ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/954/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Заставенко М.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

14.11.2022 до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , у якій позивач просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що позивач є власником квартири за адресою АДРЕСА_1 , у якій, окрім чоловіка та сина позивача, зареєстроване місце проживання має відповідач. Понад 4 роки відповідач не проживає у вказаній квартирі, покинула місце реєстрації добровільно, не приїздить, перешкод у проживанні відповідача позивачем не чинилося, участі у оплаті комунальних послуг та утриманні житла відповідач не приймає, у зв`язку з чим позивач просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24.11.2022 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач належним чином повідомлена про розгляд даної справи в суді, про що свідчить зворотне повідомлення, з якого вбачається, що відповідачем одержано копію ухвали про відкриття провадження та копію позову з додатками. Відзив до суду не надходив.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини дійшов наступного висновку.

ОСОБА_1 є власником житлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 /а.с.13/.

У даному житлі зареєстроване місце проживання має ОСОБА_2 /а.с.10-12,14/.

Починаючи з 01.02.2021 ОСОБА_2 не проживає у квартирі за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується Актами про не проживання особи за місцем реєстрації, підписаними жителями будинку за адресою АДРЕСА_2 , засвідчені Головою правління ОСББ «Кут» (далі -Акти) /а.с.15,16,17,18,19/.

Як зазначає ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частина 1 ст. 319 ЦК України зазначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК.

Відповідно до положень ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом..

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Відповідач, будучи зареєстрованим у квартирі, що належить позивачу на праві власності, однак фактично не проживаючи за місцем реєстрації тривалий час, що підтверджується Актами, порушує її права та законні інтереси, як власників на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном.

Враховуючи, що реєстрація відповідача порушує права позивача вільно користуватися та розпоряджатися її власністю, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 необхідно визнати такою, що втратила право користування квартирою за адресою АДРЕСА_1 , а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати стягнути з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 265, 268, 274, 279, 280-289 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992,40 грн.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстроване за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 , посвідка на постійне місце проживання № НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.О. Заставенко

Повний текст рішення складено 23.01.2023.