Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2023 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Кужелєвої Ю.В., представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 , відповідача за первісним позовом, представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 , представника третьої особи служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації Дудко Д.О., представника третьої особи служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної у м. Києві державної адміністрації Бойко М.В., розглянувши цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , треті особи: служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини з батьком

УСТАНОВИВ:

У провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за первісним позовом ОСОБА_3 (надалі за текстом - позивачка, дружина, матір) до ОСОБА_4 (надалі за текстом - відповідач, чоловік, батько), третя особа: служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , треті особи: служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини з батьком.

Позовні вимоги за первісним позовом обґрунтовані тим, що спільне життя родини не склалось через неодноразові прояви агресії та насильства чоловіка по відношенню до дружини, через що 14.09.2020 дружина була змушена разом із сином переїхати до своїх батьків. На даний чоловік та дружина проживають окремо, малолітній син ОСОБА_5 проживає з дружиною, відтак, просить суд визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), разом з матір`ю, за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги за зустрічним позовом обґрунтовані тим, що 05.09.2020 коли чоловік перебував у заміському родинному будинку йому зателефонував старший син - ОСОБА_7 , який повідомив про те, що матері та молодшого брата не має вдома, а також їх особистих речей. дрібної побутової техніки, ноутбука, документів та коштів, відтак, просить суд визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_6 разом з батьком за місцем його проживання.

Ухвалою Суду від 01.03.2021, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд в загальному позовному провадженні та призначено підготовче засідання.

01.06. 2021 до суду від відповідача надійшла зустрічна позовна заява, яка була прийнята до розгляду Ухвалою від 22.06.2021.

03.06. 2021 до суду від позивача надійшов відзив на зустрічну позовну заяву.

26.07.2021 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву.

07.09.2021 до суду від третьої особи надійшла заява про долучення Висновку про місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судове засідання 05.06.2023 прибув представник позивача та відповідача, представники інших учасників судової справи у судове засідання не прибули.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та письмові пояснення, викладені позивачем у позовній заяві, суд встановив.

29 грудня 1999 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_1 (т. 1, а.с.9).

Під час перебування в шлюбі, у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дитина - син ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 (т.1, а.с. 10).

Як зазначає позивач, ІНФОРМАЦІЯ_3 після сварки з чоловіком разом із сином переїхала до своїх батьків, після чого стала проживати з відповідачем окремо, малолітній син ОСОБА_5 , проживає з нею.

Рішенням Подільського районного суду від 11.02.2021 у справі №758/10165/20 розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , дошлюбне прізвище - ОСОБА_3 , зареєстрований 29.12.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1905 (т. 1, а.с. 54-55).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Стаття 161 Сімейного кодексу України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 1 статті 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно з частиною 4 статті 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

Відповідно до частини 1 статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У пункті 1 статті 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї. або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Мати дитини ОСОБА_3 , має реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично проживає разом з дитиною за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору позички укладеного з ОСОБА_10 б/н від 07.09.2020 (т.1, а.с.18) та працює в ТОВ «РАНЕТ» на посаді дизайнера, характеризується позитивно (т.1, а.с.16).

Батько проживає за адресою: АДРЕСА_2 (т.1, а.с.77) та займає посаду директора управління в ТОВ «Міжнародна компанія телерадіокомпанія (ІСТV)», характеризується позитивно (т.1, а.с.78).

Згідно довідки вих.№2/25.09.2020 від 25.09.2020 З вересня по березень 2020 року ОСОБА_11 навчався в центрі раннього розвитку «Сандік». З довідки відомо, що приводила та забирала дитину мати, вчасно вносила оплату. На думку працівників, стосунки дитини з мамою позитивні та люблячі, дитина емоційно прив`язана до матері (т.1, а.с. 17).

За змістом довідки вих.№153 від 09.12.2020 ОСОБА_12 навчався в спеціалізованій школі № 2 ім. Д. Карбишева Подільського району м. Києва . На підставі заяви матері, з 14 вересня 2020 року, дитину переведено на індивідуальну форму навчання (т.1, а.с.76).

З характеристики, наданої школою І-ІІІ ступенів № 170 відомо, що дитина навчається в першому класі з 11 січня 2021 року. У шкільному житті сина активну участь бере мати. Вона приділяє належну увагу вихованню дитини. Батько у школі був один раз, але ОСОБА_5 відмовився з ним спілкуватися (т.1, а.с.17).

Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

07.09.2021 до суду надійшов висновок Комісії з питань захисту прав дитини Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації у якому встановлено, зокрема, наступне. ОСОБА_12 має реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . Спеціалістами служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації 15 грудня 2020 року було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання та встановлено, що для проживання та виховання дитини створені належні умови.

Батько проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 16 грудня 2020 року, у квартирі створено належні умови для проживання та виховання дитини.

Відповідно до наявних довідок, ОСОБА_3 під наглядом у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває.

04 вересня 2020 року мати звернулася до медичного центру «Добробут- поліклініка» зі скаргами на енурез у дитини та можливі страхи (зміна поведінки дитини внаслідок стресової сімейної ситуації).

На засіданні комісії від 17 грудня 2020 року було прийнято рішення про направлення родини до Оболонського районного в місті Києві Центру соціальних служб для роботи з психологом.

З інформаційної довідки про роботу психолога з дитиною ОСОБА_12 відомо, що дитині властива підвищена тривожність, потреба в безпечному середовищі. Наявні ознаки імпульсивності та захисної агресії, яка могла бути накопичена внаслідок негативного досвіду. Важливою для ОСОБА_5 фігурою в сім`ї є бабуся по материній лінії. Емоційно близькою фігурою є мати. Батько в уявленні дитини є активною та домінантною фігурою.

Також, психологами Оболонського районного в місті Києві Центру соціальних служб була проведена робота з батьком дитини, ОСОБА_4 та старшим сином, ОСОБА_13 .

ОСОБА_4 звернувся до Центру із заявою про бажання проводити зустрічі з дитиною у присутності психолога, проте ОСОБА_3 відповідну згоду не надала.

На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, від 26 серпня 2021 року, були присутні обоє батьки дитини.

ОСОБА_4 повідомив, що прагне спілкуватись з сином та приймати активну участь у його житті, проте мати дитини, вже майже рік, категорично не надає цю можливість. Він вважає, що сину буде краще повернутись за місцем свого попереднього мешкання і проживати з батьком та старшим братом, оскільки батько може забезпечити належні умови для повноцінного розвитку сина.

ОСОБА_3 повідомила, що ОСОБА_5 боїться батька та не бажає з ним спілкуватись, звернутись з відповідною позовною заявою до суду її змусили погрози батька дитини, що він забере сина до себе. Мати зазначила, що боїться зустрічатись з колишнім чоловіком наодинці або віддавати ОСОБА_5 для спілкування з батьком та повідомила, що ці зустрічі можливі виключно у присутності третьої особи, наприклад - у присутності старшого сина.

Батькам дитини було роз`яснено чинне законодавство України та певні психологічні аспекти щодо необхідності участі обох батьків у житті дитини для її повноцінного розвитку.

Виходячи з вищенаведеного, Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування рекомендує суду визначити місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю, ОСОБА_3 . Матері дитини не чинити перешкоди у спілкуванні батька з сином, а навпаки, організовувати їх зустрічі, з врахуванням потреб та інтересів хлопчика (т.1, а.с.181-183).

Згідно зі ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо.

Під час розгляду питання про визначення місця проживання дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини, факти вчинення домашнього насильства стосовно дитини або за її присутності та інші вагомі обставини.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Частиною першою статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

З матеріалів справи вбачається, що на момент винесення судом рішення, дитина тривалий час проживає разом з позивачем, за місцем проживання забезпечено догляд та належні умови життя дитини, дитина забезпечена всіма необхідними речами та іграшками.

Доводи відповідача про те, що позивач змінюючи форму навчання дитини та переводячи її до іншої школи діє не в інтересах дитини та вчиняє дії, якими може зашкодити дитині та порушує права та інтереси відповідача, як батька дитини, суд відхиляє, з огляду на висновки, викладені Комісією з питань захисту прав дитини.

Судом встановлено, що позивач ставить в пріоритет інтереси сина перед своїми, займається його вихованням, при цьому, позивач, наразі, здатна самостійно забезпечити потреби дитини.

Суд зазначає, що вирішуючи спір між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них залишається дитина, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо дитини, повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам останнього. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про сина, його вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визначення місця проживання неповнолітнього сина сторін ОСОБА_6 , разом з матір`ю, а відтак, відмовляє у задоволенні зустрічного позову.

Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача з огляду на задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати позивача за зустрічним позовом покладаються на позивача за зустрічним позовом у зв`язку з відмовою в зустрічному позові.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 18, 133, 141, 259, 263-265, 280-282, 289, ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Первісний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини - задовольнити частково;

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з матір`ю, ОСОБА_3 ;

У решті позовних вимог - відмовити;

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 40 копійок;

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , треті особи: служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини з батьком - залишити без задоволення;

Повне найменування сторін:

Позивач за первісним позовом - ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 );

Відповідач за первісним позовом - ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 );

Третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації (місцезнаходження: 04212, м. Київ, вул. Левка Лук`яненка, буд. 2-Д, );

Третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації (місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, буд. 14, );

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення;

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Гребенюк