Провадження № 2/638/787/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2023 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді за участю секретаря судового засідання Орос О.В., Шевцової А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

06.07.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» (далі ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просила суд стягнути з відповідача на свою користь майнову шкоду у вигляді страхового відшкодування - 29 642,21 грн., моральну шкоду -10 000,00 грн., витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження - 3 088,98 грн.

Позов мотивовано тим, що їй на праві власності належить транспортний засіб «Citroen C4», державний номерний знак НОМЕР_1 .

19.02.2021 року в м. Харкові по вул. Клочківській, 117 відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу «Citroen C4», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керування її чоловіка ОСОБА_2 , та транспортним засобом «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП транспорті засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.03.2021 року ОСОБА_3 у зв`язку із вказаною ДТП визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 , який експлуатує транспортний засіб «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_2 , на час ДТП була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ», ліміт страхового відшкодування становив 100 000,00 грн.

Позивач звернулася до ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» з повідомленням про ДТП.

Представником ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» проведено огляд пошкодженого транспортного засобу «Citroen C4», державний номерний знак НОМЕР_1 , за результатом огляду на користь позивача було здійснено страхову виплату в розмірі 16 830,00 грн.

З метою ремонту транспортного засобу «Citroen C4», державний номерний знак НОМЕР_1 , позивач звернувся до ФОП ОСОБА_4 , який займається технічним обстеженням та ремонтом транспортних засобів.

За результатом огляду пошкодженого в результаті ДТП транспортного засобу «Citroen C4», державний номерний знак НОМЕР_1 , ФОП ОСОБА_4 виставлено рахунок на оплату на загальну суму 39 900,00 грн.

З метою відшкодування завданої шкоди позивач звернулася до ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» з заявою про страхове відшкодування різниці між розміром завданої внаслідок ДТП шкоди та здійсненою страховою виплатою.

ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» відмовлено у задоволенні заяви.

Зважаючи на відмову ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» у сплаті страхового відшкодування в повному розмірі та необхідністю встановлення дійсного розміру спричинених ДТП матеріальних збитків ОСОБА_1 ініційовано проведення незалежної оцінки розміру майнового збитку, заподіяного у зв`язку з пошкодженням автомобіля, за результатами якого судовим експертом ННЦ «ІСЕ ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» складено висновок щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу «Citroen C4», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Відповідно до висновку експерта № 7872 від 20.04.2021 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Citroen C4», державний номерний знак НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП, що сталося 19.02.2021 року, складає 46 472,21 грн.

За результатом проведеної експертизи ОСОБА_1 повторно звернулася до ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» з заявою про стягнення різниці між сплаченою сумою страхового відшкодування та розміром матеріального збитку, визначеним у вказаній експертизі.

Дану заяву ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» залишило без розгляду, будь-яких відповідей на ім`я позивача надано не було.

Несплата відповідачем страхового відшкодування унеможливила своєчасне проведення ремонту транспортного засобу та його використання позивачем при провадженні трудової діяльності, що в свою чергу негативно вплинуло на ділову репутацію позивача, спричинило душевні страждання та хвилювання.

12.11.2021 року представником ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» подано відзив на позов, в якому відповідач просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Зазначив, що дійсно цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 , який експлуатує транспортний засіб «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_2 , на час ДТП була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» за полісом № АО/4297451, ліміт страхового відшкодування становив 100 000,00 грн.

02.03.2021 року представником ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» проведено огляд пошкодженого транспортного засобу «Citroen C4», державний номерний знак НОМЕР_1 .

З метою визначення розміру вартості матеріального збитку транспортного засобу «Citroen C4», державний номерний знак НОМЕР_1 та на виконання умов п. 36.2 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» складено ремонтну калькуляцію № 21-0398214 від 02.03.2021 року. З урахуванням франшизи сума страхового відшкодування склала 16 830,00 грн.

10.03.2021 року позивачем було підписано заяву щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування, а ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» на користь позивача було здійснено страхову виплату в розмірі 16 830,00 грн.

Зважаючи на те, що сторони досягли згоди щодо розміру страхового відшкодування, підстави для стягнення різниці між сплаченою сумою матеріального збитку та сумою, визначеною у висновку експерта відсутні.

Факт перерахування ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» на користь позивача страхового відшкодування у погодженому розмірі свідчить про виконання страховиком зобов`язання з виплати страхового відшкодування та про відмову позивача як потерпілої особи від одержання відшкодування у більшому розмірі.

Зважаючи на те, що ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» як страховик зобов`язання виконало належним чином, позивач не позбавлений права звернутися до суду з позовом до винної особи про стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про страхування» моральна шкода відшкодовується страховиком у разі заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого. Зважаючи на те, що позивачу як власнику транспортного засобу не було завдано шкоду здоров`ю, а лише завдано матеріальний збиток транспортному засобу, правові підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди відсутні.

07.02.2023 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якій зазначив, що не погоджується з твердженням відповідача щодо відсутності правових підстав для стягнення з нього як страховика різниці між сплаченою сумою матеріального збитку та сумою, визначеною у висновку, оскільки сторони дійшли згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування. Дані доводи та посилання на правові позиції, викладені у постановах суду касаційної інстанції, не відповідають положенням чинного законодавства, оскільки законодавством прямо встановлено обов`язок відшкодування матеріального збитку страховиком в межах обов`язкового страхового ліміту відповідальності.

Досягнення згоди на етапі, коли потерпілий не знав та не міг знати про обсяги понесених збитків, не свідчить про повне виконання страховиком свого обов`язку.

Зважаючи на те, що сума матеріального збитку менша за суму обов`язкового ліміту відповідальності страховика, то вона підлягає відшкодуванню відповідачем як страховиком, а не винною особою.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися, про причини неявки суд не повідомили, заяву про відкладення розгляду справи до суду не подали.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи до суду не надав. У відзиві на позов не заперечував проти розгляду справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін та їх представників, зважаючи на наступне.

Згідно п. 3 ст. 2 ЦПК основними засадами (принципами) цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

На необхідності забезпечення розгляду справи протягом розумного строку зазначено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 129 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Вирішуючи питання щодо розгляду справи по суті, суд приймає до уваги те, що межі перенесення розгляду справи не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка учасників справи та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Враховуючи необхідність забезпечення розумних строків розгляду справи, ту обставину, що справа перебуває в провадженні суду з 06.07.2021 року, сторони обізнані про перебування в провадженні суду справи, в численні судові засідання не з`явилися, скористалися правом подачі відзиву на позов та відповіді на відзив, не подавали до суду клопотання про відкладення розгляду справи, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для відкладення судового засідання, зважаючи на що розглядає справу по суті за відсутності сторін та їх представників.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.

19.02.2021 року в м. Харкові по вул. Клочківській, 117 відбулася ДТП за участю транспортного засобу «Citroen C4», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керування ОСОБА_2 , та транспортним засобом «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП транспорті засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.03.2021 року ОСОБА_3 у зв`язку із вказаною ДТП визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 , який експлуатує транспортний засіб «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_2 , на час ДТП була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/4297451. Ліміт страхового відшкодування становив 100 000,00 грн., франшиза 2 600,00 грн.

Позивач звернулася до ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» з повідомленням про ДТП.

З акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 02.03.2021 року вбачається, що представником ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» проведено огляд пошкодженого транспортного засобу «Citroen C4», державний номерний знак НОМЕР_1 , за результатом огляду встановлений характер пошкоджень. Огляд проведений та акт складений в присутності представника власника пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_2 , підписаний останнім без зауважень.

Відповідно до складеної ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» 02.03.2021 року ремонтної калькуляції № 21-0398214 вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу запчастин становить 20 431,68 грн.

10.03.2021 року ОСОБА_1 на ім`я голови правління ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» подано заяву щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування, в якій ОСОБА_1 підтвердила, що між нею як потерпілим та ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» як страховиком досягнуто згоду про розмір страхового відшкодування, який складає 16 830,00 грн. Зазначений розмір страхового відшкодування розраховано на підставі розрахунку AUDATEX та з урахуванням передбаченого розміру франшизи 2 600,00 грн., застосування коефіцієнту фізичного зносу та інших вимог, що передбачені ЗУ ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування, визначений у цій заяві, відповідає волевиявленню ОСОБА_1 та викладений без стороннього примусу.

Зі змісту зазначеної заяви щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування вбачається, що ОСОБА_1 не наполягала на проведенні експертизи пошкодженого транспортного засобу.

ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» здійснено на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 16 830,00 грн.

З метою ремонту транспортного засобу «Citroen C4», державний номерний знак НОМЕР_1 , позивач звернувся до ФОП ОСОБА_4 , який займається технічним обстеженням та ремонтом транспортних засобів.

За результатом огляду пошкодженого в результаті ДТП транспортного засобу «Citroen C4», державний номерний знак НОМЕР_1 , ФОП ОСОБА_4 виставлено рахунок на оплату на загальну суму 39 900,00 грн.

31.01.2021 року ОСОБА_1 з метою відшкодування завданої шкоди позивачем звернулася до ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» з заявою про страхове відшкодування різниці між розміром завданої внаслідок ДТП шкоди та здійсненою страховою виплатою.

ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» відмовлено у задоволенні заяви з підстави досягнення між сторонами згоди щодо розміру та способу здійснення страхового відшкодування та сплати страховиком узгодженої суми страхового відшкодування в розмірі 16 830,00 грн.

Зважаючи на відмову ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» у сплаті страхового відшкодування в повному розмірі та встановлення дійсного розміру спричинених ДТП матеріальних збитків ОСОБА_1 ініційовано проведення незалежної оцінки розміру майнового збитку, заподіяного у зв`язку з пошкодженням автомобіля, за результатами якого судовим експертом ННЦ «ІСЕ ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» складено висновок щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу «Citroen C4», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Відповідно до висновку експерта № 7872 від 20.04.2021 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Citroen C4», державний номерний знак НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП, що сталося 19.02.2021 року, складає 46 472,21 грн.

Дослідивши матеріали справи, викладені доводи сторін та їх представників, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, зважаючи на наступне.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, ЦК України, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно із абз. 2 ч. 1 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди.

Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком замість завдавача шкоди. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону та ст. 1191 ЦК України, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоду.

Пунктом 2.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Указана норма кореспондується зі статтею 999 ЦК України, якою встановлено, що до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

У спорах пов`язаних із відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальними, а цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Пунктом 33.1.4 ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).

Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Як було зазначено вище, завдання потерпілому шкоди внаслідок ДТП особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди).

Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (у договірному зобов`язанні ним є страховик).

Згідно з п. 36.1 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо за рахунок потерпілої особи (її представника), то сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком.

Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

У даній справі судом встановлено, що ОСОБА_1 подано до ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, 02.03.2021 року проведено огляд пошкодженого транспортного засобу та складено між останніми акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість).

10.03.2021 року ОСОБА_1 підписано заяву щодо погодження розміру страхового відшкодування, адресовану голові правління ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ». За змістом вказаної заяви, ОСОБА_1 погодилася з розміром страхового відшкодування в сумі 16 830,00 грн., на проведенні експертизи пошкодженого транспортного засобу «Citroen C4», державний номерний знак НОМЕР_1 , не наполягала.

Встановлено та не заперечується сторонами, що ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» перераховано на картковий рахунок ОСОБА_1 суму коштів в розмірі 16 830,00 грн. в якості узгодженого страхового відшкодування.

Зазначене свідчить про те, що ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» та ОСОБА_1 дійшли згоди про розмір страхового відшкодування, що підтверджується заявою позивача про страхове відшкодування та відповідає вимогам ст. 30, п. 34.4 ст. 34 та п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

ОСОБА_1 скористалася своїм правом звернення безпосередньо до страховика та отримала страхове відшкодування, а ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» забезпечило реалізацію права позивача на отримання страхового відшкодування у розмірі погодженого зі страховою.

Зважаючи на наявність заяви про страхове відшкодування із погодженим сторонами розміром страхового відшкодування, підстави для задоволення позову в частині стягнення зі страховика на користь позивача страхового відшкодування, що розраховане на підставі експертного висновку від 20.04.2021 року, зробленого судовим експертом на замовлення позивача, відсутні.

Факт перерахування ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі, погодженому між ними, свідчить про виконання страховиком свого зобов`язання з виплати страхового відшкодування та про відмову потерпілого від одержання відшкодування в більшому розмірі.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду у справі № 333/2096/17 (провадження № 61-20343св18) від 10.06.2020 року та № 569/13697/15-ц (провадження № 61-5424св18) від 21.03.2018 року.

Посилання позивача на висновок експертного дослідження, зроблений на його замовлення, вже після проведення представником страховика огляду пошкодженого транспортного засобу, складення відповідного акту, ремонтної калькуляції, узгодження та сплати суми страхового відшкодування в розмірі 16 830,00 грн., не спростовує необхідність застосування наведених вище норм права і не вказує на те, що ОСОБА_1 відмовилася від своєї заяви, яка в силу ч. 1 ст. 202 ЦК України є правочином, тобто дією особи, спрямованої на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому згідно з ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину).

Ураховуючи наведене, зважаючи на встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що страхова компанія під час вирішення питання про виплату страхового відшкодування у першу чергу керується ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Звертаючись із заявою до страховика про виплату страхового відшкодування, позивач визначив розмір такого відшкодування, вказавши його у заяві, тобто погодився на відшкодування страховою компанією збитків саме у заявленому розмірі.

Таким чином, підстави для задоволення позову в частині стягнення з ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди, заподіяної у зв`язку з ДТП, грошової суми в розмірі 29 642,21 грн., відсутні.

Зважаючи на те, що позивні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди є похідними від позовних вимог про відшкодування майнової шкоди, заподіяної у зв`язку з ДТП, суд також відмовляє у їх задоволенні.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 3 088,98 грн., то вони також не підлягають задоволенню, зважаючи на наступне.

Відповідно до п. 34.2 та 34.3. ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

З досліджених матеріалів справи вбачається, що згідно акту огляду транспортного засобу ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» направило свого представника до місцезнаходження пошкодженого транспортного засобу 02.03.2021 року, за результатом огляду складено відповідну ремонтну калькуляцію, що свідчить про дотримання страховиком вимог п. 34.2 та 34.3. ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Як було зазначено вище, страховик має право здійснювати виплату без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягали на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Зважаючи на зазначене, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження, відсутні.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Оцінюючи інші доводи та аргументи позивача, викладені у позові та відповіді на відзив, суд керується практикою Європейського суду з прав людини, який вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 01 травня 2023 року.

Суддя О.В. Орос