Дата документу 15.03.2023 Справа № 333/5834/20
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 333/5834/20 Пр. № 22-ц/807/261/23 Головуючий у 1-й інстанції Холод Р.С. Повний текст рішення складено 17.06.2022 року. Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Подліянової Г.С.,

за участі секретаря Камалової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК», правонаступником якого є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЕНС БАНК», Національний банк України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 , про захист порушеного права споживача фінансових послуг, визнання кредитного договору №0706/0108/45-001 від 17.01.2008 року таким, що укладений з недодержанням письмової форми

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеним позовом (т.с. 1 а.с. 1-5), в якому просила визнати кредитний договір №0706/0108/45-001 від 17.01.2008 року, укладений між ОСОБА_1 в якості позичальника та ВАТ «Сведбанк» в якості кредитодавця, правонаступником якого є АТ «АЛЬФА-БАНК», таким, що укладений з недодержанням письмової форми.

В обґрунтування свого позову позивач зазначала, що 17 січня 2008 року між нею та ВАТ «Сведбанк» в особі директора Запорізького відділення №1 АКБ «ТАС - Комерцбанк» Рибкою К.В., який діяв на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Швецовою О.С. та зареєстрованої в реєстрі під № 786 від 08.11.2007 року, правонаступником якого станом на 20 жовтня 2020 року є АТ «АЛЬФА БАНК», було укладено кредитний договір № 0706/0108/45-001 від 17.01.2008 року (далі - кредитний договір) про надання позивачу 65 000 доларів США під 12,50 % річних на строк до 17.01.2024 року на споживчі потреби позичальника.

Частина 2 статті 207 ЦК України передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до вимог Закону України від 02.10.1992 року № 2657- ХІІ «Про інформацію» документ - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Критеріями встановлення ознак офіційного документа є наступне:

1) документ має бути складено, видано чи посвідчено відповідною особою в межах її професійної чи службової компетентності за визначеною формою та належними реквізитами.

2) зафіксована в такому документі інформація повинна мати юридично значущий характер - підтверджені чи засвідчені нею конкретні події або факти мають спричиняти чи бути здатним спричинити наслідки правового характеру у вигляді виникнення, зміни або припинення певних прав та/або обов`язків.

Невідповідність документа хоча б одному з наведених критеріїв перешкоджає визнання його офіційним.

Одним із класів управлінської документації, що забезпечує організацію процесів управління, є організаційно-розпорядча документація. Реквізити організаційно-розпорядчої документації та порядок їх розташування визначаються ДСТУ 4163- 2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів».

Згідно п.15 Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, місцевих органах виконавчої влади, АР Крим, що затверджена Постановою Кабінету Міністрів України № 1242 від 30.11.2012 року: документ повинен містити обов`язкові для певного його виду реквізити, що розміщуються в установлено порядку, а саме: найменування установи, назву виду документа, дату, реєстраційний індекс документа, заголовок до тексту, текст, підпис.

Детальний аналіз вказаних додатків №1 та №2 до кредитного договору свідчить про недотримання кредитодавцем (банком) вимог щодо оформлення кредитного договору.

Згідно з положеннями постанови Правління Національного банку України від 10.05.2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» п.3.2: кредитний договір має містити графік платежів (згідно зі строковістю, зазначено у договорі, - щомісяця, щокварталу тощо) у разі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача за кожним платіжним періодом з урахуванням даних, передбачених у додатку до цих Правил. У графіку платежів має бути докладно розписана сукупна вартість кредиту за кожним платіжним періодом.

Наявні у позивача (позичальника за кредитним договором) примірники кредитного договору, додатків №1 та №2 до кредитного договору, які є невід`ємними його частинами, не містять усіх реквізитів офіційних документів.

1) Кредитний договір № 0706/01-8/45-001 від 17.01.2008 року:

- не містить підпису представника Запорізького вiддiлення №1 ВАТ «Сведбанк»;

- підпис особи, яка підписала кредитний договір від імені ВАТ «Сведбанк» не скрiплена печаткою Запорізького вiддiлення №1 ВАТ «Сведбанк». Слід зазначити, що згiдно з протоколом №1 вiд 03.01.2008 року, Рішенням Правління ВАТ «Сведбанк» затверджено Положення про Запорізьке відділення №1 ВАТ. Відповідно до п.1.4 Офiцiйне найменування вiддiлення: Запорізьке відділення №1 ВАТ «Сведбанк».

Згідно до п. 1.10 вказаного положення вiддiлення має печатку із своїм повним офіційним найменуванням та штампів.

Окрім того слід зазначити, що Рішенням Позачергових Загальних зборiв акцiонерiв вiд 15 жовтня 2007 року Акцiонерний комерційний банк змінив своє найменування на ВАТ «Сведбанк». З огляду на наведене, вважаємо, що кредитний довір підписано особою на те, не уповноваженою.

Необхідно зазначити, що текст вказаного кредитного договору не містить посилань про наявність додатків №1 та №2 до нього.

2) Додаток №1 до кредитного договору № 0706/0108/45-001 вiд 17.01.2008 року: бюлетень продукту «Кредит на купівлю житлової нерухомостi на вторинному ринку» Для мережі «ТАС-Банк»:

- не мiстить назви посади, прізвища, ініціалів особи, яка підписала документ;

- вiдсутнi дати складання та підписання документа;

- підпис представника банку не скріплена печаткою структурного підрозділу банку.

Слід зазначити, що як вбачається з вказаного додатку №1 позичальник ОСОБА_1 підписала цей додаток №1 20.11.2009 року, а не 17.01.2008 року, про що свідчить дата підписання поставлена особисто ОСОБА_1 . Окрім того, необхідно зазначити, що вказаний додаток надруковано на аркуші «Сведбанк».

3) Додаток №2 до кредитного договору № 0706/0108/45-001 від 17.01.2008 року: розрахунок орієнтовної сукупної вартості кредиту.

Містить пiдпис директора Запорiзького вiддiлення №1 АТ «Сведбанк» (публічне) ОСОБА_3 , пiдпис якого не скрiплена печаткою цього відділення.

Слід зазначити, що Рішенням Позачергових Загальних зборiв вiд 30 квітня 2009 року у зв`язку з приведенням статуту ВАТ «Сведбанк» у відповідність до норм Закону України «Про акціонерні товариства» змінено найменування на ПАТ «Сведбанк».

Вiдповiдно до листа Національного банку України № 20-0007/57652 вiд 05.11.2019 року ОСОБА_3 був призначений на посаду в.о. директора Запорізького відділення ПАТ «Сведбанк» 23.07.2009 року, а звільнений 16.03.2010 року.

З огляду на викладене, можливо зробити такі висновки, а саме:

1. На момент укладання кредитного договору № 0706/0108/45-001 вiд 17.01.2008 року сторонами не було узгоджено усі істотні вимоги, а саме: ціна кредиту, так як сторони не узгодили суму абсолютного збільшення суми кредиту, реальну відсоткову ставку.

2. Кредитний договір №0706/0108/45-001 від 17.01.2008 року укладено з недодержанням письмової форми кредитного договору в розумінні того, що 17.01.2008 року кредитний договiр пiдписано не уповноваженою особою ВАТ «Сведбанк», додатки №1 та №2, були узгоджені 20.11.2009 року, а не 17.01.2008 року.

Таким чином, на думку позивача, кредитний договір № 0706/0108/45-001 від 17.01.2008 року, укладений між ОСОБА_1 та ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є АТ «АЛЬФА-БАНК», необхідно визнати таким, що укладений з недодержанням письмової форми.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Холода Р.С. (т.с. 1 а.с. 26).

Ухвалою суду першої інстанції від 23 жовтня 2020 року (т.с. 1 а.с. 27) провадження у цій справі відкрито в порядку загального позовного провадження.

У грудні 2020 року від відповідача АТ «Альфа-Банк» надійшло клопотання про застосування позовної давності у цій справі (т.с. 1 а.с. 57-58), в якій останнє просило застосувати до вимог ОСОБА_1 позовну давність та відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 червня 2022 року (т.с. 3 а.с. 10-17) у задоволенні позову ОСОБА_1 у цій справі відмовлено.

У червні 2022 року від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 надійшла заява про виправлення описок у вищезазначеному судовому рішенні (т.с. 3 а.с. 26), в якій останній встановив, що суд першої інстанції допустив описки та помилки у тексті судового рішення, а саме:

- відсутня нумерація сторінок судового рішення;

- у преамбулі не зазначено РНОКПП третьої особи ОСОБА_2 ;

- у другому абзаці вступної частини не невірно зазначено прізвище директора Запорізького відділення №1 АКБ «ТАС-Комерцбанк»;

- у третьому абзаці вступної частини невірно зазначено дату підписання додатку №1 до кредитного договору: замість 17.01.2008 року вказано судом - 17.02.2008 року;

- в четвертому абзаці вступної частини невірно зазначено дату підписання додатку №2 до кредитного договору №0706/0108/45-001: замість 17.01.2008 року вказано 17.03.2008 року;

- судом не зазначено у тексті повного судового рішення відомості, що надані представником банку у відзиві. У відзиві представником банку зазначено, що справа №333/5976/17 була розглянута Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя і стороною у цій справі є громадянин Переверзєв, а не ОСОБА_1 ;

- жодний аркуш тексту повного судового рішення не містить реквізитів реєстраційної позначки, а саме: прізвище судді, дати та часу внесення судового рішення до ЄДРСР.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду визначено суддю суду першої інстанції Холода Р.С. (т.с. 3 а.с. 27).

У липні 2022 року від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 надійшли зауваження щодо протоколів судових засідань (т.с. 3 а.с. 35-36), які стосуються неналежного оформлення копії рішень у справі, а саме:

- ухвали суду першої інстанції від 17.05.2022 року, рішення суду першої інстанції від 03.06.2022 року, повного тексту рішення суду першої інстанції від 03.06.2022 року;

- довідки помічника судді, яка не містить усіх необхідних реквізитів;

- відсутності відомостей у ЄДРСР щодо рішення суду від 03.06.2022 року;

- відсутності ухвали суду про призначення на 12-00 08.08.2022 року судового засідання;

- несвоєчасного повідомлення судом першої інстанції учасників справи на судове засідання, яке відбулось 03.06.2022 року.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 липня 2022 року (т.с. 3 а.с. 51) у задоволенні зауважень представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 у цій справі відмовлено.

У судовому засіданні 14 липня 2022 року (протокол судового засідання, т.с. 3 а.с. 61-62) представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 заявлено усний відвід головуючому судді Холоду Р.С.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2022 року (т.с. 3 а.с. 64-66) заявлений представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 відвід головуючого судді Холоду Р.С. у цій справі визнано необґрунтованим, дану ухвалу передано до канцелярії суду першої інстанції для визначення автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї заяви про відвід головуючого судді Холода Р.С. у цій справі визначено суддю суду першої інстанції Тучкова С.С. (т.с. 3 а.с. 67).

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2022 року (т.с. 3 а.с. 68) у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 про відвід головуючого судді Холода Р.С. у цій справі відмовлено повністю.

У судовому засіданні 10 серпня 2022 року (протокол судового засідання, т.с. 3 а.с. 82-83) позивачем ОСОБА_1 заявлено усний відвід головуючому судді Холоду Р.С.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 серпня 2022 року (т.с. 3 а.с. 86-88) у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Холода Р.С. у цій справі відмовлено.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2022 року (т.с. 3 а.с. 100-102) заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 про виправлення описок у рішенні суду першої інстанції у цій справі задоволено частково.

Внесено виправлення в описову, мотивувальну та резолютивну частини рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.06.2022 року у цій справі, вірно вказавши:

-РНОКПП третьої особи ОСОБА_2 « НОМЕР_1 »;

-дату підписання додатку №1 до кредитного договору №0706/0108/45-001 від 17.01.2008 року - «17.01.2008 року» замість «17.02.2008 року»;

-дату підписання додатку №2 до кредитного договору №0706/0108/45-001 від 17.01.2008 року - «17.01.2008 року» замість «17.03.2008 року»;

-прізвище представника Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» - «Ременюк Т.О.» замість « ОСОБА_5 »;

-назву документа - «Постанова Правління Національного банку України від 10.05.2007 року №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації Споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» замість «Постанова НБУ №168 від 10.05.2007 року»;

-індекси місць проживання сторін у справі у вступній та резолютивних частинах та вважати вказане рішення вірним.

У задоволенні інших вимог представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (т.с. 3 а.с. 105-118) просила рішення суду першої інстанції у цій справі скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кримську О.М. та Маловічко С.В. (т.с. 3 а.с. 130).

В автоматизованому порядку суддею Кочетковою І.В. у цій справі замінено суддю Кримську О.М. у зв`язку із тривалою відпусткою останньої (т.с. 3 а.с. 140-141).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 20 вересня 2022 року (т.с. 3 а.с. 163), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду (т.с. 3 а.с. 163 а), з урахуванням навантаження судді-доповідача та колегії суддів апеляційного суду (в Запорізькому апеляційному суді працює фактично 16 суддів, з яких 12 суддів складають судді судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень).

Відповідачі Акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК» (т.с. 3 а.с. 187-199) та Національний Банк України (т.с. 3 а.с. 200-218б) надали апеляційному суд відзиви на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі.

Третя особа - ОСОБА_2 не скористалась своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

В автоматизованому порядку суддею Подліяновою Г.С. у цій справі замінено суддю Маловічко С.В. у зв`язку із тривалою відпусткою останньої (т.с. 3 а.с. 243-244).

Ухвалою апеляційного суду (т.с. 3 а.с. 245) розгляд цієї справи призначено в режимі відеоконференції в порядку задоволення клопотання відповідача Національного Банку України (т.с. 3 а.с. 219-241).

Розгляд цієї справи, призначений апеляційним судом на 30 листопада 2022 року, не відбувся та був відкладений в режимі відеоконференції (т.с. 4 а.с. 11-13), в порядку задоволення усного клопотання представника відповідача Національного банку України (ухвала т.с. 4 а.с. 27).

У судовому засіданні 25 січня 2023 року (т.с. 4 а.с. 80-81) ухвалою апеляційного суду (т.с. 4 а.с. 82, 87) залучено у цій справі АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЕНС БАНК» (), адреса: 03150 м. Київ вул. Велика Васильківська, 100, як правонаступника відповідача - АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АЛЬФА - БАНК» (), у зв`язку із чим розгляд цієї справи по суті справи відкладено.

Ухвалою апеляційного суду (т.с. 4 а.с. 120) залишено без задоволення письмові зауваження представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 щодо протоколу засідання від 25 січня 2023 року у цій справі (т.с. 4 а.с. 116-119).

У березні 20123 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 подав апеляційному суду через канцелярію заяву про долучення до справи додаткових матеріалів (т.с. 4 а.с. 128-168).

У дане судове засідання належним чином повідомлена апеляційним судом, у тому числі через свого представника, що узгоджується із вимогами ст. 130 ч. 5 ЦПК України, третя особа ОСОБА_2 не з`явилась, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістила, клопотання про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавала.

За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю третьої особи ОСОБА_2 за присутності представника останньої адвоката Горського А.О. (т.с. 1 а.с. 109), позивача ОСОБА_1 , представника останньої ОСОБА_4 (т.с.1 а.с. 136), представника АТ «СЕНС БАНК» - адвоката Ременюк Т.О. (т.с. 4 а.с. 79), представника відповідача Національного Банку України Бірюк І.В. (т.с. 4 а.с. 92-106,остання в режимі відоконференції).

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши у даному судовому засіданні доповідь судді-доповідача, пояснення всіх учасників цієї справи, що з`явились, у тому числі представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 , який у тому числі на запитання апеляційного суду зазначав, що сторона позивача не оспорює той факт, що рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя в іншій цивільній справі, яким було відмовлено ОСОБА_1 у визнанні вищезазначеного кредитного договору недійсним, набрало законної сили, оскільки ОСОБА_1 в апеляційному порядку дійсно не оскаржувалось, на той час він ще не був представником ОСОБА_6 , перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 374 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п.1).…змінити рішення (п.2).

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 376 ЦПК України підставами для …зміни рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (ст. 376 ч. 4 ЦПК України).

В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд, першої інстанції, правильно відмовляючи у задоволенні позову позивача у цій справі, правильно керувався ст. ст. ст.ст. 4, 10, 12, 13, 58, 76, 81, 82, 141, 212, 265 ЦПК України, ст. 261 ЦК України, ЗУ «Про захист прав споживачів» та правильно виходив із необхідності відмови у цій справі у позові позивача ОСОБА_1 до:

- до відповідача АТ «АЛЬФА-БАНК» (правонаступником якого на стадії розгляду цієї справи апеляційним судом стало АТ «СЕНС БАНК» (зміна назви, ухвала апеляційного суду від 25 січня 2023 року т.с. 4 а.с. 87) саме через необґрунтованість, у тому числі з посиланням на обставини, встановлені рішенням суду в іншій цивільній справі ЄУН № 333/5976/1 за участю тих самих осіб, яке набрало законної сили (т.с. 1 а.с. 88-101), та, відповідно, відсутність підстав для застосування позовної давності в якості окремої підстави для відмови у позові позивача до цього відповідача у цій справі за клопотанням останнього у суді першої інстанції (т.с. 1 а.с. 57-58);

- до відповідача Національного Банку України, оскільки останній є неналежним відповідачем у цій справі, так як судом першої інстанції було правильно встановлено, що у своєму позові у цій справі ОСОБА_1 не вказує про порушення з боку НБУ та не зазначає будь-якої вимоги до вказаного відповідача, також судом першої інстанції не було встановлено жодних порушень НБУ у правовідносинах з позивачем.

Проте, встановлення деяких конкретних фактичних обставин та висновків суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні у цій справі в мотивувальній його частині підлягають уточненню апеляційним судом, та, відповідно, мотивувальна частина останнього підлягає зміні в редакції цієї постанови.

Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що фактично у цій справі позивач ОСОБА_1 заявила майже з тих самих правових підстав відносно того самого кредитного договору, але інші позовні вимоги, ніж в іншій цивільній справі ЄУН № 333/5976/17 (т.с. 1 а.с. 88-101), тому суд першої інстанції правильно розглянув ці вимоги позивача у цій справі саме по суті, підстави для закриття провадження у цій справі за клопотанням відповідача АТ «АЛЬФА-БАНК» (т.с. 1 а.с. 84-86) на підставі ст. 255 ч. 1 п. 3 ЦПК України дійсно відсутні (ухвала суду першої інстанції від 23.03.2021 року т.с. 1 а.с. 225), однак, суд першої інстанції міг покласти в основу у цій справі вищезазначені обставини, встановлені вищезазначеним рішенням суду в іншій справі, які у цій справі мають преюдиційне значення відносно позивача ОСОБА_1 , відповідачів АТ «АЛЬФА-БАНК», правонаступником якого є АТ «СЕНС БАНК», та Національного банку України, які були також учасниками в іншій вищезазначеній справі, і доказуванню у загальному порядку повторно у цій справі не підлягають.

Оскільки, положеннями ч. 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у … цивільній … справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року в справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17) зроблено висновок, що преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта.

Щодо письмової форми кредитного договору

Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що 04.10.2018 року рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя було ухвалено рішення в іншій цивільній справі ЄУН № 333/5976/17 (т.с. 1 а.с. 88-101) за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОМЕГА БАНК», треті особи: Публічне акціонерне товариство «ДЕЛЬТА-БАНК», Публічне акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК», Національний банк України про захист права споживача, визнання кредитного договору недійсним. Вказане рішення суду не було оскаржено і воно набуло законної сили.

Цим рішенням суд в іншій справі встановив окремі факти та обставини, на які посилалися сторони у цій справі, а саме:

-«…17 січня 2008 року Відкрите акціонерне товариство Сведбанк, яке виступає правонаступником Акціонерного комерційного байку «ТАС-Комерцбанк» в особі директора Запорізького відділення № 1 АКБ "ТАС-Комерцбанк" Рибки Костянтина Віталійовича, який діє на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Швецовою О.С., та зареєстрованої в реєстрі під № 786 від 08.11.2007 року, з однієї сторони, і ОСОБА_1 (Позичальник) з іншої сторони, уклали Кредитний договір № 0706/0108/45-001 (надалі спірний кредитний договір або Договір) (арк. 6-26 Том справи 2).

Відповідно до п.1.1. цього спірного кредитного договору Банк надає Позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 65000 доларів США, на строк по 17 січня 2024 року включно та на умовах, передбачених у цьому Договорі, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у терміни, передбачені ним Договором.

Відповідно до п.1.2. спірного кредитного договору, Кредит надається Банком у готівковій формі через касу Банку або у безготівковій формі на підставі заяви Позичальника з метою подальшої конвертації суми отриманого кредиту у національну валюту України та здійснення розрахунків за Договором купівлі-продажу, зазначеним у п. 1.4. цього Договору.

Пунктом 1.3. Договору передбачено, що Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі 12,50 (Дванадцять цілих і п`ять десятих) % річних за весь строк фактичного користування кредитом. Сторони за взаємною згодою, досягнутою при укладанні цього Договору, встановили, що розмір визначеної у цьому пункті процентної ставки може змінюватися без укладання додаткового правочину до цього Договору, у вигадку і в порядку, встановленому п.6.1 п.8.4 цього Договору.

Відповідно до п.1.4. Договору, кредитні кошти призначені для здійснення Позичальником розрахунків по Договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 51,55 кв. м.

Згідно з п.1.5. Договору, до складу сукупної (загальної) вартості кредиту для Позичальника (його витрат) у зв`язку з отриманням кредиту на умовах цього Договору включаються суми, необхідні для погашення кредиту, суми передбачених цим Договором процентів, комісій, можливих неустойок, вартість витрат, пов`язаних з укладанням іпотечного договору, передбаченого п.2.1. цього Договору, у тому числі будь-яких змін та доповнень до нього та вартість страхування Об`єкта нерухомості за іпотечним договором відповідно до п.5.7. Договору.

Згідно з п.11.1 спірного кредитного договору, Укладаючи цей Договір, Позичальник усвідомлює та підтверджує, що умови Договору для нього зрозумілі, відповідають його інтересам, є розумними та справедливими. Підписанням цього Договору Позичальник свідчить, що він до підписання цього Договору ознайомився з усіма умовами, на яких ВАТ «Сведбанк» здійснює кредитування фізичних осіб на цілі, не пов`язані з підприємницькою діяльністю (у тому числі з умовами типових кредитних договорів Банку), та загальною сукупною вартістю всіх витрат, пов`язаних з отриманням кредиту у ВАТ «Сведбанк», та свідомо обрав умови кредитування, викладені в цьому Договорі. Укладаючи цей Договір, Позичальник свідчить, що під укладання та виконання цього Договору Позичальник не знаходиться під впливом обману, насильства, погрози, зловмисної угоди або інших важких обставин.

Відповідно до п.11.6 Договору, цей Договір вступає в силу з дня його підписання Сторонами і скріплення печаткою Банку і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за даним Договором.

Пунктами 11.10., 11.11. Договору передбачено, що сторони підтверджують, що текст договору відображає дійсні наміри сторін. Сторони цього Договору погодили, що з укладанням цього Договору Сторони досягли згоди з усіх його істотних умов та не існує будь-яких умов, які на думку будь-якої зі Сторін можуть бути істотними та необхідними за змістом цього Договору.

В п. 11.13 спірного кредитного договору зазначено, що підписанням цього Договору Позичальник підтверджує, що перед укладанням Кредитного Договору Банк надав йому в письмовій формі всю інформацію про умови кредитування. Також при укладанні Кредитного Договору йому була надана вся необхідна інформація, передбачена «Правилами надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» затверджених Постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, в повному обсязі.

Пунктом п. 11.14 Договору передбачено, що підписанням цього Договору позичальник підтверджує, що він отримав від Банку належним чином підписаний зі сторони Банку оригінальний примірник цього Договору.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Договір укладений у письмовій формі та підписаний сторонами: позичальником ОСОБА_1 та представником Відкритого акціонерного товариства Сведбанк, яке виступає правонаступником Акціонерного комерційного байку «ТАС-Комерцбанк», директором Запорізького відділення № 1 АКБ "ТАС-Комерцбанк" Рибкою К.В.

Згідно положення про Запорізьке відділення №1 Відкритого акціонерного товариства «СВЕДБАНК» затверджено рішенням Правління ВАТ «СВЕДБАНК» (протокол №1 від 03.01.2018 р.), назву відділення Банку - Відкритого акціонерного товариства «СВЕДБАНК» - Запорізьке відділення №1 АКБ "ТАС-Комерцбанк" змінено на Запорізьке відділення №1 Відкритого акціонерного товариства «СВЕДБАНК». Згідно п. 10 Зміни та доповнення набувають чинності відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України.

Згідно п. 10.17 Положення про порядок створення і державної реєстрації банків, відкриття їх філій, представництв, відділень, затвердженого Постановою Національного банку України від 31.08.2001 р. №375 (в редакції, яка діяла станом на 17.01.2008 р.), у разі внесення змін до положення про відділення, банк зобов`язаний протягом двадцяти робочих днів з часу прийняття компетентним органом банку відповідного рішення подати їх до територіального управління Національного банку за місцезнаходженням відділення (у трьох примірниках) з доданням підтвердних документів. Рішення про погодження змін до положення про відділення приймається територіальним управлінням Національного банку за місцезнаходженням відділення протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня їх отримання. Повідомлення про погодження змін до положення про відділення, а також два примірники змін надсилаються банку.

Станом на день укладення спірного кредитного договору діяло Запорізьке відділення № 1 Відкритого акціонерного товариства Сведбанк, яке мало назву Запорізьке відділення № 1 Акціонерного комерційного банку ТАС-Комерцбанк. Положення на підставі якого діяло вищезазначене відділення на час укладення спірного кредитного договору сторонами не надано.

Твердження позивача та її представника про те, що спірний кредитний договір підписаний директором неіснуючого Запорізького відділення №1 АКБ «ТАС-Комерцбанк» та посвідчений печаткою неіснуючої банківської установи, в зв`язку з чим не дотримана письмова форма укладання спірного кредитного договору і він є нікчемним, не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи…».

За таких обставин, суд першої інстанції у цій справі дійшов правильного висновку про те, що у вищезазначеному рішенні від 04.10.2018 року в іншій справі ЄУН № 333/5976/17 суд встановив, що під час підписання кредитного договору була дотримана відповідна письмова форма.

Вказаний висновок не спростований стороною позивача іншими рішеннями судів у цій справі.

Щодо додатків №1 та №2 до кредитного договору

Суд першої інстанції у цій справі правильно зазначав, що Додаток до договору - це документ, який містить доповнення, уточнення, додаткові роз`яснення, пояснення умов договору, перелік конкретних товарів, послуг тощо. Тобто додаток до договору - це документ, який уточнює або більш детально розкриває зміст договірних умов.

Додатком №1 до кредитного договору № 0706/0108/45-001 вiд 17.01.2008 року (копія екземпляру ОСОБА_1 без підпису останньої - т.с. 1 а.с. 14-16, копія екземпляру Банку із підписом ОСОБА_1 т.с. 1 а.с. 75-80, належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні) є бюлетень продукту «Кредит на купівлю житлової нерухомості на вторинному ринку» для мережі «ТАС-Банк».

Вказаний додаток, підписаний від імені ОСОБА_3 (т.с. 1 а.с. 80).

Судом першої інстанції у цій справі було правильно встановлено, що останній був призначений на посаду директора Запорізького відділення № 1 АТ «Сведбанк», але з 23.07.2009 року (т.с. 2 а.с. 147).

Тобто, фактично останній не міг підписувати додаток №1 (бюлетень) у 2008 році.

Таким чином, суд першої інстанції у цій справі правильно встановив, що знайшли своє підтвердження у цій справі пояснення ОСОБА_1 , що фактично бюлетень продукту «Кредит на купівлю житлової нерухомості на вторинному ринку» для мережі «ТАС-Банк» нею було підписано 20.11.2009 року (т.с. 1 а.с. 79).

Однак, при цьому, суд першої інстанції також правильно встановив, що цей додаток підписаний ОСОБА_3 як представником ПАТ «Сведбанк», а кредитний договір 17.01.2008 року підписував представник ВАТ «Сведбанк».

Додаток № 2 до кредитного договору № 0706/0108/45-001 від 17.01.2008 року: розрахунок орієнтовної сукупної вартості кредиту підписаний від імені ОСОБА_3 .

Останній як було вказано вище встановлено, що був призначений на посаду директора Запорізького відділення №1 АТ «Сведбанк» з 23.07.2009 року (т.с. 2 а.с. 147).

Тобто, фактично останній не міг підписувати додаток № 2 як директор Запорізького відділення №1 АТ «Сведбанк».

На час укладення кредитного договору, Банк зобов`язаний був в кредитному договорі або додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх сукупних послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача.

Отже, судом першої інстанції було встановлено, що стороною позивача у цій справі було доведено, що:

- додаток № 1 до кредитного договору № 0706/0108/45-001 вiд 17.01.2008 року: «Бюлетень продукту «Кредит на купівлю житлової нерухомості на вторинному ринку» для мережі «ТАС-Банк» не був підписаний у день укладення кредитного договору;

- додаток № 2 до кредитного договору № 0706/0108/45-001 від 17.01.2008 року: розрахунок орієнтовної сукупної вартості кредиту 17.01.2008 року не міг був підписаний ОСОБА_3 як директором Запорізького відділення №1 АТ «Сведбанк», а міг бути підписаний лише з 23.07.2009 року.

Разом із тим, помилковим є висновок суду першої інстанції у цій справі про те, що за таких обставин, в даному випадку, навіть за наявності встановлення порушень у додатках № 1, 2 до кредитного договору, у суду відсутні правові підстави для визнання кредитного договору недійсниму цілому, не встановивши обставин, які можна кваліфікувати як несправедливі умови і які можуть мати наслідком недійсність договору загалом.

Оскільки, апеляційним судом встановлено, що саме у цій справі не були взагалі предметом розгляду позовні вимоги позивача про визнання недійсним вищезазначеного кредитного договору повністю чи в частині, а лише: про визнання вищезазначеного кредитного договору сторін таким, що укладений з недодержанням письмової форми (т.с. 1 а.с. 1).

При цьому, апеляційним судом встановлено, що вищезазначені додатки № 1 та 2 сторін до кредитного договору є невід`ємною частиною цього договору, позивач у цій справі не просила окремо в резолютивній частині свого позову визнання саме цих додатків такими, що укладені з недодержанням письмової форми, а лише вищезазначений кредитний договір в цілому.

Остаточне узгодження та фактичне підписання вищезазначених додатків № 1 та №2 до вищезазначеного кредитного договору сторонами при вищевикладених обставинах (20.11.2009 року замість 17.01.2008 року) не робить вищезазначений кредитний договір таким, що укладений з недодержанням письмової форми.

Оскільки, судом першої інстанції у цій справі у тому числі було правильно встановлено, що обґрунтовуючи свій позов в іншій вищезазначеній ЄУН 333/5976/17 за позовом до Публічного акціонерного товариства «ОМЕГА БАНК», треті особи: Публічне акціонерне товариство «ДЕЛЬТА-БАНК», Публічне акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК», Національний банк України про захист права споживача, визнання кредитного договору недійсним, ОСОБА_1 , як споживач, також посилалася на порушення Банком вимог постанови Правління Національного банку України від 10.05.2007 року №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Водночас, суд у своєму вищезазначеному рішенні від 04.10.2018 року, яке набрало законної сили, (т.с. 1 а.с. 88-101) не встановив порушення вказаної постанови.

Нормами цивільного законодавства передбачено як визнання правочину недійсним в цілому, так і визнання недійсним окремих його положень, а також передбачено можливість визнання правочину недійсним в цілому, якщо недійсність окремих його положень тягне за собою недійсність інших його частин і недійсність правочину в цілому.

У рішенні Комунарського районного суду від 04.10.2018 року в іншій вищезазначеній ЄУН 333/5976/17 суд встановив, що ОСОБА_1 , як споживач, «...з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту до вільно обраного нею банку, а саме ВАТ «Сведбанк», договір споживчого кредиту підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; ОСОБА_1 на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору, не скористалась правом на відкликання згоди на укладення договору…» (т.с. 1 а.с. 100); «…сторонами в момент укладення договору виконано вимоги Закону України «Про захист прав споживачів» щодо укладення кредитного договору в письмовій формі та зазначення у ньому передбачених законом обов`язкових умов і кредитний договір не суперечить нормам цивільного законодавства…» (т.с. 1 а.с. 101).

Також, оцінюючи можливість застосування наслідків спливу позовної давності, на що наполягала представник відповідача АТ «АЛЬФА БАНК» у цій справі, суд першої інстанції правильно врахував правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 року у справі №372/1036/15-ц (провадження №14-252цс18), згідно із якою сплив позовної давності, про застосування якої було заявлено стороною у справі, є самостійною підставою для відмови в позові.

Виходячи з вимог ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем.

Таким чином, з урахуванням вищезазначених змін мотивувальної частини рішення суду першої інстанції у цій справі апеляційним судом, суд першої інстанції дійшов правильного висновку у цій справі про відмову у задоволенні позову позивача до відповідача АТ «Альфа - Банк», правонаступником якого є АТ «СЕНС БАНК" (зміна найменування вже під час розгляду цієї справи апеляційним судом) саме через його необґрунтованість та, відповідно, відсутність підстав для застосування позовної давності в якості окремої підстави для відмови у позові позивача до цього відповідача у цій справі за клопотанням останнього у суді першої інстанції (т.с. 1 а.с. 57-58) .

Доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 в іншій частині є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію позивача у цій справі, яку він та його представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою, є безпідставними, ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 81 ч. 6 ЦПК України.

Справу розглянуто повноважним складом суду першої інстанції. Оскільки, хоча й в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід у цій справі, проте підстави для його відводу за заявою сторони позивача у суді першої інстанції у цій справі судом апеляційної інстанції також визнано необґрунтованими.

В силу вимог ст. 367 ч. 6 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються … додаткові підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (зміст позовної заяви т.с. 1 а.с. 1-5), але про які позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 у подальшому повідомляли суд першої та апеляційної інстанції у цій справі у численних письмових чи усних заявах без уточнення, зміни чи доповнення вищезазначеної позовної заяви позивача у цій справі в установленому ЦПК України порядку.

Також, в силу вимог ст. 364 ч. 1 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне провадження.

Апеляційним судом встановлено, що стороною позивача ОСОБА_1 у цій справі була подана апеляційна скарга (т.с. 3 а.с. 105-128), яка у подальшому у порядку, передбаченому ст. 364 ч. 1 ЦПК України не доповнювалась і не змінювалась.

Тому, апеляційний суд мав переглядати та переглядав законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі лише в межах доводів, викладених у вищезазначеній апеляційної скарзі позивача ОСОБА_1 , поданій в установленому ЦПК України порядку (т.с. 3 а.с. 105-128), без урахування інших численних додаткових доводів позивача та її представника, викладених у подальшому в письмовій чи усній формі у цій справі в апеляційному суді.

Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України.

За змістом якої: "Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ж одні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)".

Суд першої інстанції на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України).

Підстави для звільнення від доказування позивача ОСОБА_1 , передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Позивач ОСОБА_1 та її представник не надали суду першої інстанції у цій справі належних, допустимих доказів в обґрунтування позову позивача у цій справі в незмінній частині рішення суду першої інстанції у цій справі.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача.

Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Докази, передбачені ст. 367 ч. ч. 2, 3 ЦПК України, у цій справі відсутні та стороною позивача апеляційному суду не надані.

Не можуть бути і не є доказами, передбаченими ст. 367 ч. 3 ЦПК України, у цій справі, надані апеляційному суду через канцелярію ОСОБА_7 копії матеріалів (т.с. 4 а.с. 129-168) на підтвердження того, що останній скористався своїм правом подачі до ВРП дисциплінарної скарги відносно судді першої інстанції у цій справі.

Наданий апеляційному суду для огляду у даному судовому засіданні стороною ОСОБА_1 її екземпляр (оригінал) без її підпису на ньому вищезазначеного кредитного договору, копія якого додавалася нею раніше суду першої інстанції у цій справі до її вищезазначеного позову (т.с. 1 а.с. 6-13), відповідність якої оригіналу - екземпляру договору ОСОБА_1 було посвідчено суддею-доповідачем апеляційного суду у даному судовому засіданні, не може бути при вищевикладених обставинах прийнятий апеляційним судом як доказ, передбачений ст. 367 ч. 3 ЦПК України, оскільки його копія була досліджена судом першої інстанції у цій справі та останній не спростовує факт дотримання сторонами письмової форми для укладення цього договору, враховуючи наявність підписів обох сторін договору Банку та ОСОБА_1 на іншому екземплярі цього договору екземплярі Банку, який наявний у матеріалах кредитної справи у Банку, та надавався Банком суду першої інстанції у цій справі до його відзиву відповідача АТ «АЛЬФА-БАНК» на позов позивача (копія т.с. 1 а.с. 59-66).

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та стороною позивача апеляційному суду не надані.

Апеляційним судом встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи по суті.

Описки суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні у цій справі не можуть бути підставою для скасування правильного по суті рішення.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що останні вже були виправлені у подальшому судом першої інстанції за заявою сторони позивача у цій справі в порядку, передбаченому ст. 269 ЦПК України (ухвала від 16 серпня 2022 року (т.с. 3 а.с. 100-102).

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 червня 2022 року у цій справі слід змінити, виклавши мотивувальну частину останнього в редакції цієї постанови.

Встановлено, в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції хоча і послався у мотивувальній його частині на ст. 141 ЦПК України, проте, фактично він не вирішував у цій справі питання про розподіл понесених судових витрат між сторонами, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції, а тому останнє також в апеляційному порядку не переглядалось. Однак, воно може бути вирішено судом першої інстанції у подальшому за власною ініціативою або за заявою учасників цієї справи в порядку, передбаченому ст. 270 ЦПК України.

Також, в силу вимог ст. 141 ч. ч. 1, 13 ЦПК України в разі лише часткового задоволення апеляційної скарги позивача при вищевикладених обставинах, позивач не має права на компенсацію за рахунок відповідачів будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Також, апеляційним судом було встановлено, що позивач, як споживач, в силу вимог закону була звільнена від сплати судового збору при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду у цій справі.

Керуючись ст.ст. 12, 81 - 82, 89, 141, 367-368, 371 372, 374 - 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 червня 2022 року у цій справі змінити, виклавши мотивувальну частину останнього в редакції цієї постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 04.04.2023 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С.Кочеткова І.В.Подліянова Г.С.