Справа № 210/1406/23
Провадження № 2/202/1915/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

02 серпня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Мачуського О.М.

за участю секретаря судового засідання Карасьової Г.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну прізвища дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про зміну прізвища дитини, в якому просить змінити прізвище неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на прізвище матері « ОСОБА_4 ».

В обґрунтування позову зазначено, що сторони з 12.07.2014 року по 13.07.2020 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 21.08.2021 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_5 , при реєстрації якого позивач обрала прізвище чоловіка - « ОСОБА_4 ». Після цього позивач вирішила змінити прізвище дочки та звернулась з цим питанням до відповідача, однак отримала усну відмову останнього. Водночас, позивач вважає таку відмову безпідставною, оскільки чималий час після розірвання шлюбу відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини та не приймає участі у вихованні.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області справу за позовною заявою ОСОБА_1 передано за підсудністю до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 травня 2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито в порядку загального позовного провадження.

Правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України щодо подачі відзиву на позовну заяву, відповідач не скористався.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач не з`явилась, натомість подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що з 12.07.2014 року позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 13 липня 2020року по справі № 234/8326/20.

Під час шлюбу у сторін народилась дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 11 січня 2019 року Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Як зазначає позивач, після розірвання шлюбу, дитина проживає разом з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та не приймає участі у її вихованні.

Дані обставини в ході розгляду справи по суті не опорювались та не спростовані відповідачем.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , 21 серпня 2021 року Краматорським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), зареєстровано шлюб, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , актовий запис № 599.

Згідно ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Преамбулою, ст.ст. 5, 9 Конвенції про права дитини встановлено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточені, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Держава поважає відповідальність, права і обов`язки батьків належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення прав дитини і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються, держава поважає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками підтримувати на регулярній основі відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Статтями 141, 142 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

Частиною 1 статті 28 ЦК України визначено, що фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Відповідно до статті 145 СК України, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Частиною п`ятою статті 148 СК України передбачено, що у разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.

Тлумачення частини п`ятої статті 148 СК України, здійснене Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у постанові від 15 серпня 2018 року у справі № 759/3363/16, дозволяє зробити висновок, що при вирішенні спору між батьками щодо зміни прізвища дитини приймаються до уваги різні обставини, які мають свідчити про те, що зміна прізвища дитини відповідає її інтересам. До них відноситься: виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини; інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища дитини її інтересам. Тобто інтереси дитини є пріоритетним і визначальним для вирішення спору щодо зміни прізвища дитини.

Отже при вирішенні справи про зміну прізвища дитини необхідно також враховувати відносини, які існують між дитиною та її батьками, в тому числі й з тим із батьків, хто проживає окремо.

Якщо той із батьків, хто має спільне з дитиною прізвище і проживає окремо від дитини, зберігає з нею близькі стосунки і продовжує брати участь у її вихованні, то не є доцільним сприяти відчуженню між батьком і дитиною, зокрема, шляхом зміни прізвища.

Вирішуючи справу, суд встановив, що сторони при складенні актового запису про народження доньки самостійно та добровільно визначили прізвище дитини.

Постанова Верховного Суду від 30 березня 2020 року у справі № 759/5739/18 та постанова Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 599/596/17 містять висновки про те, що позивач має довести належними і допустимими доказами факт свідомого та умисного непіклування відповідача про фізичний, духовний розвиток їх дитини, а також те, що зміна прізвища дитини на прізвище матері буде відповідати найкращим інтересам дитини.

У справах зі спорів щодо зміни прізвища дитини узагальнений та формальний підхід є неприпустимим. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

Аналізуючи наведене, визначившись з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, враховуючи, що зміна прізвища буде відповідати найкращим інтересам дитини, суд доходить висновку, що вимоги ОСОБА_1 , є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Позивачем були понесені витрати на оплату судового збору у розмірі 1073,60 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у відповідності до ст. 141 КПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1073,60 гривень.

Керуючись положеннями Сімейного Кодексу України, ст.ст. ст.ст. 4,13,141,259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну прізвища дитини задовольнити.

Змінити прізвище малолітньої ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Краматорську Донецької області, з « ОСОБА_8 » на «Лаврова».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 (адреса: АДРЕСА_2 ) судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1073,60 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М.Мачуський