Справа № 466/5427/22 Головуючий у 1 інстанції: Едер П.Т.
Провадження № 22-ц/811/931/23 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2023 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - судді Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 10 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив зменшити розмір присуджених з нього у користь ОСОБА_2 за рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 17 липня 2019 року аліментів на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/2 до 1/3 частини від усіх його доходів, посилаючись на те, що він отримує заробітну плату в мінімальному розмірі, а розмір стягуваних з нього аліментів становить половину його заробітної плати, інших доходів він не має, притому, що має боргові зобов`язання перед банком і проживає у житлі, яке винаймає.

У жовтні 2022 року ОСОБА_2 подала до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів. Просила змінити спосіб стягнення аліментів, які присуджені з ОСОБА_1 у її користь на утримання двох малолітніх дітей, з частки на тверду грошову суму у розмірі по 4000 грн. на кожну дитину щомісячно, обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_1 має низьку офіційну заробітну плату, тому на двох дітей фактично стягуються аліменти у мінімальному розмірі, близько 3000 грн. щомісячно, що є недостатнім для належного розвитку дітей, з огляду на зміну потреб дітей з віком та зміну умов їхнього проживання.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 10 березня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 та зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_1 , просить його скасувати в частині відмови у задоволенні його позовних вимог і ухвалити в цій частині нове рішення, яким його позов задовольнити.

Апелянт зазначає, що звернувся до суду з вимогою переглянути розмір аліментів, а не анулювати їх.

Вважає дії суду щодо переведення сплачених ним аліментів у тверду грошову суму грубим порушенням вимог закону, адже аліменти присуджені з нього в частці від доходу.

На переконання апелянта, суд мав би враховувати не лише сьогоднішню його невелику заробітну плату, з якої 50% стягуються аліменти, а можливе працевлаштування в майбутньому на іншу роботу із більшим заробітком.

Наголошує, що у зв`язку із стягненням з нього половини заробітку на аліменти, він не має можливості сплачувати комунальні послуги, а за оренду житла сплачує його теперішня дружина.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 18.07.2023 року, є дата складення повного судового рішення - 28.07.2023 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 05.10.2013 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 22 квітня 2019 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 17 липня 2019 року з ОСОБА_1 у користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу (далі - СК) України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, з правового аналізу наведеної вище норми ч.1 ст.192 СК України необхідно дійти висновку про те, що наявність однієї із зазначених у цій нормі обставин є підставою для зміни раніше визначеного за рішенням суду або домовленістю між батьками розміру аліментів.

Ураховуючи наведені вище норми матеріального права й те, що жодних доказів на підтвердження зміни сімейного стану позивача ОСОБА_1 , зокрема, створення ним нової сім`ї внаслідок реєстрації шлюбу з іншою жінкою, народження дитини тощо, в матеріалах справи немає, позивач працевлаштований, має стабільний дохід, а доказів, які б підтверджували його фінансові зобов`язання перед третіми особами та/або інші обставини зміни (погіршення) матеріального стану суду не надано, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для зменшення розміру присуджених з нього аліментів на утримання двох малолітніх дітей, які проживають з матір`ю - відповідачем ОСОБА_2 .

Отже, за наведених вище встановлених судом обставин справи, в колегії суддів немає підстав для інших висновків по суті вирішення спору в частині заявленого ОСОБА_1 позову, ніж тих, що дійшов суд першої інстанції, відмовляючи позивачу у задоволенні його позову, а в іншій частині - частині вирішення зустрічного позову рішення суду першої інстанції не оскаржується, при вирішенні спору в оскаржуваній частині рішення суд не допустив порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, тому оскаржуване рішення необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 10 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 28 липня 2023 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич