Справа №: 398/3855/22
провадження №: 2-о/398/27/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"03" квітня 2023 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Стручкової Л.І.,

з участі секретаря судового засідання Дудченко О.Ю.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії цивільну справу за заявою ОСОБА_1 встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування на постійному утриманні, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеною вище заявою. В обґрунтування заяви вказує на те, що з 25.12.2016 року заявник постійно проживала без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 .Вони разом винаймали житло, вели спільне господарство. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився спільний син, ОСОБА_5 . Єдиним джерелом доходу їх родини був заробіток ОСОБА_4 , який працював неофіційно, виконував роботи з облаштування приміщень електрикою. Часто працював в інших містах. ОСОБА_1 , як багатодітна мати, займалася вихованням дітей та вела домашнє господарство. Після повномасштабного вторгнення рф на територію України, ОСОБА_4 пішов захищати Батьківщину. Під час виконання військового обов`язку, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 загинув. Встановлення зазначеного факту необхідно їй для оформлення своїх спадкових прав та пенсії по втраті годувальника.

Ухвалою суду від 02.12.2022 року, провадження по зазначеній справі відкрито та справу призначено до судового розгляду(а.с.27).

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, суду пояснила, що вона має трьох власних дітей. З 25.12.2016 року почали жити з ОСОБА_4 однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 .Її діти мешкали з ними, називали ОСОБА_4 татом, він виховував їх, як власних. Вона займалася вихованням дітей та домашнім господарством, ОСОБА_4 працював на будівництві,займався євроремонтами, повністю матеріально забезпечував родину. У липні 2021 року у них народився спільний син - ОСОБА_6 . Вони планували зареєструвати шлюб на перший день народження ОСОБА_6 і відмітити дві події одразу. З 05.03.2022 року ОСОБА_7 пішов захищати Батьківщину та 17.06.2022 року, під час виконання бойового завдання, загинув.Просить її заяву задовольнити в повному обсязі

Заінтересована особа ОСОБА_2 , в судовому засіданні вважає заяву ОСОБА_1 такою, що підлягає задоволенню. Суду пояснила, що її син ОСОБА_4 жив з заявницею однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Жили добре, вели господарство, мали город, потроху робили ремонт у сільському будинку. Збиралися зареєструвати шлюб. ОСОБА_8 займалася вихованням дітей, а ОСОБА_7 заробляв та утримував родину. У них народився спільний син, проте ОСОБА_7 дітей не розділяв. Також мав повнолітню доньку від іншого шлюбу, ОСОБА_9 .

Заінтересована особа ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлена, належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення заяви не заперечує (а.с.57-59).

Свідок ОСОБА_11 суду показала, що є свекрухою рідної сестри заявниці. Наприкінці 2016 року готувалися зустрічати новий рік. Заявниця представила їм свого чоловіка - ОСОБА_12 . Приблизно з того часу вони почали жити разом, займалися господарством. Забезпечував родину матеріально ОСОБА_13 , їздив на заробітки. ОСОБА_8 виховувала дітей. Діти називали його татом. Жили вони добре.

Свідок ОСОБА_14 суду показала, що є рідною сестрою заявниці. З ОСОБА_4 вона познайомилася наприкінці 2016 року, як з чоловіком ОСОБА_1 . Остання та ОСОБА_4 почали жити однією сім`єю, реєстрацію шлюбу все відкладали. Діти ОСОБА_8 називали його батьком. Жили вони добре. ОСОБА_13 був чуйним, доброзичливим, працьовитим, повністю забезпечував родину. ОСОБА_8 займалася хатніми роботами та вихованням дітей. Планували зареєструвати шлюб але ОСОБА_7 загинув.

Свідок ОСОБА_15 , рідний дядько ОСОБА_4 та брат ОСОБА_2 , суду показав, що заявниця є жінкою його покійного племінника ОСОБА_16 . Вони мешкали в Новій Празі, вели спільне господарство. Головою в родині був ОСОБА_7 , він забезпечував родину матеріально. ОСОБА_7 працював неофіційно, електромонтажником, гіпсокартонщиком. Їздив на заробітки до Києва, заробляв непогано. ОСОБА_8 вела домашнє господарство та виховувала дітей. Жили вони добре.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що є дружиною рідного дядька померлого ОСОБА_4 . З заявницею знайома близько 5 років. Познайомилися на родинній зустрічі. ОСОБА_8 і ОСОБА_7 жили однією сім`єю, хотіли дітей. В 2021 році у них народився ОСОБА_6 . Вона дивувалася тому, що ОСОБА_5 взяв ОСОБА_18 за дружину з трьома дітьми, це дуже велика відповідальність, але ОСОБА_7 казав, що дуже кохає ОСОБА_8 . ОСОБА_1 займалася домашнім господарством та доглядала дітей. ОСОБА_8 дуже хороша господня. ОСОБА_4 їздив на заробітки до м. Києва, м. Харкова, м. Дніпра. Працював на будівництві електриком, мав «золоті руки». Він добре заробляв та матеріально забезпечував родину. Вони утримували будинок, купили меблі та побутову техніку. ОСОБА_7 без роботи не сидів, старався для родини. Світланині діти зверталися до нього «тато».

Вислухавши пояснення присутніх осіб, показання свідків, дослідивши надані суду докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.7 ст.19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ст.ст.293, 315 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.Суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,перебування фізичної особи на утриманні, тощо. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , з грудня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_2, до дня його смерті, та вели сумісне господарство.

Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 від 27.07.2021 року батьками ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_1 ОСОБА_19 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,про що 22.06.2022 року складено відповідний актовий запис №1733, що підтверджується світлокопією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 від 01.07.2022 року.

Також суду надано фототаблиці сімейних фото з зображенням заявниці з ОСОБА_4 та дітьми, після огляду яких свідки вказали на зображених на них осіб.

Відповідно ч.2 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно вимог ч.4 ст.3 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу як жінки та чоловіка, про який просить заявниця, породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, з огляду на досліджені в судовому засіданні докази та покази свідків, суд вважає, що заявником доведено факт її спільного проживання із ОСОБА_4 однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу з 25.12.2016 року і до часу його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Щодо факту перебування ОСОБА_20 на постійному утриманні померлого ОСОБА_4 , суд зазначає наступне.

В судовому засіданні, окрім показів свідків, які підтвердили те, що матеріально утримував ОСОБА_1 та дітей саме ОСОБА_4 , дослідженні також письмові докази, а саме Форма ОК-5, виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 за 2016-2022 роки.

З вказаних документів вбачається, що ОСОБА_1 у цей період не була працевлаштована. На її картковий рахунок надходили грошові кошти від різних фізичних осіб та грошове забезпечення НОМЕР_3 , як пояснила сама заявник, та підтвердили свідки, вказані перерахування здійснювались за виконання ОСОБА_4 робіт на будівництві та проходження ним військової служби.

Отже в судовому засіданні встановлено, що дохід покійного ОСОБА_4 був основним джерелом засобів для існування та проживання сім`ї.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

На підставі ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку із втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення»,право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. При цьому дітям пенсії призначаються незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, також мають право на пенсію, якщо згодом втратили джерело засобів до існування.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються:

а) діти, брати, сестри й онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років, при цьому брати, сестри й онуки - за умови, якщо вони не мають працездатних батьків;

б) батько, мати, дружина, чоловік, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

в) один з батьків, або чоловік (дружина), або дід, бабуся, брат чи сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) зайнятий доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8 років, і не працює;

г) дід і бабуся - в разі відсутності осіб, які за законом зобов`язані їх утримувати.

Вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти мають право на пенсію в разі втрати годувальника до закінчення навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23-річного віку.

Відповідно до ст.38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Стаття 41 Закону України «Про пенсійне забезпечення», передбачає право пасинка і падчіркина пенсію в разі втрати годувальника нарівні з рідними дітьми, якщо вони не одержували аліментів від батьків.

Встановлення факту перебування на утриманні має значення також для осіб, зазначених у ст.10Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яким у зв`язку із загибеллю військовослужбовця виплачується пенсія.

Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення фактуперебування ОСОБА_1 на постійному утриманні померлого ОСОБА_4 ,породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення,з огляду на досліджені в судовому засіданні докази та покази свідків, суд вважає, що заявником доведено факт,про який вона просить.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 263-265,315-319 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування на постійному утриманні, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 ,з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ,однією сім`єюяк жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу починаючи з 25.12.2016 року і до часу його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , на утриманні ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 13.04.2023 року.

Суддя Л.І. Стручкова