ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
01 серпня 2023 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Соловей Г.В.,
з участю секретаря Гапонюк І.В.,
за участю представника позивача Карташкіної Н.В.,
за участю представника Фастівської міської ради Шатківського О.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастів Київської області цивільну справу за позовом Керівника Фастівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Фастівської міської ради, Комунального некомерційного підприємства Фастівської міської ради «Фастівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину,-
17.03.2023 року Керівник Фастівської окружної прокуратури Сенюк О.В. в інтересах держави в особі Фастівської міської ради, КНП ФМР «Фастівська БЛІЛ» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, посилаючись, на те, що вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08.11.2022 року, відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Відповідно до обставин, встановлених вироком, 20.10.2019 року ОСОБА_1 перебуваючи поблизу кафе «Бістро» на пл. Привокзальна, 44 у м. Фастів, діючи умисно, ножем, який був у нього з собою, наніс один прямий удар в область живота потерпілого ОСОБА_2 , завдавши йому фізичного болю та спричинивши тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-ріжучого поранення. У зв`язку з чим, потерпілий перебував на лікуванні в КНП ФМР «Фастівська БЛІЛ». Загальна сума затрачених лікарнею коштів становить 4830,24 грн, яка станом на 02.03.2023 року ОСОБА_1 не відшкодована, що стало підставою звернення до суду.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.05.2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05.06.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті.
В судове засідання представник позивача не з`явився, через канцелярію суду надішла заява від представника, в якій остання позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, справу розглянути в їх відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
В судове засідання представник Фастівської міської ради не з`явився, через канцелярію суду надали клопотання про розгляд справи в їх відсутність.
В судове засідання представник КНП ФМР «Фастівська БЛІЛ» не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлялись вчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі.
В судове засідання відповідач не з`явився, повідомлявся вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, зокрема і шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Фастівського міськрайонного суду Київської області, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило.
У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З врахуванням положень ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.
При розгляді справи, судом встановлено, що вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08.11.2022 року, відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
Відповідно до обставин, встановлених вироком, 20 жовтня 2019 року близько 12 години 25 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи поблизу кафе «Бістро» на пл. Привокзальна, 44 у м. Фастові Київської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вирішив заподіяти шкоду здоров`ю ОСОБА_2 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_1 відразу після цього за вказаною адресою, з метою спричинення тілесних ушкоджень, не маючи умислу на позбавлення життя, керуючись мотивом припинення протиправної, на його думку, поведінки ОСОБА_2 , діючи умисно, ножем, який був у нього з собою, наніс один прямий удар в область живота потерпілого, завдавши йому фізичного болю та спричинивши тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-ріжучого поранення передньої черевної стінки зліва з ушкодженням парієнтальної очеревини зліва, великого сальника в проекції поперечно-ободової кишки, товстої кишки, гематоми брижі товстої кишки, які відповідно до висновку експерта № 356/д від 22.11.2019 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.
В судовому засіданні по розгляду кримінального провадження, ОСОБА_1 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до листа генерального директора КНП ФМР «Фастівська БЛІЛ» від 02.03.2023 року № 01-06/158, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував у хірургічному відділенні КНП ФРР «Фастівська ЦРЛ» з 20.10.2019 року по 28.10.2019 року (8 л/д), вартість лікування склала 4830,24 грн. Вартість лікування за один л/д становила 477,90 грн.
Згідно зі ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року.
Пунктом 3 та 4 Порядку передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу.
Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.
Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.
У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами.
Стягнені в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.
Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 липня 1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» звернуто увагу судів на те, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні.
За загальним правилом для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи. Неправомірною поведінкою можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою; вина завдавача шкоди.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем, внаслідок вчиненого кримінального правопорушення заподіяно шкоду, внаслідок чого лікувальним закладом проведено лікування потерпілих осіб. Вказане відповідно до наведених вище норм є підставою для відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на лікування потерпілих від злочину осіб
За правилами ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Небажання відповідача надавати докази, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору при подачі позову, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 2684,00 грн.
Керуючись ст. 4,12,81,82,89,141,265,268,280-284 ЦПК України, на підставі ст.15,16, 1206 ЦК України, суд
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож.: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 2684,00 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Головуючий суддя Г.В.Соловей