до суду надійшла заява про застосування позовної давності (а. с. 84-85 т. 1). У вказаній заяві зазначається, що сторона відповідача вважає, що позовна давність по заявлених вимогах сплинула, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог у зв`язку із спливом позовної давності. Позовна заява у справі № 541/862/21 подана 10.03.2021 року, при цьому належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що до цього часу позивач не мав можливості подати указаний позов, він не надав. Просять застосувати позовну давність до вимог позивача у справі № 541/862/21, оскільки позовна давність по цих вимогах сплинула та відмовити в задоволенні позовних вимог в зв`язку із спливом позовної давності.

22.07.2021 підготовче засідання не відбулося та за клопотанням представника позивача підготовче засідання відкладено на 20.08.2021.

27.07.2021 на адресу суду надійшла від представника позивача АТ КБ «ПриватБанк» відповідь на відзиви (а. с. 103-111, 117-125 т. 1), відповідно до яких позивач зазначає, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 (надалі - Відповідач-1) 12.10.2006 року уклали кредитний договір PLKPGK00003798 (надалі - Договір). АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 15907.00 доларів США. В порушення умов кредитного Договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач-1 свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором Відповідач-1 станом на 11.02.2021 року має заборгованість - 29293.29 доларів США.

Стосовно посилань Відповідача на звернення Банка з позовом до суду в 2015 році сторона позивача зазначає, що зазначений позов було залишено без розгляду. Відповідно, до ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно. Заперечення Відповідача є необгрунтованими.

Додатково сторона позивача направила на адресу суду виписку по рахунку погашення кредитного договору Клієнта. Виписка з банківського рахунку - це документ , що видається фінансовою установою, в якому містяться відомості про операції, вчинені за рахунком.

Виписка дає клієнтові достовірну інформацію про стан рахунку і рух грошових коштів : отримання і списання сум, а також утримання банком комісії за день.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні докази погашення кредитної заборгованості за договором.

Сторона позивача зазначає, що враховуючи норми закону та докази що містяться в матеріалах справи можна дійти висновку, що правовідносини між сторонами тривають й належним чином зобов`язання не виконані та кредитором не прийняті.

Одночасно ст. 526 ЦК України наголошує, що Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, на даний час, Відповідач належним чином свої зобов`язання за Кредитним Договором не виконав.

Враховуючи викладене, просять суд задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі.

28.07.2021 на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшли заперечення (а. с. 131-134 т. 1), відповідно до яких відповідач зазначає, що позивач стверджує, що відповідач має заборгованість перед ним станом на 11.02.2021 року, але не указує, з якого часу ця заборгованість нарахована. Позивач надав чи виписку по рахунку погашення кредитного договору з 12.10.2006 по 29.06.2021 року, чи копію виписки, яка оформлена з порушенням вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 95 ЦПК України та яка за термінами не співпадає із змістом позовної заяви, не враховує строків "позовної давності по стягненню простроченого боргу, не враховує погашення відповідачем заборгованості шляхом надання у власність позивача предмету іпотеки, не враховує обставин, встановлених у рішенні Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27 листопада 2018 року у справі - №541/1174/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи - ОСОБА_2 , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Миргородський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, а тому відповідачем не визнається, та відповідач просить не визнавати її як належний та допустимий доказ у справі.

Відповідач ОСОБА_1 зазначає, що у рішенні Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27 листопада 2018 року у справі №544/1174/18 є посилання на положення постанови Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12 щодо перебігу позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу, а також судом встановлено, що нотаріус не з`ясував чи не пропущено банком трьохрічний строк з дня виникнення права вимоги до боржника. Період стягнення у виконавчому написі зазначено 3954 дня з 12.10.2006 року по 09.08.2017 року, тобто,більше ніж три роки.

Відповідач вважає, заборгованість перед Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» у нього відсутня та просить у задоволенні позову відмовити.

28.07.2021 разом із запереченнями на адресу суду надійшла від відповідача ОСОБА_1 заява про застосування позовної давності (а. с. 137-138), відповідно до якої зазначено, що відповідач вважає, позовна давність по заявлених вимогах спливла, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог у зв`язку із спливом позовної давності. Позовна заява у справі №541/862/21 подана 10.03.2021 року, при цьому належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що до цього часу позивач не мав можливості подати указаний позов, він не надав. Керуючись ст.ст. 257, 267 ЦК України відповідач просить застосувати позовну давність до вимог позивача у справі №541/862/21, оскільки позовна давність по цих вимогах спливла та відмовити в задоволенні позовних вимог в зв`язку із спливом позовної давності.

Ухвалою суду від 20 серпня 2021 року закрито підготовче провадження в цивільній справі; витребувано від сторони позивача Акціонерного Товариства Комерційний банк «Приват банк» - первинні бухгалтерські документи по нарахуванню та сплаті заборгованості по кредиту, відсоткам, штрафним санкціям, іншим платежам за кредитним договором № PLKPGK00003798 від 12.10.2006 року відносно ОСОБА_1 - до 13.10.2021 року; дозволено стороні відповідачів заявити на розгляд клопотання про призначення судової економічної експертизи після вивчення матеріалів справи; призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 13 жовтня 2021 року.

26.08.2021 на адресу суду надійшли від представника позивача пояснення (а. с. 166-176 т. 1), відповідно до яких зазначено, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 (надалі - Відповідач-1) 12.10.2006 року уклали кредитний договір PLKPGK00003798 (надалі - Договір). АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 15907 00 доларів США. В порушення умов кредитного Договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач-1 свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором Відповідач-1 станом на 11.02.2021 року має заборгованість - 29293.29 доларів США.

Розрахунок заборгованості Банку проведений автоматизованою системою станом на 11.02.2021 року і в ньому відображено та враховано всі фінансові зобов`язання боржника за умовами договору, а також здійсненні боржником платежі на його Виконання.

Додатково Банком надано на адресу суду виписку по рахунку погашення кредитного договору Клієнта. Виписка з банківського рахунку - це документ, що видається фінансовою установою, в якому містяться відомості про операції, скоєних за рахунком. Виписка дає клієнтові достовірну інформацію про стан рахунку і рух грошових коштів: отримання і списання сум, а також утримання банком комісії за день.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні докази погашення кредитної заборгованості за договором.

Враховуючи норми закону та докази що містяться в матеріалах справи можна дійти висновку, що правовідносини між сторонами тривають й належним чином зобов`язання не виконані та кредитором не прийняті.

Щодо врахування виписки по картковому рахунку правову позицію, висловлено в Постанові Верховного Суду від 16.09.2020р. по справі № 200/5647/18: «Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.

Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом».

Додатково сторона позивача зауважує, що виписка по рахунку формується банківським комплексами та підписується представником Банка, довіреність якого міститься в матеріалах справи, якою передбачено право працівника підписувати виписки по рахунку. Банком надані такі докази, які підтверджують факт укладання кредитного договору та наявність не виконаних кредитних зобов`язань: копія кредитного договору; розрахунок заборгованості; копія паспорта Відповідача-1 та Відповідача-2; копія документу, який підтверджує надання кредиту; копія договору поруки.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 1 ст. 89 ЦПК України), Відповідачами не надано належних доказів не укладення кредитного договору.Зауважують, що надані додатки до позовної заяви та відповіді на відзив засвідчені належним чином. Всі подані документи є належними та допустимими доказами у справі, а твердження Відповідачів не відповідають дійсності.

Також, зазначають, що питання відповідності поданої позовної заяви з додатками вимогам чинного законодавства, відноситься виключно до компетенції суду. Доказом належного оформлення матеріалів позовної заяви є ухвала про відкриття провадження по справі.

Стосовно посилань Відповідача на звернення Банка з позовом до суду в 2015 році зауважують, що зазначений позов було залишено без розгляду.

Відповідно, до ст. 257 ЦПУ України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно. Сторона позивача вважає, що заперечення Відповідача є необгрунтованими.

Посиланння Відповідача на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської обл. від 27.11,2018 року є безпідставним, оскільки обставини, що вказані у рішенні стосувалися виключно правомірності здійснення виконавчого напису.

Щодо строків позовної давності сторона позивача зазначає, що згідно умов договору строк виконання зобов`язань спливає тільки - 12.10.2026 року, тобто кридитний договір на час подання позову та розгляду справи діє. Позивач же звернувся до суду з позовом до відповідача 14.04.2021 року - до спливу строку позовної давності. У зв`язку з ним, обставини, на які відповідач посилається в своєму запереченні, не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду. Одночасно ст. 526 ЦК України наголошує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, на даний час, Відповідач належним чином свої зобов`язання за Кредитним Договором не виконав. Враховуючи викладене, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі.

13 жовтня 2021 року судове засідання не відбулося, розгляд справи за клопотанням відповідача ОСОБА_1 відкладено на 07.12.2021.

Ухвалою суду від 07 грудня 2021 року задоволено клопотання представника відповідачів адвоката Пугача С.В. про призначення судової економічної експертизи. Призначено судову економічну експертизу, провадження якої доручено експертам Полтавського відділення Харківського НДІСЕ ім. заслуженого професора М.С. Бокаріуса (м. Полтава вул. Чураївни 1/1 п.і. 36004). На вирішення цієї експертизи поставити такі запитання:

1) Який розмір заборгованості ОСОБА_1 , ОСОБА_2 перед Акціонерним Товариством Комерційним Банком «Приват Банком» по кредитному договору № PLKPGK00003798 від 12.10.2006 року (з урахуванням виплат тіла кредиту, відсотків, штрафних санкцій, інших платежів та реалізації предмета іпотеки зі згоди позивача) в гривнях і доларах США на момент подання позову та станом на момент проведення експертизи.

2) Чи відповідає метод нарахування заборгованості за кредитним договором № PLKPGK00003798 від 12.10.2006 року і положенням законодавства України? Чи впливає це на розмір заборгованості за кредитним договором PLKPGK00003798 від 12.10.2006 року.

В розпорядження експертів надано матеріали цивільної справи № 541/862/21.

Відповідно до положень ст. 139 ЦПК України обов`язок по сплаті вартості цієї експертизи покладено на відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , роз`яснивши відповідні наслідки щодо несплати вартості призначеної експертизи.

На час проведення даної експертизи провадження по цій справі зупинено.

12.01.2022 року до суду від старшого судового експерта Лисака Ю.О. надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів необхідних для виконання судової експертизи.

Ухвалою суду від 20 січня 2022 року Провадження в справі на час розгляду даного клопотання відновлено. Клопотання старшого судового експерта Лисака Ю.О. Полтавського відділення Харківського НДІСЕ ім. заслуженого професора М.С. Бокаріуса задоволено. Витребувано у позивача АТ КБ «ПриватБанк»:

- Первинні документи, підтверджуючі видачу кредитних коштів гр. ОСОБА_1 на виконання умов кредитного договору № PLKPGK00003798 від 12.10.2006, за період з 12.10.2006 по 20.04.2021 та за період з 21.04.2021 по 04.01.2022;

- Первинні документи, підтверджуючі сплату грошових коштів, гр. ОСОБА_1 в рахунок погашення кредиту згідно кредитного договору № PLKPGK00003798 від 12.10.2006, за період з 12.10.2006 по 20.04.2021 та за період з 21.04.2021 по 04.01.2022;

- Розрахунок заборгованості за договором № PLKPGK00003798 від 12.10.2006 укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та клієнтом - ОСОБА_1 , станом на 20.04.2021 (дата подачі позову);

- Положення про кредитування АТ КБ «ПриватБанк», яке діяло в 2006 році;

- Договір іпотеки (садовий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 );

- Документи на передачу банку та реалізацію предмету іпотеки (зі згоди позивача) - садовий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , для погашення існуючої заборгованості по кредитному договору № PLKPGK00003798 від 12.10.2006;

- Розрахунок заборгованості за договором № PLKPGK00003798 від 12.10.2006 укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та клієнтом - ОСОБА_1 , станом на 20.04.2021 з урахуванням реалізації предмета іпотеки та погашення (часткового погашення) заборгованості про кредитному договору № PLKPGK00003798 від 12.10.2006.

Витребувано у відповідача гр. ОСОБА_1 :

- Первинні документи, підтверджуючі сплату грошових коштів, гр. ОСОБА_1 в рахунок погашення кредиту згідно кредитного договору № PLKPGK00003798 від 12.10.2006, за період з 12.10.2006. по 20.04.2021 та за період з 21.04.2021 по 04.01.2022.

Провадження в справі зупинено.

На виконання вимог ухвали відповідач ОСОБА_1 надав до суду заяву про те, що немає у нього можливості надати витребовувані документи, 04.04.2022 року АТ КБ Приват банк виконав ухвалу суду про витребування документів частково, про що вказали у супровідній з причин запровадження воєнного стану. 17.05.2022 року експертна установа надала лист яким вказала, що клопотання експерта протягом 45 календарних днів не було задоволено а матеріали надійшли на 93 день з дня направлення клопотання, необхідні для проведення судової економічної експертизи, які частково задовольняють клопотання експерта від 05.01.2022 року, також експерт вказав, що не було оплачено вартість робіт за проведення експертизи а ні ОСОБА_1 в сумі 27 560,42 грн., (що становить тільки 50 % загальної вартості) , а ні ОСОБА_2 в сумі 27 560,42 грн., (що становить тільки 50 % загальної вартості) тому матеріали справи повернено без виконання.

Судове засідання, яке призначалось на 13.06.2022 року не відбулося, судове засідання відкладено на 07.07.2022.07.07.2022 судове засідання не відбулося у зв`язку із перебуванням головуючої судді у відпустці. Судове засідання призначено на 05.08.2022.

Ухвалою від 05.08.2022 відновлено провадження по справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та розгляд справи призначено на 11 жовтня 2022 року.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2022 року розгляд справи відкладено на 24.11.2022.

24.11.2022 розгляд справи відкладено на 19.12.2022.

19.12.2022 у зв`язку із повітряною тривогою по м. Миргород Полтавської області та Полтавській області судове засідання не відбулося. Розгляд справи відкладено на 12.01.2023.

12.01.2023 в судовому засіданні оголошено перерву до 10.02.2023.

10.02.2023 в судовому засіданні оголошено перерву до 21.03.2023.

21.03.2023 в судовому засіданні оголошено перерву до 23.03.2023.

В судовому засіданні 23 березня 2023 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Пугач С.В. заявив клопотання про повторне призначення судової економічної експертизи.

Ухвалою суду від 23.03.2023 клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Пугача Сергія Васильовича про призначення судової економічної експертизи залишино без розгляду.

23.03.2023 в судовому засіданні оголошено перерву до 24.03.2023.

В судовому засіданні представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» позов підтримала та прохала позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві, відповідях на відзиви відповідачів та письмових поясненнях.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та представник відповідачів адвокат Пугач С. В. позов не визнали, проти задоволення позовних вимог заперечували, зазначили, що позовна давність по заявлених вимогах сплинула та просили відмови в задоволенні позовних вимог у зв`язку із спливом позовної давності, також адвокат Пугач С.В. вказав, що взагалі позов не підлягає задоволенню , оскільки після продажу предмета іпотеки зобов`язання були виконаними та послався на рішення Верховного Суду з такого ж питання.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали тому 1 та тому 12 справи № 541/862/21 (матеріали, які містяться в томах 2-11 справи № 541/862/21 визнано ухвалою суду недопустими доказами та судом не досліджувалися, оскільки в супровідній адвоката який представляв інтереси позивача взагалі не було зазначено які матеріали надані до суду , на скількох аркушах ), а також дослідивши матеріали витребуваних справ № 541/1174/18 та справи № 541/2120/15-ц з архіву суду за клопотанням сторони відповідача - та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Судом встановлено, що 12 жовтня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № PLKPGK00003798, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти на придбання нерухомості, а саме купівлю садового будинку у сумі 13 000,00 доларів США, а також 2907,00 доларів США на сплату страхових платежів шляхом надання готівкою через касу Банку. Строк дії кредитного договору з 12 жовтня 2006 року до 12 жовтня 2026 року.

За умовами договору позичальник сплачує за користування кредитом відсотки у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,20 % суми від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11 даного Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2 даного Договору. Період сплати чергового платежу вважається період з «01» по «07» число кожного місяця (12-14 т. 1).

Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку:

Щомісяця в період сплати, позичальник ОСОБА_1 повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 170,66 долларів США для погашення заборгованості за Кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди (п.1.1 Договору).

З метою забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором 12 жовтня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки, відповідно до умов якого останній зобов`язався солідарно відповідати перед банком за своєчасне виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору № PLKPGK00003798 від 12 жовтня 2006 року (а. с. 16 т. 1).

Крім того, повернення кредиту забезпечене укладеним між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 договору іпотеки від 12 жовтня 2006 року, згідно з умовами якого останній передав в іпотеку банку належний йому на праві власності садовий будинок з надвірними побудовами за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 110-113 т. 12).

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 12.10.2006 року отримав в банку кредит на суму 15 907 доларів США, але не виконує умов договору, в зв`язку з чим виникла заборгованість по кредиту в сумі 13599,29 доларів США, у 2009 році Закрите Акціонерне Товариство комерційний банк «ПриватБанк»( назва банку на час звернення) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. В зв`язку з тим, що відповідач своїх обов`язків не виконує банк просив в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки садовий будинок та земельну ділянку, які розташовані в садівничому товаристві « ІНФОРМАЦІЯ_1 » АДРЕСА_1 та виселити відповідача з предмету іпотеки.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 11 грудня 2009 року у справі № 2-1928/09 позов Закритого Акціонерного Товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № PLKPGK00003798 укладеним 12.10.2006 року між Закритим Акціонерним Товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 звернуто стягнення на предмет іпотеки садовий будинок з надвірним побудовами, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 62 справи № 541/1174/18).

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 11 грудня 2009 року у справі № 1616/1549/2012, провадження № 2/1616/796/2012 за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 , Кредитної спілки «Полтава-Взаємопоміч», третя особа: Відділ державної виконавчої служби Миргородського міськрайонного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту встановлено, що Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 11.12.2009 року позовні вимоги КБ Приват Банк були задоволені частково, а саме, в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору №PLKPGK00003798 від 12.10.2006 року вирішено звернути стягнення на предмет іпотеки,- садовий будинок з надвірними побудовами, загальною площею 75,1 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Kpiм того, відповідач ОСОБА_1 надав довіреність, якою уповноважив працівника ПАТ КБ Банк представляти його інтереси у відповідних органах державної реєстрації з питань реєстрації за ним права власності на садовий будинок та земельну ділянку площею 506 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та у випадку невиконання зобов`язань по кредитному договору та на підставі іпотечного договору іпотеки реалізувати за ціну та на умовах, найбільш сприятливих для позивальника, у порядку передбаченим чинним законодавством (а. с. 60-61 справи № 541/1174/18).

10 січня 2014 року ОСОБА_1 продав Товариству з обмеженою відповідальністю «Ключове рішення» за ціною 17 923,00 грн. земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення садівництва з кадастровим номером :06:003:0343, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 10 січня 2014 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 15969377 від 10.01.2014 (а. с. 56-61 т. 1 справи № 541/2120/15-ц).

Також, 10 січня 2014 року ОСОБА_1 продав Товариству з обмеженою відповідальністю «Ключове рішення» за ціною 107077,00 грн. садовий будинок АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу садового будинку від 10 січня 2014 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 15967995 від 10.01.2014 (а. с. 62-67 т. 1 справа № 541/2120/15-ц).

У додаткових письмових поясненнях, які отримані судом електронною поштою 21.03.2023, АТ КБ «ПриватБанк» стверджує, що 15.01.2014 на рахунок погашення боргу по кредитному договору № PLKPGK00003798 від 12.10.2006 року було зараховану суму у розмірі 15 638,68 доларів США, які надійшли від реалізації банком предмету іпотеки. Судом з`ясовано , що 15.01.2014 року ОСОБА_1 сплатив банку 15638. 68 доларів США на рахунок 6400 ( матеріали справи № 541/2120/15ц , а.с. 54 т. 1) .

Згідно до розрахунку заборгованості від 11.02.2006 грошові кошти на погашення боргу були розподілені наступним чином:

1674.15 доларів США погашено прострочену заборгованість по тілу кредиту;

3915.13 доларів США погашено поточну заборгованість по тілу кредиту;

8488.90 доларів США погашено заборгованість по відсоткам;

1560.00 доларів США погашено заборгованість по комісії (а. с. 109, т. 12).

Проте шляхом реалізації предмета іпотеки відбулося лише часткове погашення заборгованості за кредитним договором, а тому з огляду на положення статей 598, 599 ЦК України відсутні підстави для припинення зобов`язання за кредитним договором № PLKPGK00003798 від 12.10.2006 року.

У судових дебатах представник відповідачів адвокат Пугач С.В. у своїй промові зазначив, що у постанові від 27 січня 2021 року у справі № 334/7136/17, провадження №61-7358св19, Верховний Суд дійшов висновку, що наслідки, передбачені частиною четвертою статті 36 Закону України «Про іпотеку», у редакції, до внесення змін Законом України від 03 липня 2018 року № 2478-УНІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» та аналогічні наслідки, передбачені частиною п`ятою статті 36 Закону України «Про іпотеку» в редакції Закону України від 03 липня 2018 року № 2478-УНІ (щодо фізичних осіб), про те, що після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними застосовується до правовідносин іпотекодержателя та боржника, у яких стягнення на предмет іпотеки відбулось у способи, визначені статтею 36 Закону України «Про іпотеку», а саме: шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки чи шляхом продажу іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі. Також, представник відповідачів адвокат Пугач С.В. стверджував, що на виконання умов кредитного договору № PLKPGK00003798 працівникам банку був переданий предмет іпотеки, а тому на момент розгляду справи заборгованість ОСОБА_1 , ОСОБА_2 перед АТ Комерційний банк «Приват Банк» відсутня.

Вказана правова позиція Верховного Суду судом не береться до уваги при розгляді даної справи, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя , тобто в поза судовому порядку . Як з`ясовано судом під час судового розгляду цієї справи, в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору №PLKPGK00003798 від 12.10.2006 року вирішено звернути стягнення на предмет іпотеки,- садовий будинок з надвірними побудовами, загальною площею 75,1 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 11 грудня 2009 року у справі № 1616/1549/2012, провадження № 2/1616/796/2012 за позовом ПАТ КБ «Приват Банк», тобто звернення предмета іпотеки відбувалося в судовому порядку, а не позасудовому порядку про який зазначено у правовому висновку Верховного Суду у постанові від 27 січня 2021 року у справі № 334/7136/17, провадження №61-7358св19.

Крім того, права власності на предмет іпотеки - садовий будинок з надвірними побудовами, загальною площею 75,1 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 не передано іпотекодержателю - АТ КБ «Приват Банк». Також, предмет іпотеки продано від імені іпотекодавця ОСОБА_1 , а не шляхом продажу іпотекодержателем - АТ КБ «Приват Банк» від свого імені, що можливо було зробити вирішуючи питання в позасудовому порядку .

Якщо вимоги кредитора забезпечені іпотекою, чинним законодавством України передбачено наступні способи задоволення його вимог:судовий (на підставі рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки) та позасудові (на підставі виконавчого напису нотаріуса; на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя), банки найчастіше використовують договір про задоволення вимог іпотекодержателя або застосування відповідного застереження в іпотечному договорі. Даний спосіб може бути реалізований або шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, або надання іпотекодержателю права від власного імені продати предмет іпотеки третій особі на підставі договору купівлі-продажу. Відмінності між застереження в іпотечному договорі та договір про задоволення вимог іпотекодержателя -це застереження в іпотечному договорі встановлюється у момент укладення договору або шляхом внесення змін до нього. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя є самостійним договором, необхідність в укладенні якого виникає з моменту, коли постає питання про належне виконання зобов`язань боржником.

Основною перевагою такого позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки є те, що іпотекодержатель може отримати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки без звернення до суду. Порядок посвідчення такого правочину встановлений Законом України «Про іпотеку» та Наказом Міністерства Юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки, іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Статтею 18 Закону України "Про іпотеку" передбачений порядок проведення державної реєстрації прав.За змістом вказаних вище норм Закону України «Про іпотеку» для реалізації іпотекодержателем позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за загальним правилом необхідні тільки воля та вчинення дій з боку іпотекодержателя, якщо договором не передбачено іншого порядку. При цьому позивач не позбавлений відповідно до статей 38,39 Закону України «Про іпотеку» можливості звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки в інший спосіб, ніж визнання права власності на нього.З огляду на зазначене, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки відповідно до статей 36,37 Закону України «Про іпотеку» є способом позасудового врегулювання, який здійснюється за згодою сторін без звернення до суду. Застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом визнання права власності на предмет іпотеки - це виключно позасудовий спосіб урегулювання спору, який сторони встановлюють самостійно у договорі.

З матеріалів справ які вивчені судом вбачається, що поза судового врегулювання задоволення вимог по кредитному договору між банком та позичальником ОСОБА_1 не було , а ОСОБА_1 відчужив майно та вніс кошти 15.01.2014 року в сумі 15 638,68 доларів США, а Договору про задоволення вимог іпотекодержателя після продажу майна до суду не надано.

Отже, до даних правовідносин не можна застосувати положення статті 36 Закону України «Про іпотеку» про те, що після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними.

Судом з`ясовано , що 15.01.2014 року відповідач ОСОБА_1 , вніс кошти до банку в рахунок погашення кредитного договору в сумі 15 638 , 68 доларів США , за рахунок реалізації банком предмету іпотеки , із цієї суми було погашено прострочену заборгованість по тілу кредиту в сумі 1674,15 доларів США, погашену поточну заборгованість по тілу кредиту в сумі 3915,13 доларів США , заборгованість по відсоткам 8488, 90 доларів США , та погашено заборгованість по комісії 1560, 00 доларів США , але ця сума не покрила повністю заборгованості за кредитним договором , що підтверджується розрахунком заборгованості який надано до суду разом із позовом (а.с. 5-8 т. 1) , так на 15.01.2014 року після суми погашення заборгованості за тілом кредиту ця сума склала 7213, 51 (була на 14.01.2014 року 11128, 64 доларів США) , за відсотками була 8407,15, після 15.01.2014 року залишилась заборгованість в сумі 56, 72 доларів США . Також судом з`ясовано , що ніяких платежів сторона відповідача не здійснювала після 15.01.2014 року, що стороною відповідача не заперечується .

20.08.2015 ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Предметом судового розгляду була заборгованість по кредитному договору №PLKPGK00003798 від 12.06.2006. ПАТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 9738.16 доларів США, що за курсом 21.84 відповідно до службового розпорядження НБУ від 10.07.2015 року складає 212681.41 грн. за кредитним договором № PLKPGK00003798 від 12.10.2006 року. Протягом судового розгляду відповідачами оспорювався розрахунок суми заборгованості, проведений ПАТ КБ «ПриватБанк». За ініціативою відповідачів у даній справі неодноразово призначалася судово-економічна експертиза. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 22 червня 2017 року у справі № 541/2120/15-ц, провадження № 2/541/5/2017 даний позов залишено без розгляду, оскільки представник позивача, Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», явка якого визнана судом обов`язковою повторно не з`явився в судове засідання та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27 листопада 2018 року у справі № 541/1174/18, провадження № 2/541/728/2018 встановлено, що 10 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинено виконавчий напис №15411 про стягнення боргу в сумі 15988,61 Доларів США, що за курсом 25,73 відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.08.2017 року складає 411386, 94 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 7218,59 Доларів США, заборгованість за відсотками у розмірі 3443,83 Доларів США, заборгованість з комісії 1118,00 Доларів США, заборгованість з пені у розмірі 4208,19 Доларів США, плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 3000 гривень.

13.02.2018 року постановою головного державного виконавця Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Солодовник Оленою Олександрівною відкрито виконавче провадження №55775618 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. №15411 від 10.10.2017 року.

01 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи - ОСОБА_2 , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Миргородський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27 листопада 2018 року у справі № 541/1174/18, провадження № 2/541/728/2018 у зв`язку із тим, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, існував невирішений по суті спір, між стягувачем та боржником, щодо розміру заборгованості по кредитному договору №PLKPGK00003798, задоволено позовну заяву ОСОБА_1 в повному обсязі та визнано виконавчий напис № 15411 від 10.10.2017 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Русланом Олеговичем про стягення боргу у розмірі 414 386, 94 грн. з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» таким, що не підлягає виконанню.

20.04.2021 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з даним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, що утворилася станом на 11.02.2021 р. і просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 29293.29 доларів США, що за курсом 27.76 відповідно до службового розпорядження НБУ від 11.02.2021 року складає 813181.73 грн. за кредитним договором № PLKPGK00003798 від 12.10.2006 року.

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості ОСОБА_2 порушив умови укладеного договору щодо своєчасного погашення платежів та відсотків, передбачених умовами кредитного договору, у зв`язку з чим станом на 11.02.2021 року заборгованість становить 29293.29 доларів США, яка складається з наступного:

- 7218.59 доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту);

- 6913.17 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 2080.00 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;

- 13081.53 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Вказана заборгованість за кредитним договором утворилася за період часу з 12.10.2006 до 11.02.2021.

24 лютого 2021 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» направило відповідачам - позичальнику ОСОБА_1 та поручителю ОСОБА_2 вимогу про дострокове погашення простроченої заборгованості за кредитним договором № PLKPGK00003798 від 12.10.2006 року у повному обсязі, відсотків, комісії та штрафних санкцій у термін не пізніше п`яти календарних днів з дати одержання цього повідомлення (а. с. 10 т. 1).

Заборгованість за кредитним договором № PLKPGK00003798 від 12.10.2006 року відповідачами не повернута позивачу.

Кредитний договір № PLKPGK00003798 від 12.10.2006 року укладено до 12.10.2026 року, а тому на час розгляду справи строк дії кредитного договору ще не закінчився.

Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Пугач С. В. звернулися до суду із заявами про застосування наслідків спливу позовної давності у справі (а. с. 84-85, 137-138 т. 1).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 02 травня 2022 року у справі № 201/12600/19, провадження № 61-3577св21, пред`явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором обумовлює зміну строку виконання зобов`язання та початок перебігу позовної давності.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (стаття 554 ЦК України).

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Тобто, позовна давність - це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення або захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч. 1 ст. 259 ЦК України).

Статтею 261 ЦК України встановлено, що за зобов`язаннями з визначеним, строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 липня 2021 року у справі № 404/6241/19 (провадження № 61-7165св21) зазначено, що «звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 червня 2021 року у справі № 2-6460/11 (провадження № 61-14479св20) вказано, що «звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено у судовому рішенні. Якщо за рішенням суду про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана у повному обсязі, кредитор має лише право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а тому після вимоги про дострокове повернення всієї суми заборгованості за кредитним договором, банк мав право на стягнення з позичальника тільки сум, нарахованих відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не на стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом, комісії та пені».

У справі, що розглядається предметом позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» є стягнення заборгованості за кредитним договором № PLKPGK00003798 від 12.10.2006 року у розмірі 29293.29 доларів США, яка складається з наступного: 7218.59 доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 6913.17 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2080.00 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 13081.53 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором за період з 12.10.2006 до 11.02.2021.

У відповідності до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, зазначеної в постанові від 28.03.2018 року по справі № 444/9519/12, договір, що встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Встановлення строку кредитування у кредитному договорі, що передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів. Відтак, за вказаних умов початок перебігу позовної давності не можна визначати окремо для погашення всієї заборгованості за договором (зі спливом строку кредитування) і для погашення щомісячних платежів (після несплати чергового такого платежу).

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору № PLKPGK00003798 від 12.10.2006 року погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється щомісяця в період сплати, позичальник ОСОБА_1 повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 170,66 долларів США для погашення заборгованості за Кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди.

Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Пугач С. В. звернулися до суду із заявами про застосування наслідків спливу позовної давності у справі (а. с. 84-85, 137-138 т. 1).

Із цим позовом Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду 20 квітня 2021 року. Враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду, зазначену в постанові від 28.03.2018 року по справі № 444/9519/12, беручи до уваги, що кредитний договір № PLKPGK00003798 від 12.10.2006 року (п. 1.1 Договору) встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, а відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» в частині вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором № PLKPGK00003798 від 12.10.2006 року за період з 20.04.2018 року до 20.04.2021 ( дати подачі позову до суду ) у зв`язку пропуском позовної давності, оскільки хоча строк кридитного договору не закінчився, але банк звернувшись до суду у 2015 році до відповідачів із позовом про стягнення з них заборгованості по кредитному договору , а даний позов був залишений без розгляду , в зв`язку із тим, що сторона позивача , а саме банку не з`явилась повторно до суду . Відповідно до ст. 265 ЦК України про перебіг позовної давності у разі залишення позову без розгляду вбачається, що залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності , тому суд прийшов до висновку про можливість застосувати строк позовної давності.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № PLKPGK00003798 від 12.10.2006 року укладеного між Акціонерним товариством комерційний банк «Приват Банк» та ОСОБА_1 (а. с. 5-8) станом на 11.02.2021 заборгованість склала29293.29 доларів США, яка складається з наступного: 7218.59 доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 6913.17 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2080.00 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 13081.53 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором за період з 12.10.2006 до 11.02.2021. Також банком у розрахунку зазначено що при вирахуванні заборгованості на 11.02.2021 року списано пеня в сумі 13186 , 21 доларів США , а всього сума пені складала 29 293 долара , 29 центів США .

Після 15.01.2014 року судом з`ясовано, що платежів від відповідачів на сплату заборгованості за крелдитним договором не поступало , то право вимоги виникло з цього часу .

Якщо від заборгованості станом на дату подачі позову 20.04.2021 рік ( а розрахунок заборг8ованості банком зроблено на дату 11.02.2021) відняти заборгованість станом на 19.04.2018 ( три роки застосування строку позовної давності ) отримуємо суму заборгованості за період з 15.01.2014. року до 19.04.2018 року ( строк позовної давності за стягненням якої не пропущено позивачем) , і розмір якої складає 24515 доларів 48 центів США, що за курсом 27,76 відповідно до службового розпорядження НБУ від 11.02.2021 року складає 680549 гривень 72 копійки станом на 11.02.2021 за кредитним договором № PLKPGK00003798 від 12.10.2006 року, яка складається з наступного:

5897,40 доларів США заборгованість за кредитом (тіло кредиту);

4198,12 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

1338,43 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом;

13081,53 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором.

Розрахунок пені суд залишив незмінним, оскільки банком сума заборгованості по пені була списана в розмірі 50 % , а оскільки строк позовної давності по стягненню пені становить 1 рік , то на дату 20.04.2020 року по розрахунку сума заборгованості по пені склала 26267.74 долари США , а суд не може вийти за межі позовних вимог , позивачем зазначено вимогу у стягненні заборгованості з відповідача по пені в сумі 13081.53 долара США .

Тому стягненню солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , підлягає сума 24515 доларів 48 центів США, що за курсом 27,76 відповідно до службового розпорядження НБУ від 11.02.2021 року складає 680549 гривень 72 копійки станом на 11.02.2021 за кредитним договором № PLKPGK00003798 від 12.10.2006 року, а позов підлягає частковому задоволенню в цій частині.

Позивачем по справі було понесено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 12197 грн. 73 коп. (а. с. 1). Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Оскільки позов підлягає частковому задоволенню на 83,7% (813181.73-680549.72=132632.01, 132632.01/8131,8173=16,00%, 100%-16,00%=83,7%), відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне із відповідачів солідарно стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 83,7 %: сплаченого останнім судового збору за подачу позову до суду в сумі 10209 грн 50 коп.

На підставі викладеного та керуючись статтями 526, 527, 530, 549, 551, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ЗУ "Про іпотеку"статтями 12,13, 81, 210, 247, 258-259, 263-268, 274-279, 280-282, 284, 288, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Пустовійтово Глобинського району Полтавської області, місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Остап`є, Великобагачанського району Полтавської області, місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, , рахунок НОМЕР_3 , МФО № 305299) заборгованість у розмірі 24515, ( двадцять чотири тисячі п`ятсот п`ятнадцять )доларів 48 центів США, що за курсом 27,76 відповідно до службового розпорядження НБУ від 11.02.2021 року складає 680549( шістсот вісімдесят тисяч п`ятсот сорок дев`ять) гривень 72 копійки станом на 11.02.2021 за кредитним договором № PLKPGK00003798 від 12.10.2006 року, яка складається з наступного:

5897,40 доларів США заборгованість за кредитом (тіло кредиту);

4198,12 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

1338,43 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом;

13081,53 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Пустовійтово Глобинського району Полтавської області, місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Остап`є, Великобагачанського району Полтавської області, місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, , рахунок НОМЕР_3 , МФО № 305299) судові витрати на сплату судового збору в сумі 10209 грн 50 коп. (десять тисяч двісті дев`ять гривень )50 копійок .

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 03.04.2023.

Учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк», юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, буд 1Д, адреса для листування: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, .

Відповідачі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Пустовійтово Глобинського району Полтавської області, місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Остап`є, Великобагачанського району Полтавської області, місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

повний текст рішення виготовлений 03.04.2023 року

Суддя: О. В. Ситник