Провадження №2-о/369/422/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2023 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської областірозглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Боярська міська рада Фастівського району Київської області (Служба у справах дітейвиконавчого комітету Боярської міської ради Фастівського району Київської області) про встановлення факту перебування дитини на утриманні та самостійного виховання дитини батьком, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою, у якій просив встановити факт, утримання та самостійного виховання батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який мешкає у АДРЕСА_1 , неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, таких фактів: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У ч. 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснив, що, відповідно до статей 255, 271 ЦПК України (ст. ст. 294, 315 ЦПК України в редакції після 15 грудня 2017 року) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, однією із умов встановлення юридичного факту в порядку окремого провадження є відсутність спору про право, тобто якщо встановлення такого факту підтвердить наявність чи відсутність саме неоспорюваних прав.

Із поданої до суду заяви ОСОБА_1 вбачається, що заявник просить встановити факт того, що він самостійно виховує та утримує неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Приписами ст. ст. 109, 141, 159, 160 СК України передбачено рівність прав батьків щодо дитини, можливість за згодою батьків визначення місця проживання дитини, її виховання та утримання.

Реалізуючи саме ці норми СК України, батьки малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не позбавлені права в добровільному порядку укласти нотаріально посвідчений договір "Про проживання, виховання та утримання дитини", яким визначити всі істотні умови щодо виховання та утримання ними як батьками їхньої дочки.

Згідно із вимогами п. 1 ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою.

Зі змісту поданої до суду заявником заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається, що встановлення факту самостійного виховання неповнолітньої дочки батьком без участі матері заявнику необхідно для захисту прав та інтересів самої дитини, так і прав та інтересів його прав як батька.

Зазначені заявником в заяві обставини дають суду підстави вважати, що вимога про встановлення факту самостійного виховання дитини та утримання дитини, фактично пов`язана із спором між батьком і матір`ю щодо здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Разом з цим, суд вважає, що саме по собі встановлення судом факту виховання та утримання дитини батьком без участі матері не породжує для заявника юридичних наслідків, тобто від встановлення вказаних фактів не буде залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав останнього.

Жодний нормативно-правовий акт, що регулює сімейні відносини та захист прав дітей, не зобов`язує підтверджувати факт відсутності участі батьків у вихованні дитини, або підтверджувати його безумовну та одноосібну участь у вихованні та піклуванні.

Такий факт може бути підтверджений за рішенням суду виключно в разі вирішення питання щодо позбавлення особи батьківських прав. Адже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) та поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ними батьківських обов`язків.

Отже, захист порушених прав у зв`язку із невиконанням батьком, матір`ю, своїх батьківських обов`язків, не прийняття одним із них участі у вихованні дітей, тобто самоусунення від виконання батьківських обов`язків, має розглядатись в іншому порядку, передбаченому законом.

Крім того, заявником не подано до суду документів, які б підтверджували існування складнощів у заявника через відсутність установлення факту самостійного виховання дитини, та взагалі, такі факти можуть бути встановлені судом, зокрема, під час розгляду справ про оскарження дій чи рішень щодо відмови компетентних органів у наданні соціальної пільги або незабезпечення соціальними гарантіями, а не в окремому провадженні за правилами цивільного судочинства.

Виходячи з наведеного, змісту викладених заявником ОСОБА_1 обставин та мети юридичного факту, який він просить суд встановити, враховуючи передбачений нормами СК України порядок добровільного вирішення питання утримання та виховання дитини шляхом укладення між батьками нотаріально посвідченого договору "Про проживання, виховання та утримання дитини", слід дійти висновку, що із заяви ОСОБА_1 фактично вбачається спір про право батьків щодо утримання та виховання дитини, визначення місця проживання малолітньої дитини.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Враховуючи викладене вище, слід дійти висновку, що у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком дитини, слід відмовити, оскільки зі змісту заяви вбачається спір про право.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 259, 260, 293, 315, 318, 353 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Боярська міська рада Фастівського району Київської області (Служба у справах дітейвиконавчого комітету Боярської міської ради Фастівського району Київської області) про встановлення факту перебування дитини на утриманні та самостійного виховання дитини батьком.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Андрій ВОЛЧКО