Справа №443/100/23
Провадження №2/443/175/23
РІШЕННЯ

іменем України

28 квітня 2023 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

за участю секретаря судових засідань Кушнір М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади села Вибранівка в особі Ходорівської міської ради Львівської області про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом, в якому просить: визнати за нею, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , право на земельну частку (пай) на території Вибранівської сільської ради, площею 2,34 умовних кадастрових гектари, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №070461/192 від 31.05.1997 року, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №143 від 19.03.1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай) за №5; визнати за нею, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , право на земельну частку (пай) на території Вибранівської сільської ради, площею 2,32 умовних кадастрових гектари, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №070235/29 від 22.05.1997 року, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №143 від 19.03.1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай) за №283.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивачки ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, входило право на земельну частку (пай) на території Вибранівської сільської ради, площею 2,34 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №070461/192 від 31.05.1997 року. Згідно довідки Ходорівської міської ради №457 від 09.12.2022 року, ОСОБА_3 була прописана і постійно проживала в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день смерті ОСОБА_3 в даному будинку був зареєстрований і проживав син ОСОБА_2 , який здійснював догляд за хворою матір`ю, займався її похороном. У виконкомі Вибранівської сільської ради від імені ОСОБА_3 заповіту не посвідчено. Зазначає, що крім ОСОБА_2 , спадкоємцем першої черги спадкування за законом була позивачка, однак вона спадщину не прийняла у жоден із способів, передбачених законом, а чоловік покійної - ОСОБА_4 помер значно швидше, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 постійно проживав із своєю матір`ю ОСОБА_3 на час її смерті, не заявляв про відмову від спадщини, а тому фактично її прийняв, вступивши в управління та володіння спадковим майном, однак юридично своїх спадкових прав він не оформив.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер брат позивачки ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну частку (пай) на території Вибранівської сільської ради, площею 2,32 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №070235/29 від 22.05.1997року. Також у склад спадщини увійшло право на земельну частку пай на території Вибранівської сільської ради площею 2,34 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №070461/192 від 31.05.1997 року, що він фактично успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_3 , але юридично не оформив своїх спадкових прав. Згідно довідки Ходорівської міської ради №458 від 09.12.2022 року, ОСОБА_2 дійсно був зареєстрований в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спільно з ним на день його смерті була зареєстрована і проживала: сестра ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Стверджує, що ОСОБА_2 власної сім`ї не мав, а тому найближчим його родичом була позивачка, яка постійно проживала із братом на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, а тому на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається такою, що її прийняла, проте юридично не оформила своїх спадкових прав.

09.01.2023 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу з метою юридичного оформлення спадщини після смерті брата ОСОБА_2 , однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у неї оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що знаходяться на території Вибранівської сільської ради, що належали померлому і є спадковим майном.

За таких обставин позивачка змушена звертатися до суду з позовними вимогами про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 16.01.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 20.02.2023 року в порядку витребування доказів зобов`язано Жидачівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в особі керівника, в строк до 21 березня 2023 року надати до Жидачівського районного суду Львівської області належним чином завірену копію актового запису про народження ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в с.Вибранівка Жидачівського району Львівської області.

02.03.2023 року начальником Жидачівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) надіслано копію актового запису про народження №23 від 29.09.1953 р. на гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , складений виконавчим комітетом Вибранівської сільської ради, Жидачівського району Львівської області.

Ухвалою від 28.03.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, однак від представника позивача - адвоката Яременка І.О. надійшла заява, згідно якого просить розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача - Ходорівської міської ради Львівської області у судове засідання не з`явився, згідно поданого відзиву повідомляє про відсутність на час розгляду даної справи у суді інформації, яка була б підставою щодо заперечення позовних вимог, а також просить розглянути справу без участі їхнього представника.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини і вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.8).

Згідно свідоцтва про шлюб виданого повторно серія НОМЕР_2 , 27.04.1974 року у с.Вибранівка, Жидачівського району Львівської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.9).

Як видно із акту про народження №23 від 29.09.1953 року, виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_9 (а.с.35).

Як вбачається з копії паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.6на звороті), остання зареєстрована за адресою: с.Вибранівка, Жидачівський район, Львівська область, з 12.02.1980 року.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивачки ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 , виданим повторно Жидачівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 13.11.2019 року (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, входило право на земельну частку (пай) на території Вибранівської сільської ради, площею 2,34 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №070461/192 від 31.05.1997 року (а.с.17).

Згідно довідки Ходорівської міської ради №457 від 09.12.2022 року, ОСОБА_3 була прописана і постійно проживала в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день смерті ОСОБА_3 в даному будинку був зареєстрований і проживав син ОСОБА_2 , який здійснював догляд за хворою матір`ю, займався її похороном. У виконкомі Вибранівської сільської ради від імені ОСОБА_3 заповіту не посвідчено. В управління спадковим майном в шестимісячний строк з дня смерті ОСОБА_3 вступив син ОСОБА_2 (а.с.12).

Оскільки заповіту ОСОБА_3 не залишала, то спадкування відбулося за законом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК України (1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, спадкоємців за заповітом і за законом.

Стаття 529 ЦК УРСР 1963 року визначає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Судом встановлено, що крім ОСОБА_2 , спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 була позивачка, оскільки чоловік ОСОБА_3 - ОСОБА_4 помер швидше за дружину, а саме ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 (а.с.10).

Згідно ст.549 ЦК УРСР 1963 року, діями, що свідчать про прийняття спадщини є: фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Судом також встановлено, що позивач спадщину після смерті матері не прийняла у жоден із передбачених законом способів, що підтверджується витягом із спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №70664785 від 17.11.2022 року, де відсутня інформація про зареєстровані спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с.13).

Натомість, брат позивачки - ОСОБА_2 проживав із своєю матір`ю - ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, не заявляв про відмову від спадщини, та вступивши в управління та володіння спадковим майном, а тому на підставі ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, вважається таким, що прийняв спадщину, проте юридично не оформив своїх спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер брат позивачки ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_5 , виданим повторно Жидачівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 13.11.2019 року (а.с.14).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну частку (пай) на території Вибранівської сільської ради, площею 2,32 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №070235/29 від 22.05.1997року (а.с.17).

Також у склад спадщини увійшло право на земельну частку пай на території Вибранівської сільської ради площею 2,34 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №070461/192 від 31.05.1997 року, що він фактично успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_3 , але юридично не оформив своїх спадкових прав.

Згідно довідки Ходорівської міської ради №458 від 09.12.2022 року, ОСОБА_2 дійсно був зареєстрований в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спільно з ним на день його смерті була зареєстрована і проживала: сестра ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 . У Вибранівській сільській раді заповіт від ОСОБА_2 не посвідчувався. В управління спадковим майном в шестимісячний строк з дня смерті ОСОБА_2 вступила його сестра ОСОБА_1 , яка займалася похороном брата, забрала особисті речі померлого (а.с.15)

Оскільки заповіту ОСОБА_2 не залишав, то спадкування відбулося за законом.

Як вбачається із витягу з спадкового реєстру №70664751 від 17.11.2022 року, відсутня інформація про зареєстровані спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.16).

Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Судом на підставі досліджених письмових доказів у справі встановлено, що єдиним спадкоємцем другої черги за законом, після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 була тільки позивачка, як спадщину після смерті свого брата прийняла, оскільки постійно проживала із ним на час відкриття спадщини та не відмовлялася від неї, проте юридично не оформила своїх спадкових прав, що підтверджується витягом з спадкового реєстру №70664751 від 17.11.2022 року, де відсутня інформація про зареєстровані спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.16).

З метою оформлення права власності на спадкове майно, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва.

Однак, листом-відповіддю приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Посацькою А.О. №03/02-31 від 09.01.2023 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з тим, що у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на майно, яке вона має намір успадкувати (а.с.20).

Вирішуючи даний спір суд виходить з такого.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268 - 1270 ЦК України. За змістом ст. 392 ЦК України, належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно.

Статтею 1297 ЦК України, встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у вигляді втрати права на спадщину.

Водночас, згідно з роз`ясненнями, викладеними Міністерством юстиції України у своєму листі № 19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна», зазначено, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності, на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Крім того, п.37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Наведене, з урахуванням зазначених вище норм ЦК України, а також позицій Пленуму Верховного Суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дає обґрунтовані підстави вважати, що позивач має право на звернення до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування за законом щодо спадкового майна.

Враховуючи зазначені норми ЦК України, роз`яснення постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7та листа ВССУ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту порушеного права, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ в нотаріальному порядку, право власності спадкоємця на спадкове майно оспорюється або не визнається іншою особою.

Позивач стверджує, що Сертифікати на право на земельну частку пай на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_2 втрачено, що відповідачем не заперечується.

Доказом того, що покійна ОСОБА_3 отримала право на середню земельну частку (пай), маючи Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №070461/192 від 31.05.1997 року, реєстраційний номер 572, площа земельної ділянки - 2,34 умовних кадастрових гектарів, та покійний ОСОБА_2 отримав право на середню земельну частку (пай), маючи Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №070235/29 від 22.05.1997 року, реєстраційний номер 283, площа земельної ділянки - 2,32 умовних кадастрових гектарів, підстава для видачі сертифікатів: розпорядження Жидачівської РДА від 19.03.1997р. №143, є довідка Відділу №5 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 30.11.2022 року (а.с.17).

Інші правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності або право користування земельними ділянками для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Жидачівського району за вищезазначеними фізичними особами у відділі не зареєстровано.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Пунктами 4.15, 4.18 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкодавця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Отже, відсутність факту офіційного визнання перешкоджає належному володінню користуванню та розпорядженню успадкованим майном, створює умови правової невизначеності речових прав позивача. При цьому, в даному випадку, нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Вибранівської сільської ради, Жидачівського району Львівської області.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 315, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , право на земельну частку (пай) на території Вибранівської сільської ради, площею 2,34 умовних кадастрових гектари, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №070461/192 від 31.05.1997 року, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №143 від 19.03.1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай) за №572.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , право на земельну частку (пай) на території Вибранівської сільської ради, площею 2,32 умовних кадастрових гектари, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №070235/29 від 22.05.1997 року, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №143 від 19.03.1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай) за №283.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя С.І Сливка