ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 631/989/19 Номер провадження 22-ц/814/824/23Головуючий у 1-й інстанції Пархоменко І.О. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Дряниці Ю.В.,

суддів: Пилипчук Л.І., Бутенко С.Б..

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 поданої в її інтересах представником адвокатом Мякотою Тетяною Миколаївною на рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 14 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області про визнання дій неправомірними, визнання права на земельну частку (пай),-

в с т а н о в и в :

У вересні 2019 року адвокат Мякота Т.М. в інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області про визнання дій неправомірними, визнання права на земельну частку /пай/.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ОСОБА_2 був прийнятий в члени колгоспу ім. Щорса Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області 01 вересня 1990 року (протокол № 11 від 05.11.1990 року). 18 лютого 1994 року колгосп ім. Щорса перейменований в КСП ім. Щорса.

23 жовтня 1995 року позивач виключений з членів КСП за власним бажанням (протокол № 64 від 30.10.1995 року), що підтверджується записами в трудовій книжці в розділі членство колгоспі.

Паювання земель колективного сільськогосподарського підприємства ім. Щорса проводилось у 1994 році. Державні акти серії ХР-21-57-000202 та серії ХР -21-57-000203 на право колективної власності на землю КСП ім. Щорса, були видані 17 травня 1994 року на підставі рішення XV сесії XXI скликання Нововодолазької районної ради народних депутатів від 31 березня 1994 року.

ОСОБА_2 не був включений до списку громадян - членів КСП, Додатку № 1 до Державних актів серії ХР-21- 57-000202 та серії ХР -21-57-000203.

Представник позивача зазначає, що ОСОБА_2 стало відомо що він не включений до списку членів КСП, які мають право на земельну частку /пай/ у в вересні 1996 року, оскільки такі списки не оприлюднювались.

ОСОБА_2 неодноразово звертався до КСП ім. Щорса, СВК ім. Щорса із заявами про включення його до списку осіб, які мають право на земельну частку /пай/ у землі колективної власності КСП ім. Щорса. Заява була розглянута на загальних зборах членів КСП, проте сертифікат на право на земельну частку /пай/ виданий не був. Згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку /пай/ сертифіката на право на земельну частку /пай/ на ім`я ОСОБА_2 не зареєстровано. У додатках до державних актів - списків громадян - членів КСП ім. Щорса ОСОБА_2 включений не був.

Позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, просив визнати неправомірним не включення ОСОБА_2 , члена КСП ім. Щорса, до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства ім.. Щорса, Додатку № 1 до Державних актів серії ХР- 21-57-000202 та серії ХР -21-57-000203 на право колективної власності на землю колективного сільськогосподарського підприємства ім. Щорса. Визнати за ОСОБА_2 право на земельну частку/пай/ у землі, яка перебуває у колективній власності реформованого КСП ім. Щорса Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області розміром 4,82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі /на місцевості/.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 04 лютого 2021 року замінено позивача ОСОБА_2 правонаступником, а саме, ОСОБА_1 .

Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 14 вересня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області про визнання дій неправомірними, визнання права на земельну частку /пай/ відмовлено.

Рішення оскаржив представник позивача, подавши апеляційну скаргу, у доводах якої посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справ,просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У доводах апеляційної скарги посилається на те, що в обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 були надані докази, які в повній мірі підтверджували право позивача на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності реформованого КСП ім. Щорса та включення його до додаткового списку осіб - членів КСП, які мають право на земельну частку (пай).

Вказує, що в порушення приписів пунктів 1 та 2 Указу Президента України від 08.08.1992 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» до списку громадян - членів КСП, Додатку № 1 до Державних актів на право колективної власності на землю КСП ім. Щорса позивач включений не був, про що він дізнався у вересні 1996 року, оскільки такі списки не підлягали оприлюдненню та звернувся до загальних зборів КСП ім. Щорса із заявою про включення його до списку.

Рішенням загальних зборів членів КСП ім. Щорса від 25.12.1996 позивача було включено в додатковий список членів КСП ім. Щорса, які мають право на земельну частку (пай). Проте протягом шести років з 1996 року по грудень 2022 року списки осіб - членів КСП, які мають право на земельну частку (пай) уточнювалися, до списків вносилися зміни.

Зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення по справі правомірно встановлено право позивача на земельну частку (пай) у землі КСП ім. Щорса, проте висновок суду щодо неприйняття до уваги виписки з протоколу загальних зборів членів КСП ім. Щорса від 25.12.1996 щодо включення в додатковий список членів КСП ім. Щорса, які мають право на земельну частку (пай), для отримання сертифікатів на право на земельну частку (пай) та участі у паюванні земель членів КСП ім. Щорса, в який був включений позивач ОСОБА_2 , є незаконним.

Вказує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про сплив позовної давності, оскільки паювання земель КСП ім. Щорса мало місце у 1994 році, позивач працював у вказаному КСП на момент проведення розпаювання, проте суд не надав належної правової оцінки тривалості паювання земель у КСП ім. Щорса та заходам, які вживав ОСОБА_3 для захисту свого порушеного права, та неправильно застосував до спірних правовідносин наслідки пропуску позовної давності за нормам ЦК УРСР 1963 року.

Вважає, що судом першої інстанції невірно визначений початок перебігу строку позовної давності за нормами ЦК УРСР 1963 року, не враховано, що право позивача було порушено у 2002 році, а тому застосуванню до спірних правовідносин підлягають норми ЦК України 2003 року.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Місцевим судом встановлено, що з 01.09.1990 23.10.1995 ОСОБА_2 був членом колгоспу ім.. Щорса на підставі протоколу № 11 від 05.11.1990 року, що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 в розділі членство у колгоспі.

З копії Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 25 липня 2016 року за № 22115967 вбачається, що правонаступником Колективного сільськогосподарського підприємства імені Щорса є Сільськогосподарський виробничий кооператив імені Щорса

Як вбачається з листа Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області від 20 квітня 2017 року вих. № 02-32/1013, паювання земель КСП імені Щорса проводилось у 1994 році.

Державний акт на право колективної власності на землю серія ХР № 21-00-000203 видано Нововодолазькою селищною радою народних депутатів Нововодолазького району Харківської області.

Списки громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є Додатком 1 до Державних актів серії ХР-21-57-0002002 та серії ХР-21-57-000203 на право колективної власності на землю, прізвища, ім`я, по батькові ОСОБА_2 не містять.

Розпорядженням голови Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області від 19 грудня 2002 року за № 379 «Про виділення в натурі земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право приватної власності на землю» затверджено погоджену у встановленому законом порядку технічну документацію по передачі земельних часток (паїв) в натурі реформованого КСП імені Щорса; дозволено виділити земельні частки (паї) в натурі згідно проекту організації території реформованого КСП імені Щорса та видати державні акти на право приватної власності на землю з визначенням цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (згідно додатку).

У додатку до розпорядження голови Нововодолазької райдержадміністрації від 19.12.2002 № 379, що містить список громадян, яким виділено земельні частки (паї) в натурі згідно проекту організації території реформованого КСП ім. Щорса Нововодолазької селищної та Ордівської сільської рад, дані відносно ОСОБА_2 відсутні.

Згідно інформації Відділу Держгеокадастру у Нововодолазькому районі Харківської області Головного управління Держгеокадастру у Харківській області у листі від 03 квітня 2017 року вих. № 29-20-0.23,26-20/117-17 до списку громадян - членів КСП імені Щорса Нововодолазького району Харківської області ОСОБА_2 не включений, в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) реформованого КСП імені Щорса сертифікат не зареєстрований. Розмір земельної частки (паю) по вказаному підприємству становить 4,82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартість земельної частки (паю) на час паювання складала 16920 гривень 00 копійок.

За інформацією Відділу у Нововодолазькому районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області у листі від 24 травня 2019 року вих. № 29-20-0.23,26-129/117-19, протоколи загальних зборів пайовиків - членів реформованого КСП імені Щорса Нововодолазького району Харківської області, додаткові списки членів КСП імені Щорса, які мають право на земельну частку (пай), за період з 1994 року по 2002 року у Відділі відсутні.

24 березня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Нововодолазької РДА Харківської області з заявою, у якій посилаючись на те, що він працював та був членом КСП імені Щорса Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області з 01.09.1990 року по 23.10.1995 року, просив видати йому сертифікат на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП імені Щорса Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області.

Листом за підписом голови Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області вих. № 02-32/1013 від 20 квітня 2017 року ОСОБА_2 було повідомлено про неможливість видачі сертифікату з підстав відсутності його прізвища у списку громадян - членів реформованого КСП імені Щорса й зареєстрованого сертифіката на право на земельну частку (пай) реформованого КСП імені Щорса, а також запропоновано звернутися до суду за захистом порушених прав.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 за № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» та Земельного кодексу України у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, право особи на земельну частку (пай) виникає за наявності трьох умов: одержання КСП державного акта на право колективної власності на землю, перебування такої особи в членах КСП на час передачі державного акта та включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності не землю.

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього - додатка до державного акта на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку.

У такому випадку особа має звернутися до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай) в КСП.

На спірні правовідносини поширюється позовна давність - строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу шляхом пред`явлення позову.

За загальним правилом статті 76 ЦК Української РСР, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Порівняльний аналіз термінів «довідалася» та «могла довідатися», що містяться в статті 76 ЦК УРСР, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права й саме із цієї причини не звернувся по його захист до суду, недостатньо, тому позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 81 ЦПК України про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Така правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постанові ВСУ від 22.02.2017 № 6-17цс17, постанові ВС від 15.01.2020 у справі № 200/19766/16-ц, постанові ВП ВС від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що право на позов у ОСОБА_2 виникло ще у 1994 році, з часу видачі КСП ім. Щорса державних актів на право колективної власності на землю, доказів іншого позивачем не надано та поважних причин пропуску більше, ніж на 20 років, строку позовної давності не доведено.

Доводи апеляційної скарги не спростовують факту обізнаності ОСОБА_2 про свої права у межах строку позовної давності.

Копія виписки з протоколу загальних зборів членів КСП ім. Щорса від 25 грудня 1996 року, яка належним чином не засвідчена, не відповідає вимогам статті 95 ЦПК України та не заслуговує на увагу суду.

Крім того, така виписка не доводить факту поновлення прав позивача загальними зборами членів КСП шляхом включення до списку - додатку до Державного акта на право колективної власності на землю та не звільняє його від обов`язку цікавитись станом своїх прав.

Відповідно до пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року правила цього Кодексу про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред`явлення яких, установлений законодавством, що діяло раніше, не закінчився до набрання чинності зазначеним Кодексом.

Згідно статей 71, 80 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час виникнення правовідносин, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки, закінчення строку позовної давності до пред`явлення позову є підставою для відмови в позові.

Відповідно до статті 75 ЦК УРСР позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін, разом з тим така заява представника відповідача - Нововодолазької районної державної адміністрації наявна у матеріалах справи (т. 1 а. с. 31).

Оскільки строк для звернення позивача до суду за захистом своїх прав сплинув до 01 січня 2004 року, колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для застосування до спірних правовідносин норм чинного ЦК України та відхиляє в цій частини доводи апеляційної скарги представника позивача, які ґрунтуються на власному тлумаченні початку перебігу позовної давності, не пов`язаному з моментом порушення прав позивача внаслідок не включення його до списку громадян - членів КСП, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю.

Розпорядження голови Нововодолазької райдержадміністрації від 19.12.2002 № 379 про виділення в натурі земельних часток (паїв) реформованого КСП ім. Щорса та видачу державних актів на право приватної власності на землю стосується реалізації прав власників сертифікатів на право на земельну частку (пай), який ОСОБА_2 не видавався, тому не включення його до списку осіб, яким виділені земельні частки (паї) в натурі, не свідчить про виникнення у ОСОБА_2 права на позов лише у 2002 році, як зазначає в апеляційній скарзі представник позивача.

Доказів на підтвердження включення ОСОБА_2 до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, що додається до державного акту суду не надано.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що позивача неправомірно не включили до списків осіб, які мали право на земельну частку (пай) при розпаюванні земель КСП ім. Щорса, проте він пропустив строк позовної давності для звернення до суду з позовом, оскільки право на позов у позивача виникло ще у 1994 році, а саме з 17 травня 1994 року (дата отримання КСП імені Щорса державних актів на право колективної власності на землю).

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що з часу видачі державного акта на право колективної власності на землю позивач, як член колгоспу, міг дізнатися про порушення свого права та звернутися до суду, поважних причин пропуску строку позовної давності, який сплинув за 20 років до подання ним цього позову, суду не доведено.

При цьому суд з дотриманням норм процесуального права встановив фактичні обставини справи, дав їм належну правову оцінку та правильно застосував норми матеріального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення не впливають, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 поданої в її інтересах представником адвокатом Мякотою Тетяною Миколаївною - залишити без задоволення.

Рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 14 вересня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ю. В. Дряниця

Судді : Л. І. Пилипчук

С.Б. Бутенко