С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
____________________________________________________________________________________________
Провадження 4-с/760/14/23
У Х В А Л А

І. Вступна частина

11 жовтня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Коробенка С.В., за участю секретаря Семененко А.Д. розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державних виконавців та начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач: ОСОБА_2 .

ІІ. Описова частина

У грудні 2020 року Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державних виконавців та начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач: ОСОБА_2 .

Обґрунтовуючи свої вимоги Скаржник зазначив, що на виконанні у Печерському районному відділі державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1329-1/06 від 09.06.2006 виданий Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, починаючи з моменту подачі позову до суду і до повноліття дитини.

Скаржник вважає, що у вказаному виконавчому провадженні державним виконавцем необхідно провести перерахунок аліментів, оскільки неповнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з вересня 2013 року по січень 2018 року проживав у його батьків та знаходився на матеріальному утриманні скаржника.

Крім того, у період з січня 2018 року по жовтень 2020 року скаржником сплачено та витрачено на утримання ОСОБА_5 більше ніж передбачено, як рішенням суду так і вимогами закону.

Крім того, виконавче провадження було відкрито у 2016 році, тоді як дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав у батьків скаржника.

На підставі викладеного скаржник просив обчислити розмір заборгованості за переплаченими аліментами та скасувати постанови державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Левіцької А.С. від 26.10.2020 про арешт майна боржника; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користуванні вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядженої гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України за виконавчим провадженням НОМЕР_1 та зобов`язати відділ передати виконавче до Гребінківського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

02.12.2020 автоматизованим розподілом судової справи між суддями головуючим у справі визначено суддю Коробенка С.В.

Ухвалою суду від 08.12.2020 скаргу залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 04.03.2021 ухвалу суду від 08.12.2020 скасовано та направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

28.05.2021 від стягувача надійшов відзив на скаргу в якій вона просила відмовити у задоволенні скарги посилаючись на те, що боржник починаючи з червня 2006 року по серпень 2016 року не сплачував на утримання дитини аліменти, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість в сумі 73759,62 грн.

Зазначене виконавче провадження було закінчено у зв`язку з працевлаштуванням ОСОБА_1 до ТОВ «ТД «Асканія».

У період, коли дитина проживала у батьків скаржника, стягувач сплачувала кошти на утримання сина.

Отже, тоді коли син проживав у батьків скаржника, від боржника не надходили аліменти на його утримання і почали надходити лише тоді коли він влаштувався на роботу з серпня 2016 року і станом на 01.10.2018 його заборгованість складала 42540,84 грн.

З урахуванням викладеного, просила відмовити у задоволенні скарги.

30.09.2021 від скаржника надійшла відповідь на відзив в якій він зазначив, що у період коли син проживав у його батьків, він не зобов`язаний був сплачувати аліменти, оскільки дитина і так знаходилася на його утриманні.

Скаржниця, стягувач та державний виконавець в судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції від 28.12.2015 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1329-1/06 від 09.06.2006 виданий Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, починаючи з моменту подачі позову до суду і до повноліття дитини закінчено та передано до ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві.

Постановою державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 25.02.2016 відкрито виконавче провадження НОМЕР_1, копію якої направлено боржнику.

25.02.2016 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Копію якої було направлено до ТОВ «ТД «Асканія», де був працевлаштований боржник ОСОБА_1 .

Згідно відповіді ТОВ «ТД «Асканія» № 1-28 від 28.12.2017 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягуються та перераховуються аліменти у строк, а саме 25% - поточні аліменти, та 25% в рахунок погашення заборгованості аліменти.

30.11.2018 ОСОБА_3 був звільнений з роботи, та ТОВ «ТД «Асканія» припинило стягнення з нього аліментів, що підтверджується листом №1/03-12 від 03.12.2018.

З довідки-розрахунку державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 29.01.2020 вбачається, що у ОСОБА_3 наявна заборгованість по аліментам, яка станом на 29.01.2020 становить 97038,94 грн.

06.07.2020 ОСОБА_3 звернувся до державного виконавця із заявою про проведення перерахунку аліментів з урахуванням сплачених сум, на підтвердження чого ним надані копії квитанції.

З довідки-розрахунку державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 15.09.2020 вбачається, що після вивчення всіх матеріалів виконавчого провадження у ОСОБА_3 наявна заборгованість по аліментам, яка станом на 15.09.2020 становить 98346,96 грн.

З довідки-розрахунку державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 01.10.2020 вбачається, що після вивчення всіх матеріалів виконавчого провадження у ОСОБА_3 наявна заборгованість по аліментам, яка станом на 01.10.2020 становить 100349,59 грн.

26.10.2020 постановою державного виконавця встановлено ОСОБА_3 тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

26.10.2020 постановою державного виконавця встановлено ОСОБА_3 обмеження у праві полювання.

26.10.2020 постановою державного виконавця встановлено ОСОБА_3 обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.

26.10.2020 постановою державного виконавця ОСОБА_3 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом.

26.10.2020 постановою державного виконавця накладено арешт майна боржника.

З довідки-розрахунку державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 01.10.2020 вбачається, що у ОСОБА_3 наявна заборгованість по аліментам, яка станом на 01.10.2020 становить 100349,59 грн.

З довідки-розрахунку державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30.04.2021 вбачається, що у ОСОБА_3 наявна заборгованість по аліментам, яка станом на 30.04.2021 становить 103260,34 грн.

Скаржник, звертаючись зі скаргою до суду, посилався на те, що дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якого стягнуто аліменти, в період з вересня 2013 року по січень 2018 року проживав у його батьків та знаходився на матеріальному утриманні скаржника, у зв`язку з чим вважає розрахунок заборгованості аліментів слід привести у відповідність до здійснених ним виплат,у зв`язку з чим постанови про встановленні обмеження підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено що, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Державний виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України (частина перша статті 81 СК України).

За загальним правилом, передбаченим статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України).

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України (згідно із частиною першою статті 192 СК України).

Заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном (частина перша статті 195 СК України).

Відповідно до частини другої статті 195 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Встановлено, що перше виконавче провадження з примусового стягнення з скаржника аліментів на утримання дитини було відкрито ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві і починаючи з червня 2006 року по серпень 2016 року ОСОБА_1 не здійснював жодної виплати на його виконання, внаслідок чого станом на 01.12.2015 у нього утворилась заборгованість в сумі 73759,62 грн.

Згадане виконавче провадження було закінчено та передано до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у зв`язку з працевлаштуванням скаржника до ТОВ «ТД «Асканія».

Як було встановлено вище з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягувались та перераховувались аліменти із заробітної плати, а саме 25% - поточні аліменти, та 25% в рахунок погашення заборгованості аліменти.

Той факт, що син боржника і стягувача проживав у батьків скаржника не звільняє його від відповідальності утримувати дитину та сплачувати на його користь аліменти, встановлені рішенням суду, яке підлягає обов`язковому виконанню.

Пунктом 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру на дитину відповідного віку. Тобто, мова йде про мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а не про порядок розрахунку аліментів у період, коли боржник не працював. Вказаний порядок розрахунку аліментів встановлено спеціальною статтею 195 СК України.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 18 лютого 2021 року у справі № 133/203/20 (провадження № 61-8232св20).

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що боржник ОСОБА_1 до 2017 року був не працевлаштований, тому дії державного виконавця під час проведення розрахунку заборгованості по аліментам є правомірними.

Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті.

За змістом ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Також ч. 3 ст. 56 вказаного вище Закону визначено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Таким чином, суд дійшов висновку, що державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не було порушено вимог чинного законодавства при проведенні розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні НОМЕР_1.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оскільки підстав для визнання дій державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) протиправними при обчисленні заборгованості аліментів не встановлено, інші вимоги скарги також не підлягають задоволенню, оскільки вони є ґпохідними.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 259-261, 268, 352-355, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд ухвалив:

1. У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державних виконавців та начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач: ОСОБА_2 відмовити.

2. Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Сергій КОРОБЕНКО