Номер провадження: 22-ц/813/4755/23
Головуючий у першій інстанції Сегеда О. М.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Кострицького В.В., Карташова О.Ю.,

за участю секретаря Вінжановської К.С.,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , відповідач Громадська організація «Канатчик-Авто»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3

на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2022 року, ухваленого Малиновським районним судом м. Одеси у складі: судді Сегеди О.М. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Громадської організації «Канатчик-Авто», про зобов`язання відновити внутрішньобудинкової системи центрального опалення,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2021 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із вказаним позовом, який мотивували тим, що позивачі як власники квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 у період опалювальних сезонів в 2019-2020 роках та в 2020-2021 роках не отримали послугу з опалення своїх квартир у зв`язку з пошкодженням системи опалення будинку. Таке пошкодження системи опалення у будинку по АДРЕСА_3 сталося у зв`язку з встановленням системи індивідуального опалення у квартирах зазначеного будинку, що призвело до примусового відключення їх квартир від системи централізованого опалення.

Громадська організація «Канатчик-Авто», який є балансоутримувачем будинку по АДРЕСА_3 та надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території, має відповідно до діючого законодавства забезпечувати утримання внутрішньо будинкових мереж у справному технічному стані.

01 грудня 2020 року за зверненням позивачів та зверненням інших співвласників будинку до ОК «Хвойний», який є постачальником послуги теплопостачання, було складено акт-претензію, в якому останній вказав, що причиною не надання послуги з теплопостачання є пошкодження системи теплопостачання мешканцями будинку по АДРЕСА_3 при встановленні систем індивідуального опалення.

24 вересня 2020 року за зверненням позивачів до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, остання надала відповідь від 23 жовтня 2020 року, зі змісту якої вбачається, що будь-які висновки щодо погоджень з питання демонтажу мереж централізованого опалення в будинку по АДРЕСА_3 не надавалися, що свідчить про те, що система централізованого опалення повинна бути в справному стані, а послуги теплопостачання до їх квартир мали подаватися.

Зі змісту інформації, наданої АТ «Одесагаз» вбачається, що в квартирах по АДРЕСА_3 встановлені котли індивідуального опалення, а також повинно бути централізоване опалення від котельні по АДРЕСА_4 .

Встановлення системи індивідуального опалення у квартирах по АДРЕСА_3 призвело до незаконного відключення квартир позивачів від системи центрального опалення, що у свою чергу призвело до пошкодження будинкової системи опалення та порушення їх прав на отримання послуг з централізованого опалення.

Позивачі вважають, що при встановлення системи індивідуального опалення в квартирах по АДРЕСА_3 було порушено норми діючого законодавства, а саме Порядок відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 26 липня 2019 року № 169 (далі - Порядок від 26 липня 2019 року № 169), за яким власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, мають право відокремити (виключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води у разі, якщо на день набрання чинності Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (далі Закон України № 2189-VIII) не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, та влаштували систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.

Оскільки багатоквартирний будинок по АДРЕСА_3 не входить до переліку житлових будинків, в яких більше 50% квартир та нежитлових приміщень відключені від центрального опалення, то умови відключення від централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, визначені Порядком від 26 липня 2019 року № 169, відсутні.

Відключення багатоквартирних житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання проводиться у разі згоди всіх власників житлового будинку.

Позивачі вважають, що будь-яке втручання у систему опалення шляхом зміни гідравлічного опору (від`єднання від системи центрального опалення) порушує їх права, як споживачів комунальної послуги у розумінні Закону України № 2189-VIII.

Посилаючись на порушення своїх прав, позивачі просили суд зобов`язати Громадську організацію «Канатчик-Авто» відновити внутрішньо будинкову систему опалення у багатоквартирному будинку по АДРЕСА_3 .

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву позивачів, в якому зазначав, що у період опалювального сезону 2019-2020 років позивачі отримували послугу з опалення їх квартир за АДРЕСА_1 та за АДРЕСА_2 , що підтверджується листом Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 23 жовтня 2020 року № Ko-2384, в якому зазначено, що теплова енергія до квартир по АДРЕСА_3 у опалювальний період за 2019-2020 роки здійснювала котельня по АДРЕСА_4 .

Зазначав, що твердження позивачів, що ГО «Канатчик-авто» є балансоутримувачем будинку по АДРЕСА_3 та надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а тому має забезпечувати утримання внутрішньо будинкових мереж у справному технічному стані, не відповідає вимогам діючого законодавства.

Вказував, що постанова Кабінету Міністрів України «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги» від 01 червня 2011 року № 869 регулює виключно формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води та формування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, а ГО «Канатчик-авто» ніколи не здійснював постачання теплової енергії, централізоване водопостачання та водовідведення у зазначений будинок.

Отже, діяльність ГО «Канатчик-авто» не підпадає під дію вказаної постанови.

Відповідно до п. 2 Порядку обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15 серпня 2018 року № 219, дія цього Порядку поширюється на управителів або інших осіб, уповноважених співвласниками багатоквартирного будинку на виконання робіт з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, а також виконавців комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення у разі укладення з ними споживачами індивідуальних договорів про надання такої послуги з використанням та обслуговуванням внутрішньо будинкових мереж.

ГО «Канатчик-авто» не є управителем будинку у тому визначенні, яке дає стаття 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також не є іншою особою, яку співвласники багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 уповноважили на виконання робіт з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води.

Крім того, ГО «Канатчик-авто» не є виконавцем комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, водовідведення, з яким споживачами укладено індивідуальні договори про надання такої послуги з використанням та обслуговуванням внутрішньо будинкових мереж.

Відповідач зазначав, що оскільки позивачі уклали індивідуальні договори з виконавцем послуг з постачання теплової енергії та централізованого опалення, а саме з ОК «Хвойний», то саме останній підпадає під дію наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15 серпня 2018 року № 219 і повинен здійснювати обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 .

Вказував, що постачання тепла на весь будинок по АДРЕСА_3 в опалювальному сезоні 2020-2021 років не здійснювалось у зв`язку з тим, що з новим виробником тепла, а саме з ОК «Хвойний» не було укладено співвласниками договору на постачання теплової енергії на весь будинок, порядок укладення яких передбачено ст. 14 Закону України № 2189-VIII, відповідно до якої за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до вимог закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергій) укладається договір про надання комунальних послуг, а саме:

- індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньо будинкових систем багатоквартирного будинку;

- колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою;

- договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір.

Співвласники багатоквартирного будинку самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії). У межах одного багатоквартирного будинку дозволяється обрання різних моделей організації договірних відносин за різними видами комунальних послуг.

Зазначав, що оскільки, співвласники будинку по АДРЕСА_3 не приймали жодного рішення, яким би обрали одну з моделей організації договірних відносин по такій комунальній послузі, як постачання теплової енергії, то без відповідного рішення загальних зборів співвласників вказаного будинку, відсутня можливість укладення будь-якого договору з виконавцем даної послуги.

Таким чином, за відсутності укладеного договору, ОК «Хвойний» не міг бути постачальником послуги теплопостачання.

Оскільки ОК «Хвойний» в опалювальні сезони в 2019-2020 роках та в 2020-2021 роках не був постачальником послуги теплопостачання за адресою АДРЕСА_3 , то і складений ним акт-претензія від 01 грудня 2020 року не має жодної юридичної сили і не може слугувати доказом по даній справі.

Крім того, 21 червня 2020 року співвласники багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 , відповідно до п. 8 ч. 2, ч. 6, ч. 7 ст. 10 Закону України № 417-VIII прийняли рішення про відмову від послуг постачання тепла в квартири АДРЕСА_5 від приватної котельної, розташованої по АДРЕСА_4 , про що було складено відповідний протокол, що унеможливлює отримання послуг з постачання теплової енергії від котельні ОК «Хвойний», яка знаходиться по АДРЕСА_4 .

Відповідно до ч. 11 ст. 10 Закону України № 417-VIII рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення.

Таким чином, на підставі рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку від 21 червня 2020 року, починаючи з 21 червня 2020 року в будинок по АДРЕСА_3 не могла подаватись і не отримувалась послуга з постачання теплової енергії від котельні ОК «Хвойний» по АДРЕСА_4 .

Дане рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку від 21 червня 2020 року було прийняте відповідно до чинного Порядку від 26 липня 2019 року № 169, в якому п. 2 розділу передбачає, що рішення власника (співвласників) будівлі, в тому числі житлового будинку, про відключення від ЦО та/або ГВП приймається відповідно до вимог ЦК України, Закону України № 417-VIII та Закону України № 2866-III .

Стверджував, що рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку від 21 червня 2020 року про відключення будинку по АДРЕСА_3 від ЦО та/або ГВП було прийнято відповідно до вимог Закону України № 417-VIII за згоди власників квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 75 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що склало 80,6 відсотків.

Крім того, відповідно до вимог п. 8 ст. 10 Закону України № 417-У111 за згоди власників квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 75 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що склало 80,9 відсотків, було прийняте рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 - власників квартир з централізованим опаленням від 23 липня 2020 року, яким було уповноважено ГО «Канатчик-авто» представляти інтереси власників квартир з 1-ї по 120-ту у вирішенні питань щодо відключення багатоквартирного будинку від централізованого опалення, облаштування в цих квартирах системи індивідуального опалення з відповідною заміною внутрішньо будинкових систем газопостачання.

Вказував, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт пошкодження будь-яким власником квартири по АДРЕСА_3 системи централізованого опалення, а також факт відключення квартир позивачів від централізованого опалення.

Тому твердження позивачів, що встановлення системи індивідуального опалення у квартирах будинку по АДРЕСА_3 призвело до незаконного відключення від систем централізованого опалення, що у свою чергу призвело до пошкодження будинкової системи опалення та порушення прав позивачів на отримання послуг з централізованого опалення не відповідає дійсності.

Від позивачів надійшла відповідь на відзив відповідача, в якому зазначили, що відповідач у відзиві не заперечував факт отримання послуги з теплопостачання у будинок по АДРЕСА_3 від котельні по АДРЕСА_4 , що підтверджується листом Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 23 жовтня 2020 року, а також факт того, що ОСОБА_1 були оплачені послуги з опалення на рахунок відповідача у повному обсязі за опалювальний сезон 2019-2020 років, що підтверджує не факт отримання послуги, а факт нарахування за послугу, однак не підтверджує факт отримання послуги належної якості та в повному обсязі.

Відповідач є балансоутримувачем будинку по АДРЕСА_3 , що підтверджується актом приймання-передачі житлового комплексу з балансу на баланс, яким відповідачу були передані зокрема внутрішньо будинкові мережі. При цьому відповідач також зареєстрований як юридична особа за адресою: АДРЕСА_3 , з видом діяльності 81.10 комплексне обслуговування об`єктів.

Отже відповідач, як балансоутримувач здійснює свою діяльність з комплексного обслуговування об`єкту, а саме будинку по АДРЕСА_3 , на здійснення якої був уповноважений колишнім балансоутримувачем об`єкту ЖБК «Канатчик-1», а тому відповідач здійснював свою діяльність на підставі ч. 2 , 4 ст. 10, ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Факт здійснення відповідачем діяльності з комплексного обслуговування будинку по АДРЕСА_3 також підтверджується нарахуваннями та отриманням коштів від позивачів за комунальні послуги (опалення , водопостачання, квартплата (СДПТ), охорона та інше).

Крім того, відповідач, як представник співвласників будинку, виступає від їх імені в усіх підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності.

Зазначав, що на підтвердження вказаного факту відповідач також звертався до АТ «Одесагаз» з приводу видачі технічних умов на встановлення індивідуального газового опалення по АДРЕСА_3 .

Стверджував, що відповідачу було відомо про незаконне встановлення індивідуального опалення, але саме за його участю відбулось встановлення індивідуального газового опалення в квартирах по АДРЕСА_3 , хоча останній зобов`язаний був діяти відповідно до діючого законодавства.

Відповідно до Порядку від 26 липня 2019 року № 169, власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до ЦО та ГВП, мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення до ЦО та ГВП у разі, якщо на день набрання чинності Законом України № 2189-VIII не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.

Стверджував, що багатоквартирний будинок по АДРЕСА_3 не входить до переліку житлових будинків, в яких більше 50 % квартир та нежитлових приміщень відключені від центрального опалення, а тому відсутні умови відключення від ЦО та ГВП визначені Порядком від 26 липня 2019 року № 169.

Крім того, на відповідних офіційних сайтах у переліку багатоквартирних будинків, у яких не менше ніж половина квартир та нежитлових приміщень відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП відсутня інформація про багатоквартирний будинок по АДРЕСА_3 , що свідчить про самовільність та незаконність відключення позивачів від системи централізованого опалення.

Також представник позивачів зазначав, що відповідно до вимог Порядку від 26 липня 2019 року № 169 власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку повинен звернутися до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та інформацією про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення, яка передається на розгляд Комісії, яка на найближчому засіданні розглядає заяву про відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП за участю заявника або його уповноваженого представника та надає заявникові рекомендації щодо можливих варіантів влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні та щодо збору вихідних даних і технічних умов для виготовлення відповідної проектної документації. Витяг із протоколу Комісії з результатами розгляду звернення надається заявникові протягом десяти робочих днів.

Відповідно до п. 2.1 Порядку від 26 липня 2019 року № 169 для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання; у заяві про відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання власник (власники) будинку зазначає причини відключення: до заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж централізованого водопостачання та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку.

Для відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення власник забезпечує розроблення проекту відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, який виготовляється відповідно до державних будівельних норм і правил та має забезпечити ізоляцію транзитних стояків, а також, у разі потреби, перенесення транзитних стояків.

3a потреби, власник забезпечує виготовлення проекту системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні відповідно до державних будівельних норм і правил.

Усі витрати, пов`язані з відокремленням (відключенням) квартири приміщення від ЦО та ГВП, здійснюються за рахунок власника. Виконання робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП здійснюється виконавцем робіт з обслуговування внутрішньо будинкових систем.

Відповідач в порушення вимог вищевказаного порядку самовільно без відповідних погоджень допустив самовільне відокремлення від системи централізованого опалення та його пошкодження, що призвело до неможливості позивачами отримувати послугу централізованого опалення.

Здійснення власником квартири своїх прав обмежується правами власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та санітарно-технічними вимогами правилами експлуатації будинку, оскільки останні розробляються спеціалістами у галузі теплопостачання з урахуванням відповідних будівельних норм та правил.

Таким чином, за думкою представника позивачів, будь-яке втручання у систему опалення шляхом зміни гідравлічного опору (від`єднання від системи централізованого опалення) порушує саме права споживача комунальної послуги у розумінні Закону України № 2189-VIII, тому за його думкою позовні вимоги підлягають задоволенню.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2022 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Громадської організації «Канатчик-Авто» про зобов`язання відновити внутрішньобудинкову системи центрального опалення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 просить скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2022 року та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , яка є власником квартири за адресою АДРЕСА_6 , до Громадської організації «Канатчик-Авто», про зобов`язання відновити внутрішньобудинкову систему центрального опалення.

Доводами апеляційної скарги є те, що висновки суду суперечать нормам матеріального та процесуального права, оскільки згідно вимог ст. 76, 81 ЦПК України позивачем надані докази того, що в період опалювального сезону 2019-2020 та 2020-2021 років позивач не отримувала послугу з опалення належної їй квартири у зв`язку з пошкодженням ГО «Канатчик Авто» системи опалення будинку внаслідок незаконного встановлення систем індивідуального опалення у квартирах будинку завдяки незаконним діям Відповідача, що призвело до примусового відключення заявниці від системи централізованого опалення, а саме Акту-претензії від 01 грудня 2020 року, відповіді Малиновської РДА від 23 жовтня 2020 року, відсутністю відповідей на запити адвокату та суду від АТ «Одесагаз» та ПП «Галлон» щодо надання інформації стосовно погодження проектів встановлення та підключення системи індивідуального опалення № 31-08/2021 від 31 серпня 2021 року та № 01-09/2021 від 01 вересня 2021 року, а також інформації, що у квартирі позивачки має бути централізоване опалення від котельної за адресою: АДРЕСА_4 , відсутності доказів того, що багатоквартирний будинок АДРЕСА_3 входить до переліку житлових будинків, в яких більше 50% квартир та нежитлових приміщень відключені від центрального опалення; відповідачем до суду не надано доказу законності встановлення системи, а саме проекти, погодження та інші документи на підтвердження законності відокремлення від системи централізованого опалення та встановлення системи індивідуального опалення, а протокол загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку щодо відмови від послуг постачання тепла в квартири містить відомості про згоду лише 106 зі 10 квартир, що суперечить Порядку № 169; рішення про відключення від централізованого опалення не приймалося, натомість було прийняте рішення бути ГО «Канатчик авто» управителем будинку, яке носить формальний характер, оскільки у голосуванні приймала участь лише частинка співвласників будинку; посилання суду на судове рішення у справі за позовом ОК «Хвойний» до ГО «Канатчик Авто» про стягнення заборгованості, що знаходилася в провадженні Господарського суду Одеської області, є помилковим, оскільки вказана справа стосувалась взаємовідносин між ОК «Хвойний» до ГО «Канатчик-Авто» про стягнення заборгованості, а не питання встановлення індивідуального опалення у відповідачів та /або відключення від системи центрального опалення будинку в цілому; висновки суду про ненадання послуги з теплопостачання у всьому будинку у разі відсутності укладеного договору про таке не грунтується на приписах ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», оскільки співвласники багатоквартирного будинку не приймали рішення про вибір моделі договірних відносин, а договір вважається укладеним як публічний приєднанням; наведене свідчить, що в опалювальних сезонах 2019-2020 та 2020-2021 роках ОК «Хвойний» як постачальником послуг надавалися послуги з теплопостачання за договором доручення від імені ТОВ «Теплодом-3», а в подальшому за публічним договором, який розміщений на сайті постачальника, однак ОК «Канатчик авто», не маючи ніяких повноважень щодо управління будинком та інших повноважень, незаконно здійснив пошкодження системи опалення будинку та системи централізованого опалення, а відокремлення від системи центрального опалення було проведено співвласниками будинку за адресою АДРЕСА_3 , з порушенням вимог чинного законодавства України, а саме самовільне.

Помилковим є і висновок суду про обов`язковість рішення співвласників щодо відмови від послуг постачання тепла в квартирах для позивачів, оскільки хоча позивач і не оскаржував таке рішення, проте він не заперечує щодо встановлення у квартирі позивача індивідуального опалення за умови виконання вимог законодавства та не порушення прав позивача на вільний вибір постачальника послуг з урахуванням відсутності рішення щодо відключення будинку від системи централізованого опалення та факту відключення від системи ЦО у відповідності до Постанови КМУ від 21 липня 2005 року № 630 та Порядку від 26 липня 2019 року № 169.

Судом не враховано правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду від 04 квітня 2018 року у справі № 826/9835/16, від 09 липня 2020 року у справі № 401/457/17, щодо можливості відключення багатоквартирних житлових будинків від мереж ЦО та ПГВ лише при відмові всіх власників житлового будинку (п. 2.1. Порядку), та допущені відповідачем порушення прав позивачки як споживача комунальних послуг у розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В суді апеляційної інстанції представник заявниці адвокат Тащі М.М. підтримав доводи апеляційної скарги та пояснив, що метою звернення його довірительки до суду є спонукання відповідача до дотримання процедури відключення багатоквартирного будинку від центрального опалення.

Інші особи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилися, що відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином, правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 826/4406/16 і підстави для відступлення від неї відсутні.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20).

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ГО « Канатчик авто» є юридичною особою та діє на підставі Статуту, що підтверджується виписками з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 30, 42 т. 1).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору дарування від 22 травня 2018 року належить квартира АДРЕСА_7 (а.с. 14-16 т. 1).

Позивачу ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору дарування від 03 серпня 2002 року належить 2/3 частини квартири АДРЕСА_2 (а.с. 20-21 т. 1).

21 червня 2020 року на загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 , відповідно до п. 8 ч. 2, ч. 6, ч. 7 ст. 10 Закону України №417-У111 було прийнято рішення про відмову від послуг постачання тепла в квартири АДРЕСА_5 від приватної котельні по АДРЕСА_4 , про що було складено відповідний протокол (а.с. 53-61 т. 1).

Крім того, 23 липня 2020 року загальними зборами співвласників будинку по АДРЕСА_3 , оформленого протоколом від 23 липня 2020 року, було прийнято рішення щодо уповноваження ГО «Канатчик-авто» бути управителем будинку, представляти інтереси власників квартир з 1-ї по АДРЕСА_8 у вирішенні питань щодо відключення багатоквартирного будинку від централізованого опалення, облаштування в цих квартирах системи індивідуального опалення зі збором грошових коштів на оплату необхідних витрат (а.с. 97-105 т. 1).

Рішенням Господарського суду Одеської області від 08 вересня 2021 року, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18 листопада 2021 року, в задоволенні позовних вимог ОК «Хвойний» як обслуговуючого кооперативу до ГО «Канатчик-авто» про стягнення заборгованості за опалювальний сезон 2019-2020 р.р. було відмовлено через необґрунтованість (справа № 916/1096/21) (а.с. 115-118, 119-123 т. 1).

У вказаному рішення, зокрема зазначено, що 28 грудня 2019 року між ТОВ «Теплодім 3», який станом на січень 2020 року був власником котельні по АДРЕСА_4 , та ОК «Хвойний» було укладено договір доручення, за умовами якого останній зобов`язувався від імені ТОВ «Теплодім 3» організувати проведення, вже розпочатого, опалювального сезону за даним договором доручення, в зв`язку з тим, що ТОВ «Теплодім-3» припиняє свою діяльність та не має можливості самостійно виконати такі дії, через відсутність персоналу, наявності боргів за попередній опалювальний період перед постачальниками газу та електроенергії.

Оскільки ліцензії на виробництво та постачання теплової енергії відповідно до п. 29 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02 березня 2015 року № 222-VIII позивач одержав лише 17 березня 2020 року згідно розпорядження Одеської обласної державної адміністрації № 183/од-2020 та № 184/од-2020 від 17.02.2020, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОК «Хвойний» був створений 24 грудня 2019 року, тому цивільна правоздатність позивача з надання таких послуг виникла лише 17 березня 2020 року, тобто після закінчення опалювального сезону 2019-2020, і на час виникнення заборгованості ОК «Хвойний» здійснював свою діяльність на підставі договору № 1 оренди обладнання від 25 січня 2020 року, що підтверджує лише наявність виробничих потужностей для надання послуг з теплопостачання, а не їх фактичне надання.

Крім того, підставою для відмови у задоволенні позову господарським судом зазначено, що послуги з теплопостачання відповідачу Громадській організації «Канатчик Авто» міг надавати тільки ТОВ «Теплодім-3», і в матеріалах справи немає жодної підстави для заміни кредитора у зобов`язаннях між ТОВ «Теплодім-3» та ГО «Канатчик-Авто».

Також судом по теперішній справі встановлено, що співвласники багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 не приймали жодного рішення, яким би обрали одну з моделей організації договірних відносин по такій комунальній послузі, як постачання теплової енергії у відповідності до вимог статті 14 Закону України № 2189-VIII, якою визначено, що за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергій укладається договір про надання комунальних послуг, а саме:

- індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньо будинкових систем багатоквартирного будинку;

- колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою;

- договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір.

Спірні правовідносини виникли між сторонами по теперішній справі з приводу відновлення відповідачем ГО «Канатчик-Авто» внутрішньобудинкової системи центрального опалення багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , пошкодженої внаслідок недотримання відповідачем процедури відключення від центрального опалення, позивачці ОСОБА_1 як співвласнику будинку, яка протягом опалювальних сезонів 2019-2020 та 2020-2021 років не отримувала послугу з центрального теплопостачання з вини відповідача.

Відмовляючи у задоволенні позову позивачці ОСОБА_1 , суд виходив із їх недоведеності та необґрунтованості протягом розгляду справи.

Колегія суддів, переглядаючи рішення за доводами апеляційної скарги, зазначає наступне.

Судом першої інстанції вірно визначено, що порядок відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання регулюються Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року № 2633-IV (далі - Закон № 2633-IV), Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII (далі - Закон № 2189-VIII), «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими Постановою КМУ від 21.07.2005 № 630 (далі - Правила № 630), які діяли на час виникнення правовідносин, та «Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання», затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 № 4 (далі - Порядок № 4), який також втратив чинність у зв`язку із набуттям чинності Порядком відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води від 26 липня 2019 року № 169.

Отже, споживач має право у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Системний аналіз наведеного законодавства свідчить про те, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється тільки в тому випадку, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування схемою теплопостачання відповідно до Закону України "Про теплопостачання". Отже, забороняється самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води.

Також, згідно п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у багатоквартирних будинках, у яких на день набрання чинності цим Законом не менш як половина квартир та нежитлових приміщень відокремлена (відключена) від мереж централізованого опалення, власники квартир та нежитлових приміщень, приєднаних до таких мереж, не зобов`язані, але мають право виключно за власним рішенням у встановленому порядку відокремити (відключити) від них свою квартиру чи нежитлове приміщення та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2019 року N 169, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 серпня 2019 р. за N 982/33953, затверджено Порядок відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - Порядок).

Вказаний Порядок визначає процедури:

відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків від систем (мереж) від ЦО;

відокремлення (відключення) власників квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків від ЦО.

Насамперед, орган місцевого самоврядування створює своїм рішенням та затверджує склад постійно діючої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від систем (мереж) централізованого опалення, (далі - Комісія). Комісія є консультативно-дорадчим органом органу місцевого самоврядування, основним завданням якого є розгляд питань щодо відключення споживачів від ЦО та/або ГВП.

Рішення щодо відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків, від ЦО приймається органом місцевого самоврядування відповідно до законодавства за письмовою заявою власника (співвласників) такої будівлі, в тому числі житлового будинку, з урахуванням рішення Комісії.

Власник (співвласники) будівлі, в тому числі житлового будинку, подає (подають) до органу місцевого самоврядування заяву про відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від ЦО, яка складається в довільній формі, із зазначенням причини відключення, а також інформацію про намір влаштування в будівлі систем індивідуального чи автономного теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання). Для багатоквартирного будинку до заяви додатково додається протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку (витяг із протоколу) про ухвалене співвласниками рішення про відключення будинку від ЦО та зазначаються особи, уповноважені представляти інтереси співвласників у вирішенні питань щодо відключення багатоквартирного будинку.

Орган місцевого самоврядування на найближчому засіданні за участі заявника чи його уповноваженого представника приймає відповідно до законодавства рішення щодо відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від ЦО з урахуванням рекомендацій Комісії. Копія рішення органу місцевого самоврядування надається заявникові.

Для відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, власник (співвласники) забезпечує розроблення проєкту відключення будівлі від ЦО, який має відповідати вимогам чинних державних будівельних норм та правил, і проєкту системи індивідуального чи автономного теплопостачання будівлі, який розробляється з урахуванням схеми теплопостачання населеного пункту та має відповідати вимогам чинних державних будівельних норм та правил. Відключення будівлі від ЦО здійснюється лише в міжопалювальний період, але не пізніше ніж 01 вересня.

Витрати, пов`язані з відключенням від ЦО, здійснюються за рахунок власника (співвласників) та інших коштів, не заборонених законом. Після виконання робіт із відключення будівлі від ЦО складається акт про відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від зовнішніх інженерних систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) - по одному примірнику для власника / представника співвласників та кожного виконавця відповідної комунальної послуги, а також для оператора зовнішніх інженерних мереж або іншого суб`єкта господарювання. Такий акт підписується усіма присутніми під час відключення сторонами: власником / представником співвласників та кожним виконавцем відповідної комунальної послуги, а також оператором зовнішніх інженерних мереж або іншим суб`єктом господарювання (у разі їх залучення).

Після підписання акта виконавець відповідної комунальної послуги повідомляє власника (співвласників) про перегляд умов або розірвання договору про надання відповідної комунальної послуги.

Отже, предметом доказування по справі про відновлення пошкоджених внутрішньобудинкових систем централізованого опалення будинку АДРЕСА_3 , одним із співвласником якого як власниця окремої житлової квартири АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 першочергово є саме таке пошкодження внаслідок відключення певною особою з недотриманням існуючого порядку, а обов`язок відновлення пошкодженої системи центрального опалення це спосіб усунення порушеного права позивача на отримання вказаної послуги, який має застосовуватися судом за позовом заінтересованої особи, у разі доведення позовних вимог щодо такого пошкодження.

Доводи апеляційної скарги про суперечність висновків суду нормам матеріального та процесуального права, оскільки не враховано надання позивачем доказів того, що в період опалювального сезону 2019-2020 та 2020-2021 років позивач не отримувала послугу з опалення належної їй квартири у зв`язку з пошкодженням ГО «Канатчик Авто» системи опалення будинку внаслідок незаконного встановлення систем індивідуального опалення у квартирах будинку завдяки незаконним діям Відповідача, що призвело до примусового відключення заявниці від системи централізованого опалення, не ґрунтуються на матеріалах справи.

У справі відсутні докази такого, оскільки підставою для припинення теплопостачання є відключення споживача згідно встановлених норм законодавства, а саме відповідно до положень Порядку відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затвердженого Наказом № 169 від 26.07.2019 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України.

Звернення ГО «Канатчик-авто» до Малиновської адміністрації про прийняття рішення про відключення багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 від централізованого опалення від котельної за адресою: АДРЕСА_4 , підтверджує лише вказаний намір співвласників будинку.

Належним доказом відключення від системи централізованого опалення є акт про відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від зовнішніх інженерних систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання), підписаний усіма присутніми під час відключення сторонами: власником / представником співвласників та кожним виконавцем відповідної комунальної послуги, а також оператором зовнішніх інженерних мереж або іншим суб`єктом господарювання (у разі їх залучення).

Такий акт в матеріалах справи відсутній.

Як пояснив представник позивачки в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, такий акт станом на час розгляду справи відсутній.

Акт-претензія про ненадання послуг з постачання теплової енергії та централізованого опалення від 01 грудня 2020 року, підписаний сімома співвласниками багатоквартирного будинку, у тому разі з позивачкою, засвідчує лише ненадання послуг з 12 листопада 2020 року по 30 листопада 2020 року Обслуговуючим кооперативом «Хвойний» вказаним особам, а припис поверх друкованого рукописного тексту про неподання опалення у зв`язку із відсутністю технічної можливості через пошкодження внутрішньо будинкової мережі не засвідчений належним чином та зроблений особою, повноваження якої відсутні на такого роду дії.

Так само помилковим є і зазначення в цьому акті про те, що його форму затверджено постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, оскільки наслідком такого має бути у відповідності до п. 39 Правил реєстрація акту-претензії уповноваженими особами виконавця у журналі реєстрації актів-претензій згідно з додатком 3, докази про що також відсутні.

Отже, відсутні належні, достатні докази вказаних тверджень позивачки про пошкодження внутрішньобудинкової мережі централізованого теплопостачання внаслідок незаконного встановлення індивідуального опалення в квартирах будинку, а помилкові висновки суду про проведення відокремлення від системи ЦО співвласниками будинку по АДРЕСА_3 відповідно до вимог чинного законодавства під час реалізації ними свого права на відмову від надання послуг ЦО та вільний вибір джерела теплової енергії є помилковими, проте не вплинули на правильність рішення суду про відмову у задоволенні позову через необґрунтованість.

Не є доказом пошкодження внутрішньо будинкової системи опалення звернення ГО «Канатчик-Авто», який за дорученням співвласників будинку звертався до районної комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО та ГП, де йому було видано рекомендації з питання відключення та на підставі чого відбулася підготовка технічних умов та складення 18 листопада 2020 року приймальною комісією акту прийомки газообладнання для проведення комплексного випробування внутрішнього газопостачання відокремлення, оскільки єдиним належним доказом відключення будинку від централізованого теплопостачання у розумінні Порядку № 169 є лише акт про відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від зовнішніх інженерних систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання).

Отже, оскільки належні докази пошкодження внутрішньо будинкової системи теплопостачання у будинку АДРЕСА_3 внаслідок незаконного встановлення систем індивідуального опалення в квартирах будинку відсутні, що є визначальним для правильного вирішення справи, то недоведенним є і вчинення таких дій саме відповідачем ГО «Канатчик-Авто» як особою, до якого звернено вимогу позивачки.

Також не впливає на правильне вирішення спору і намагання позивачки довести, що багатоквартирний будинок АДРЕСА_3 не входить до переліку житлових будинків, в яких більше 50% квартир та нежитлових приміщень відключені від центрального опалення, станом на час набрання законної сили Законом України Законом України №2189-VIII, оскільки пунктом 7 Розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2189-VIII визначено лише право власників квартир та нежитлових приміщень, приєднаних до таких мереж (систем), виключно за власним рішенням у встановленому порядку відокремити (відключити) від них свою квартиру чи нежитлове приміщення та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.

Посилання заявниці на невідповідність протоколу загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку від 21 червня 2020 року щодо відмови від послуг постачання тепла, який містить відомості про згоду на таке лише 106 зі 120 квартир, вимогам Порядку № 169, також ґрунтується на помилковому застосування підзаконного нормативно-правового акту в часі, оскільки п. 2.1. Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання в редакції, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 N 4, яким було передбачене, що рішення про відключення будинку від системи

централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку, втратив чинність на підставі Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства N 169 (z0982-19) від 26.07.2019.

Таке не спростовує відсутність в матеріалах справи належних доказів відключення багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 від мережі централізованого опалення, оскільки вказаний протокол є лише наміром, про що також вірно зазначив суд.

Крім того, таке рішення щодо відмови від послуг постачання тепла загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 прийняте в міжопалювальний сезон, вже після закінчення опалювального сезону 2019-2020 років, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог щодо пошкодження внутрішньобудинокових мереж на час вказаного опалювального сезону.

Також з листа Малиновської районної державної адміністрації № Ко-2384 від 23.10.2020 вбачається, що теплова енергія до квартир будинку позивачки по АДРЕСА_3 в опалювальний сезон 2019-2020 здійснювала котельня, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , а висновки чи погодження з питаннь демонтажу ГО «Канатчик-Авто» мереж централізованого теплопостачання в будинку АДРЕСА_9 не надавались (а.с. 23 т. 1).

Вказана відповідь надана Малиновською РДА вже в опалювальний сезон 2020-2021 років, у той час коли відключення будівлі від ЦО здійснюється лише в міжопалювальний період, але не пізніше ніж 01 вересня.

Помилковим є посилання суду на судове рішення у справі за позовом ОК «Хвойний» до ГО «Канатчик Авто» про стягнення заборгованості (справа № 916/1096/21), що знаходилася в провадженні Господарського суду Одеської області, яка стосувалась взаємовідносин між ОК «Хвойний» до ГО «Канатчик-Авто» про стягнення заборгованості, оскільки відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України преюдиційне значення мають лише обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а щодо «Канатчик-Авто» жодних обставин по справі не встановлено.

Проте така помилковість не впливає на правильне вирішення судом позову ОСОБА_4 .

Отже, є власною оцінкою заявниці наявних у справі доказів як обгрунтованості позову, а саме - що ГО «Канатчик авто», не маючи ніяких повноважень щодо управління будинком та інших повноважень, незаконно здійснив пошкодження системи опалення будинку та системи централізованого опалення, а відокремлення від системи центрального опалення було проведено співвласниками будинку за адресою АДРЕСА_3 , з порушенням вимог чинного законодавства України.

Такого матеріали справи не містять.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10.02.2010). Крім того, аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги не має.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови 28 липня 2023 року.

Головуючий М.В. Назарова

Судді: В.В. Кострицький

О.Ю. Карташов