Провадження № 2/537/468/2023
Справа № 537/785/23
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2023 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді Фадєєвої С.О.

за участю секретаря судового засідання Супруненко О.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою ОСОБА_2 , зареєстрований 25.12.2015 у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 1345.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він з 25.12.2015 з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі подружжя має неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вони з відповідачкою втратили один до одного почуття поваги та любові, спільного господарства не ведуть, тому просить шлюб розірвати. Вказав, що підставою розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів, наявність різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння. Подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим. З урахуванням викладеного просив позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Вказав, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачкою припинені наприкінці 2017 року і з того часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Спору щодо визначення місця проживання дитини в них немає, дитина проживатиме з матір`ю.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Вказала, що за згодою з позивачем дочка після розірвання шлюбу проживатиме з нею. Строк для примирення їм не потрібний, оскільки зберегти сім`ю неможливо. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище « ОСОБА_2 ».

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 25.12.2015 у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 1345, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

В шлюбі подружжя має неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , яка за згодою сторін проживає з матір`ю.

В судовому засіданні встановлено, що з 2017 року сторони припинили шлюбні відносини. У сторін відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки сторони не мають.

Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В ході розгляду справи сторонами клопотання про надання їм часу для примирення не заявлялися.

Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні відповідач висловила бажання залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_2 ».

Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, наміру поновлювати сімейні стосунки не мають; відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 265 ЦПК України, ч. 3 ст.105, ст.110, 112 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 25.12.2015 у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 1345 між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище, набуте у шлюбі, « ОСОБА_2 ».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: С.О.Фадєєва