Справа № 147/1276/22
Провадження № 2/147/68/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2023 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борейко О. Г. ,

із секретарем Подолян Т. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, у приміщенні суду в смт Тростянець Гайсинького району Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2022 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовна заява мотивована тим, що 22 червня 1999 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб. За час перебування у шлюбі малолітніх чи неповнолітніх дітей у них немає, донька вже доросла та самостійна. Фактично подружні відносини між сторонами припинилися давно. Будь-які спроби в свій час примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та подружні обов`язки. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам. Враховуючи наведені вище обставини ОСОБА_1 просить розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 19 грудня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, однак у прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Додатково зазначила, що позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « ОСОБА_3 ».

Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів.

Судом встановлено, що 22.06.1999 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був зареєстрований шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області, за актовим записом №1037. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - « ОСОБА_3 », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 (а.с. 3).

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

В силу статей 24, 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя вправі припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбу не допускається.

Такі положення національного законодавства України відповідають статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Частина 1 статті 105 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них.

Відповідно до ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Суд не може примусити позивача зберегти сім`ю, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідач позов визнала та не заперечує проти розірвання шлюбу.

Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вбачає можливим прийняти визнання позову відповідачем.

З огляду на позицію позивача щодо неможливості зберегти сім`ю, визнання позову відповідачем, суд вважає необхідним шлюб розірвати не вживаючи заходів для примирення.

Суд переконаний, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, за таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

З оглядку на вказані положення, а також враховуючи небажання відповідача змінювати набуте при реєстрації шлюбу прізвище на дошлюбне, суд вважає за можливе залишити відповідачу прізвище " ОСОБА_3 ".

Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст.141 ЦПК України.

За змістом ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на сторону відповідача.

Враховуючи те, що позивач не просить стягувати з відповідача понесені ним судові витрати, суд дійшов висновку, що судові витрати варто залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 104-115 СК України, ст. 13, 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області, за актовим записом №1037.

Після розірвання шлюбу, прізвища сторін залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до або через відповідні суди, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя О. Г. Борейко