Справа № 345/510/23
Провадження № 22-ц/4808/916/23
Головуючий у 1 інстанції Гапоненко Р. В.
Суддя-доповідач Луганська
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Луганської В.М.

суддів Девляшевського В.А., Мальцевої Є.Є.,

за участю секретаря Возняк В.В.,

учасники справи

позивач ОСОБА_1

відповідачі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Івано-Франківського апеляційного суду справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 лютого 2023 року, ухвалене судом у складі судді Гапоненко Р.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом з вищезазначеними вимогами, в обґрунтування яких вказала, що 15 серпня 2015 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб в якому у них народилась двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області суду шлюб між сторонами було розірвано.

Відповідно до рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області з ОСОБА_2 стягувались на користь позивачки аліменти на утримання ОСОБА_4 до досягнення нею повноліття.

Позивачка зазначила, що наданий час дочці ОСОБА_5 виповнилось 18 років і вона є студенткою 1 курсу Лодзького Університету, денної форми навчання.

Вважає, що позивач спроможний продовжувати сплачувати аліменти щомісячно, оскільки є працездатною особою та перебуває на роботі за кордоном.

У зв`язку з викладеним просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 2500 грн на період навчання, але не більше як до досягнення нею 23-х років.

Заочним рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 лютого 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задоволено.

Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн щомісячно на дитину, починаючи з 01.02.2023 року протягом навчання, але не більше як до 23 років.

Право на утримання повнолітньої дитини припиняється у разі припинення навчання.

Вирішив питання щодо судових витрат.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31 травня 2023 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яка продовжує навчання залишено без задоволення.

ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення, просить суд апеляційної інстанції скасувати заочне рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 лютого 2023 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник зазначає, що вирішуючи спір по суті судом не було враховано стан його здоров`я та фінансову спроможність сплачувати аліменти на повнолітню доньку, оскільки він є інвалідом ІІІ групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 з діагнозом цукровий діабет ІІ типу, інсулінопотребуючий, і більша частина його пенсії йде на підтримання стану здоров`я.

Зазначив, що відповідно до рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 серпня 2021 року змінено спосіб стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 та щомісячно стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі 2000 грн та аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання у розмірі 1500 грн, на період навчання за 2020 -2021 рік та 2021-2022 рік, але не більше як до досягнення ним 23-х років.

Скаржник вказав, що отримує пенсію по інвалідності в розмірі 2989,38 грн, після сплати аліментів на утримання сина у нього залишається 1489,38 грн, тому його матеріальне становище не дозволяє йому сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання дочки.

На даний час перебуває за кордоном в таборі для біженців в Ірландії та перебуває на утриманні держави Ірландія.

Зазначив, що позивачкою не надано до суду доказів його змоги сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини і потреби доньки в матеріальній допомозі батька у зв`язку з навчанням та неможливістю працевлаштуватися для забезпечення своїх потреб.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить суд взяти до уваги те, що відповідач протягом 2017-2022 року регулярно виїжджав за межі України на роботу, де отримував дохід, а пенсія не є його основним джерелом доходів. Зазначає, що обоє дітей навчаються на денній формі навчання, тому не мають змоги працевлаштуватися та забезпечувати себе.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, про час, дату та місце судового засідання повідомлені у відповідності до закону. До суду наддала заяву про розгляд справи за її відсутності.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлені у відповідності до закону. На адресу місця проживання ОСОБА_2 направлялися судові повістки-повідомлення, які повернулися з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до пункту 3 частини восьмоїстатті128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справу.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає можливим провести судовий розгляд справи без позивача та відповідача по справі, які повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Встановивши, що дочці сторін ОСОБА_5 виповнилось 18 років, яка продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач має таку допомогу надавати, тому суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, визначивши розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача в користь позивача на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн. щомісячно, починаючи з 01.02.2023 року та до закінчення нею навчання, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду не в повній мірі відповідає встановленим по справі обставинам, виходячи з наступного.

Суд встановив, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , сторони є батьками - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчання на в Лодзькому Університеті на факультеті управління на денній формі з 01.10.2022 року на умовах безкоштовного навчання, що підтверджується копією довідки.

Згідно посвідчення ПФУ ОСОБА_2 з 18.01.2022 року є особою з інвалідністю третьої групи загального захворювання та отримує пенсію по інвалідності.

Відповідно наданої відповідачем довідки про тимчасовий захист в Ірландії, відповідно до якої, відповідачем з 13 січня 2023 року отримано тимчасовий дозвіл на проживання в Ірландії строком на один рік.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

За змістом ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Частиною 3 ст. 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Крім того, відповідно до статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі.

Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих (частина третя статті 3 Закону України «Про освіту»).

Тож стягнення із батьків аліментів на повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Отже, при визначення розміру аліментів, судом враховуються: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ст. 200 СК України).

Позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання в розмірі 2500 грн на період навчання, але не більше як до досягнення нею 23-х років.

Задовольняючи позов суд першої інстанції правильно встановив, що повнолітня дочка продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість таку допомогу надавати.

Проте, визначаючи розмір аліментів на повнолітню дочку у твердій грошовій сумі в розмірі 2500, суд першої інстанції не врахував положення ст. 182 СК України, а саме не врахував, що відповідач є особою з інвалідністю третьої групи загального захворювання та отримує пенсію по інвалідності, що підтверджується копією посвідчення ПФУ та те, що відповідно до рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22 грудня 2021 року відповідач сплачує аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі 1500 грн.

Разом з тим, скаржником не надано суду доказів, якіб підтверджували розмір його пенсії, не надано безперечних доказів неспроможності сплачувати аліменти.

Колегія суддів вважає, що повнолітня дочка відповідача, яка навчається, перебуває на забезпеченні матері, потребує матеріальної допомоги, обов`язок з утримання дитини покладається на обох батьків, він є особою працездатного віку, належними доказами не спростував свою неспроможність сплачувати аліменти, враховуючи встановлені вище обставини, колегія суддів приходить до висновку про зменшення розміру аліментів з 2500 грн до 1500 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Частиною 1 ст. 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного апеляційний суд вважає, що рішення суду підлягає зміні в частині визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчання з 2500, 00 грн до 1500, 00 грн

Згідно положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

За подання апеляційної скарги скаржником сплачено судовий збір в сумі 1610,40 грн (а.с. 96).

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, то понесений ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги компенсується йому за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, пропорційно до задоволеної частини вимог, що становить 966,24 грн.

Керуючись ст. ст. 367,374,376,382,384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 лютого 2023 року змінити в частині визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчання з 2500, 00 грн до 1500, 00 грн

В іншій частині судове рішення залишити без змін.

Компенсувати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 966,24 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 02 серпня 2023 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді: В.А. Девляшевський

Є.Є. Мальцева