Справа № 232/5635/12
Провадження № 22-ц/801/92/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач:Голота Л. О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 рокуСправа № 232/5635/12м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),

суддів Денишенко Т. О., Рибчинського В. П.,

за участю секретаря судового засідання Різник Д. С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 справу за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), на дії та рішення державного виконавця,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 28.10.2022 року, постановлену у складі судді Романюк Л.Ф., в приміщенні суду в м. Вінниці, повний текст ухвали складено 01.11.2022 року, -

в с т а н о в и в :

23.09.2022 року засобами поштового зв`язку Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (далі - ТОВ «Брайт Інвестмент»), за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (далі Перший ВДВС у м. Вінниці ЦЗМУМЮ (м. Хмельницький)), звернулось у суд зі скаргою на дії та рішення державного виконавця.

Скарга мотивована тим, що постановою про закінчення виконавчого провадження ВП 57656901 від 30.07.2021 року, винесеної державним виконавцем Першого ВДВС у м. Вінниці ЦЗМУМЮ (м. Хмельницький) Гоменюком М. П., закінчено на підставі п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження та зазначено, що станом на 30.07.2021 року вимоги виконавчого листа № 323/5635/12 від 21.05.2013 року, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області виконані у повному обсязі. Зазначено, що стягнення державним виконавцем проводилось у гривневому еквіваленті, що станом на 05.12.2012 року складає 94116,94 грн. Заборгованість за кредитним договором в сумі 11774,92 долара США у постанові державного виконавця навіть не була зазначена.

Кошти до ТОВ «Брайт Інвестмент» за виконавчим провадженням № 57656901 не надходили. Державний виконавець був зобов`язаний під час примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення суду, керуватися положеннями Закону України «Про виконавче провадження», оскільки між стягувачем та боржником існувало валютне грошове зобов`язання і заборгованість за кредитним договором була стягнута судом також в іноземній валюті.

Проте, державним виконавцем було проведено стягнення у гривневому еквіваленті, що станом на 05.12.2012 року складає 94116,94 грн., а не сума в іноземній валюті 11774,92 долара США, що підлягає сплаті у гривнях, яка визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу.

За таких обставин, вимоги виконавчого листа виконані не у повному обсязі, а частково.

Виходячи з наведеного, ТОВ «Брайт Інвестмент» просило суд:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Першого ВДВС у м. Вінниці ЦЗМУМЮ (м. Хмельницький) Гоменюка М. П. щодо закінчення виконавчого провадження № 57656901.

- визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Першого ВДВС у м. Вінниці ЦЗМУМЮ (м. Хмельницький) Гоменюка М. П. від 30.07.2021 року про закінчення виконавчого провадження № 57656901.

- зобов`язати Перший ВДВС у м. Вінниці ЦЗМУМЮ (м. Хмельницький) відновити виконавче провадження №57656901.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.10.2022 року в задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ТОВ «Брайт Інвестмент» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про задоволення скарги.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції залишено поза увагою, що рішенням суду стягнуто борг в іноземній валюті із зазначенням офіційного курсу НБУ у національній валюті України. Виконання за виконавчим листом повинно бути здійснене в іноземній валюті.

У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана сума у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Подібна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.07.2020 року у справі № 296/10217/15-ц.

Державний виконавець допустив порушення частини третьої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просять залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Перший ВДВС у м. Вінниці ЦЗМУМЮ (м. Хмельницький) у відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на її необґрунтованість, просить залишити скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

У судове засідання сторони не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином.

Докази повідомлення заявника містяться в матеріалах справи на аркушах 131, 132 зворот.

27.07.2023 року на адресу Вінницького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , про відкладення розгляду справи на іншу дату, оскільки представник буде перебувати у відпустці з 01 по 21 серпня 2023 року.

Суд апеляційної інстанції, ознайомившись із заявою, дійшов висновку про відмову в її задоволенні, оскільки перебування у відпустці представника боржників, завчасно повідомленого про дату та час судового засідання, не є підставою для відкладення судового засідання, оскільки боржники не були позбавленні можливості залучити до участі у справі іншого представника. (Постанова КЦС ВС від 10.01.2023р № 753/17628/19).

Крім цього, колегія суддів враховує встановлений статтею 371 ЦПК України строк розгляду апеляційної скарги, а також те, що представником боржника не заявлено клопотання про продовження строку розгляду справи.

02.08.2023 року на електронну адресу Вінницького апеляційного суду надійшла заява старшого державного виконавця Геворгян А. про відкладення розгляду справи у зв`язку з службовою необхідністю, яка не містить електронного цифрового підпису, що не відповідає вимогам частини восьмої статті 43 ЦПК України, згідно якої, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника).

Клопотання державного виконавця не сформоване у системі «Електронний суд», а надійшло до суду апеляційної інстанції електронною поштою, не підписане електронним цифровим підписом заявника. На даний час порядок використання електронного цифрового підпису урегульований Законом України «Про електронні довірчі послуги», який набрав чинності 07.11.2018 року .

За наведених обставин відсутні підстави вважати, що клопотання державного виконавця, як процесуальний документ оформлене відповідно до вимог чинного законодавства України, тому така заява про відкладення розгляду справи, у відповідності до вимог п. 4 ст. 183 ЦПК України підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

У справі встановлено наступні обставини.

У Першому ВДВС у м. Вінниці ЦЗМУМЮ (м. Хмельницький) перебувало на виконанні виконавче провадження № 57656901, яке було відкрите на підставі виконавчого листа № 232/5635/12, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області від 21.05.2013 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним поговором в сумі 11774,92 дол. США, що станом на 05.12. 2012 року складає 94116, 94 грн. /а. с. 15-17/.

Згідно договору № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020 року, право вимоги за кредитним договором №07/МК 2С08.ЦВ-840 від 16.01.2008 року, укладеного між ПАТ КБ «Надра» та позичальником ОСОБА_1 , поручителем ОСОБА_2 , перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» /а. с. 10-13/. Первісний кредитор ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», згідно договору №GL48N718070_blank_01, про відступлення прав вимоги від 30.09.2020 року, відступив права вимоги на користь ТОВ «Брайт Інвестмент», разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковим договорами (угодами), договорами поруки, договорами про внесення змін, змінами доповненнями, що є невід`ємними частинами /а. с. 7-9/.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.07.2022 року у справі № 232/5635/12, яка залишена без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 12.09.2022 року, заяву ТОВ «Брайт Інвестмент» задоволено та замінено сторону кредитора (стягувача) з ПАТ «КБ «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника: ТОВ «Брайт Інвестмент» по цивільній справі № 232/5635/12.

Постановою ВП 57656901 від 30.07.2021 року, винесеної державним виконавцем Першого ВДВС у м. Вінниці ЦЗМУМЮ (м. Хмельницький) Гоменюком М. П., закінчено виконавче провадження на підставі п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та зазначено, що станом на 30.07.2021 року вимоги виконавчого листа № 323/5635/12 від 21.05.2013 року, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області виконані у повному обсязі. Зазначено, що стягнення державним виконавцем проводилось у гривневому еквіваленті, що станом на 05.12.2012 року складає 94116,94 грн. /а. с. 18/.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець діяв у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом, відповідно до вимог статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» та виконував рішення суду за змістом зазначеним у резолютивній частині. У свою чергу стягувач не звертався до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Проте, зазначений висновок суду першої інстанції зроблено за неповного з`ясування обставин справи, з порушенням норм процесуального права, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

Відповідно до статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Десятиденний строк для оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця встановлений також статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 123 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 листопада 2022 року по справі № 761/38464/20 (провадження № 61-7465св22) зазначено, що: «перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод».

У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 466/948/19 вказано, що з`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

Розглядаючи скаргу ТОВ «Брайт Інвестмент» по суті, суд першої інстанції в порушення норм процесуального права не з`ясував, чи дотримано товариством строк звернення до суду зі скаргою, встановлений статтею 449 ЦПК України.

У справі встановлено, що ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» згідно договору №GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги від 30.09.2020 року, відступило права вимоги на користь ТОВ «Брайт Інвестмент», разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковим договорами (угодами), договорами поруки, договорами про внесення змін, змінами доповненнями, що є невід`ємними частинами /а. с. 7-9/.

Отже, з 30.09.2020 року, відповідно до вимог ч. 2 ст. 55 ЦПК України усі дії, вчинені до вступу правонаступника, стали обов`язковими для ТОВ «Брайт Інвестмент» так само, як вони були обов`язкові і для особи, яку він замінив.

Обов`язком стягувача/правонаступника стало і дотримання вимог ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», яка визначає права і обов`язки сторін та інших учасників виконавчого провадження, серед яких і обов`язок сторони невідкладно, непізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю, серед іншого, і про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій.

Відповідно до п. 5 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про зміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому ч. 5 ст. 15 цього Закону.

Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язанні сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (п. 3 постанова Пленуму № 6 від 07.02.2014 року).

Провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід`ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі.

Не дотримуючись вищезазначених норм, а також в порушення вимог ст. 44 ЦПК України ні первісний стягувач, а ні його правонаступник - ТОВ «Брайт Інвестмент» із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у суд до 10.11.2021 року ( заява про заміну стягувача у виконавчому листі) (пройшло близько 1 року після вибуття попереднього стягувача) не зверталися. / т.1 а.с. 64-65/

Постанова про закінчення виконавчого провадження ВП 57656901 на підставі п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесена державним виконавцем Першого ВДВС у м. Вінниці ЦЗМУМЮ (м. Хмельницький) Гоменюком М. П. - 30.07.2021 року.

Таким чином, на час винесення державним виконавцем спірної постанови саме від належного виконання ТОВ «Брайт Інвестмент», як правонаступника стягувача, своїх прав та обов`язків залежала їх можливість скористатися своїм правом на ознайомлення із постановою державного виконавця, її отримання та оскарження.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить висновку, що про своє порушене право ТОВ «Брайт Інвестмент», як правонаступник стягувача повинен був дізнатися та міг дізнатися при добросовісному користуванні своїми процесуальними правами та обов`язками саме 30.07.2021 року (день винесення постанови).

Твердження ТОВ «Брайт Інвестмент» про те, що до 12.09.2022 року товариство не було замінено у судовому порядку на нового стягувача, тому було позбавлено права отримувати належну інформацію по виконавчому провадженню, отримувати довідки/постанови/листи тощо для подальшого звернення до суду, оскаржувати дії, рішення та бездіяльність державного виконавця, а тому стягувач дізнався про порушення своїх прав 12.09.2022 року (набрання законної сили судовим рішенням про заміну сторони стягувача на правонаступника), відтак строки подачі скарги на дії та рішення державного виконавця не було пропущено товариством, колегія суддів вважає необґрунтованими, адже набрання законної сили судовим рішенням про заміну сторони стягувача на правонаступника не є підставою для обчислення з цієї дати десятиденного строку для подання скарги на дії та рішення державного виконавця.

Крім того, та обставина, що сторону стягувача змінено на його правонаступника ухвалою суду від 07.07.2022 року, яка набула законної сили на підставі постанови Вінницького апеляційного суду від 12.09.2022 року, на думку колегії не є свідченням того, що про своє порушене право скаржник дізнався та міг дізнатися лише на етапі судового розгляду заяви про заміну правонаступника, оскільки даними судовими рішеннями було захищене та відновлене право заявника, яке існувало у нього з 30.09.2020 року.

Зі скаргою ТОВ «Брайт Інвестмент» звернулось у суд на дії, рішення державного виконавця 27.09.2022 року, тобто більш як через 1 рік 1 місяць з дня закінчення виконавчого провадження.

Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Окрім цього, ТОВ «Брайт Інвестмент» скаргу на дії та рішення державного виконавця подано з пропуском десятиденного строку також й з моменту набуття товариством статусу стягувача (12.09.2022 року), так як скаргу подано до суду (23.09.2023 року), тобто на одинадцятий день.

Враховуючи, що строк звернення до суду зі скаргою на дії, рішення державного виконавця є процесуальним, колегія суддів приходить висновку, що він може бути поновлений за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

Клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення зі скаргою на дії та рішення державного виконавця товариство не подавало до суду, оскільки вважало, що строк звернення із скаргою ними пропущено не було, однак заявником не було враховано, що питання про поновлення строку на подання скарги є прерогативою суду, який при вирішенні даного питання має виходити з того, що у законодавстві не міститься переліку поважних причин, а їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

У постанові від 20.06.2023 року у справі № 633/408/18(14-86цс22) Велика Палата Верховного Суду заначила висновок відповідно до якого, у кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень, тощо, суд має встановити, якого саме результату позивач хоче досягнути унаслідок вирішення спору. Суд розглядає справи у межах заявлених вимог, але зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом. Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально.

Зі змісту скарги вбачається, що зазначаючи окремими вимогами скарги і визнання неправомірними дій державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження № 576569001 і зобов`язання державною виконавчою службою відновити виконавче провадження, стягувач мав на меті визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, тим самим продублювавши свої вимоги, не зазначаючи інших дій державного виконавця, які б вважав неправомірними і які не були наслідком винесення спірної постанови.

Таким чином, колегія суддів приходить висновку, що строк звернення до суду із скаргою на дії, рішення державного виконавця, встановлений вимогами ст. 449 ЦПК України пропущений заявником щодо усіх вимог скарги.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з наведеного, ухвала місцевого суду підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про залишення скарги без розгляду, оскільки ТОВ «Брайт Інвестмент» пропущено строк на подання скарги, а клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення зі скаргою стягувачем не заявлено.

Залишення скарги без розгляду не перешкоджає ТОВ «Брайт Інвестмент» повторно звернутися до суду з відповідною скаргою та клопотанням про поновлення пропущеного строку із зазначенням поважності причин його пропуску.

Щодо розподілу судових витрат.

Беручи до уваги положення частини тринадцятої статті 141, підпункт в пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, колегія суддів вважає, що оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення скарги, скасування ухвали суду першої інстанції та прийняття нового судового рішення про залишення скарги без розгляду, відтак судові витрати понесені стягувачем при поданні апеляційної скарги розподілу не підлягають та їх слід залишити за ТОВ «Брайт Інвестмент».

Керуючись ст. 126, ч. 5 ст. 258,статтями 260, 367, 374, 377, ч.2 ст. 381, 389, 390, 447, 449, 451 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 28.10.2022 року у даній справі скасувати та прийняти нове судове рішення.

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), на дії та рішення державного виконавця залишити без розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: Т. О. Денишенко

В. П. Рибчинський