Справа № 181/553/23
Провадження № 2/181/141/23
У Х В А Л А

"01" травня 2023 р. смт. Межова

Суддя Межівського районного суду Дніпропетровської області Літвінова Л.Ф., розглянувши заяву представника позивача, адвоката Кандели Яни Володимирівни про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

До Межівського районного суду Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за ТОВ «Межівське» до ОСОБА_1 та ФГ «ПТИЦЯ А.П.», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Виконавчий комітет Межівської селищної ради про визнання недійсним договору оренди землі та скасування рішення про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки.

Разом з позовною заявою представник позивач адвокат Кандела Я.В. надала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила: заборонити відповідачам: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Фермерському господарству «ПТИЦЯ А.П.» () або особам, що можуть діяти за їх дорученням, здійснювати будь-які дії із земельною ділянкою кадастровий номер: :03:001:0416, загальною площею 5,00 га, пов`язані із її обробкою, за сіянням тощо, до набрання законної сили рішенням у даній справі; заборонити органам, які проводять реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки, кадастровий номер: :03:001:0416, загальною площею 5,00 га, у тому числі, але не виключно, внесення змін до відомостей про право власності на вказану земельну ділянку, вчинення дій щодо її поділу, об`єднання або інших дій, які можуть призвести до зміни об`єкта цивільних прав, до набрання законної сили рішенням у даній справі.

В обґрунтування своєї заяви представник зазначила, що невжиття вказаних заходів забезпечення позову унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав і законних інтересів у разі задоволення позову, оскільки одним із прав позивача (як орендатора) є можливість самостійно господарювати на орендованій земельній ділянці. Здійснення відповідачем (або іншими особами за його дорученням) в найближчий час дій щодо обробки земельної ділянки є очевидною загрозою порушення законних прав та інтересів позивача у справі у разі невжиття заходів забезпечення позову. Крім того, зважаючи на те, що відповідачем 1 без жодного попередження з порушенням норм матеріального права укладено договір оренди землі, попри існування діючого, що укладено із позивачем, існує достатньо обґрунтоване припущення, що відповідач 1, як власник спірного майна може розпорядитися ним, зокрема відчужити його іншим особам або здійснити державну реєстрацію інших прав за цією земельною ділянкою, що у подальшому може не лише утруднити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача за захистом яких він звернувся до суду, але й виникнення нового кола осіб, права яких може зачіпати даний спір.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, долучені документи, встановлено наступне.

Так, згідно позову, відповідно у якому представник позивача прохає вжити заходів забезпечення, 08 січня 2008 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Фрунзе» (наразі ТОВ «Межівське») укладено договір оренди №б/н земельної ділянки № НОМЕР_2 , що знаходиться на території Межівької селищної ради Межівського району Дніпропетровської області, кадастровий номер: :03:001:0416, загальною площею 5,00 га, в тому числі рілля 5,00 га. Договір укладено на 10 років.

У подальшому між орендодавцем і орендарем укладалися додаткові угоди до договору оренди б/н земельної ділянки від 08 січня 2008 року, 25.12.2012 та 19.09.2016, згідно з якими сторонами продовжувався строк дії договору та відповідно до останніх змін, строк права оренди було змінено до 31.12.2032 року.

В березні 2023 року позивачу випадково стало відомо, про те, що право оренди за даною земельною ділянкою кадастровий номер: :03:001:0416, було зареєстровано за іншою особою, а саме ФГ «ПТИЦЯ А.П.».

Згідно відомостей із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 14.04.2023 року, підстава для внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 65978148 від 29.12.2022 року, державний реєстратор Капліна Ольга Вікторівна, виконавчий комітет Межівської селищної ради . Вид іншого речового права: право оренди земельної ділянки. Зміст, характеристика іншого речового права: договір від 26.12.2022 року, строк 10 років, дата закінчення дії 26.12.2032.

Отже відповідачем 1 та відповідачем 2 укладено договір оренди під час дії договору 08.01.2008 року.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У пунктах 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі; розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Цивільне процесуальне законодавство не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову, тому доводи касаційної скарги про те, що позов безпідставний при вирішенні цього процесуального питання не досліджуються.

За змістом п.2, п.4 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії та забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі №914/1570/20 (провадження №12-90гс20) вказано, що «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому, важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

У випадку звернення до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення в разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі Дорани проти Ірландії поняття ефективний засіб передбачає запобіганню порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи Каіч та інші проти Хорватії в рішенні від 17 липня 2008 року, Європейський суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Так зі змісту позовної заяви вбачається, що між сторонами дійсно виник спір, предметом якого є вимоги позивача про визнання недійсним договору оренди землі та скасування рішення про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, тобто вимоги немайнового характеру.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

З огляду на наведене, суд, враховуючи доведеність факту наявності між сторонами спору та реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, дійшов висновку про співмірність та відповідність виду забезпечення позову, однак лише в частині вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони органам, які проводять реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки, кадастровий номер: :03:001:0416, загальною площею 5,00 га, у тому числі, але не виключно, внесення змін до відомостей про право власності на вказану земельну ділянку, вчинення дій щодо її поділу, об`єднання або інших дій, які можуть призвести до зміни об`єкта цивільних прав.

У задоволенні іншої частини заяви, а саме у застосуванні заходу забезпечення позову, шляхом заборони відповідачам або особам, що можуть діяти за їх дорученням, здійснювати будь-які дії із земельною ділянкою кадастровий номер: :03:001:0416, загальною площею 5,00 га, пов`язані із її обробкою, за сіянням тощо, у даній справі на переконання суду, необхідно відмовити, оскільки вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, у даному випадку права власника земельної ділянки.

Суд зауважує, що вказані заходи забезпечення позову є тимчасовими, на період розгляду спору по суті, та застосовуються з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які можуть мати відповідні негативні наслідки та призвести до ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених прав позивача, що може бути встановлено лише за результатами судового розгляду.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Керуючись ст.ст. 151-153, 210, 293 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача, адвоката Кандели Яни Володимирівни про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити органам, які проводять реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки, кадастровий номер: :03:001:0416, загальною площею 5,00 га, у тому числі, але не виключно, внесення змін до відомостей про право власності на вказану земельну ділянку, вчинення дій щодо її поділу, об`єднання або інших дій, які можуть призвести до зміни об`єкта цивільних прав, до набрання законної сили рішенням у даній справі.

В задоволенні іншої частини заяви заявнику відмовити.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направити для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з моменту її підписання.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення (підписання), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л. Ф. Літвінова