Справа № 274/4840/22
Провадження № 2/0274/18/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"26" квітня 2023 р. м. Бердичів

БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого судді - Хуторної І.Ю.,

з участю секретаря Дерманської О.В.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області, місцезнаходження

про визнання права власності на 1/4 частину квартири в порядку спадкування за законом

в с т а н о в и в:

1. Описова частина

13.09.2022 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати за нею право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позовна заява ОСОБА_1 обґрунтована тим, що у зв`язку з тим, що частку померлого у ОСОБА_4 у його квартирі не визначено, позивачці нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину квартири.

Відзив на позовну заяву не надходив. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов визнали.

Заяви, клопотання, процесуальні дії

Ухвалою від 28.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, у справі відкрито загальне позовне провадження. У Бердичівській державній нотаріальній конторі витребувано належним чином завірену копію спадкової справи № 488/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Ухвалою від 27.03.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання сторони не з`явилися, позивака та відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду направили заяви, з проханням справу слухати за їх відсутності.

2. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом

На підставі долучених до справи доказів встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Бердичеві помер ОСОБА_4 (а.с. 14).

З матеріалів спадкової справи до майна померлого ОСОБА_4 вбачається, що спадкоємицею за законом першої черги, яка прийняла спадщину є його дружина ОСОБА_1 . Інші спадкоємці відсутні.

Постановою № 532/02-31 від 29.06.2022 державний нотаріус Бердичівської державної нотаріальної контори Денисенко Г.А. відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири АДРЕСА_1 після ОСОБА_4 через те, що частка померлого у праві спальної сумісної власності не визначена.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Норми права, які застосовані судом

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Як визначено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як визначено ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном ( ч.1 ст. 317 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За положеннями статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної і (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової власності або на праві спільної сумісної власності.

У відповідності до ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, її спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної вільності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.95 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності"передбачає що частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

За правилами ст. 1226 ЦК України частка у справі спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Висновки суду

Дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов необхідно задовольнити, із таких підстав.

За загальним правилом частки співвласників у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно є рівними. Іншого, щодо часток чотирьох співвласників у праві на квартиру АДРЕСА_1 судом не встановлено.

За такого, оскільки позивачка позбавлена можливості в нотаріальній конторі отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно після ОСОБА_4 , зважаючи, що частки у майні, що належить на праві спільної сумісної власності є рівними, позовні вимоги належить задовольнити та за ОСОБА_1 визнати право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 областів порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Розподіл судових витрат

Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується ч.9 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково, незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи, що спір виник не з протиправних дій відповідачів, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення.

Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач 1: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач 2: ОСОБА_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач 3: Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області, місцезнаходження за адресою: м. Бердичів, пл. Центральна, 1, .

Повний текст рішення складено 28.04.2023.

Суддя: І.Ю. Хуторна