УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 306/930/19

провадження № 61-11151ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 09 січня 2023 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 07 червня 2023 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства фірма «Полата» про видачу належно оформленої трудової книжки, проведення остаточного розрахунку при звільненні, видачу наказу про звільнення, нарахування та сплату єдиного соціального внеску, видачу довідки про роботу та всіх сум за весь час затримки по день фактичного розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

Свалявський районний суд Закарпатської області рішенням від 20 вересня 2019 року відмовив ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Закарпатський апеляційний суд постановою від 04 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково, змінив рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2019 року в частині правового обґрунтування, резолютивну частину залишив без змін.

Верховний Суд постановою від 21 квітня 2021 року закрив касаційне провадження у справі № 306/930/19 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року, з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме - застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду України від 14 листопада 2012 року у справі № 6-139цс12. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково, скасував постанову Закарпатського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року у частині позовних вимог про проведення остаточного розрахунку при звільненні, нарахування та сплату єдиного соціального внеску, військового збору та інших необхідних платежів, виплату всіх належних сум за весь час затримки по день фактичного розрахунку згідно статей 116, 117 КЗпП, передав справу у цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року у частині позовних вимог про видачу належно оформленої трудової книжки, видачу копії кадрового наказу про звільнення; видачу довідки про роботу, залишив без змін.

Закарпатський апеляційний суд постановою від 06 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, рішення Свалявського районного суду від 20 вересня 2019 року залишив без змін.

Верховний Суд постановою від 11 квітня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 06 жовтня 2021 року у частині позовних вимог ОСОБА_1 про проведення остаточного розрахунку при звільненні, нарахування та сплату єдиного соціального внеску, військового збору та інших необхідних платежів, виплату всіх належних сум за весь час затримки по день фактичного розрахунку, залишив без змін.

ОСОБА_1 у листопаді 2022 року звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2019 року за нововиявленими обставинами, якими вважає лист Приватного підприємства фірма «Полата» (далі - ППФ фірма «Полата») від 11 липня 2022 року б/н, яким відмовлено у задоволенні його заяви від 07 червня 2022 року про надання першого примірника рішення власника ППФ «Полата» про його звільнення для ознайомлення з ним, проставлення ним на цьому примірнику підпису та дати ознайомлення із наданим рішенням; про видачу належно завіреної копії рішення ППФ «Полата» про його звільнення, про видачу довідок про кількість невикористаних днів щорічних та додаткових відпусток з 04 листопада 2008 року, про виплату при звільненні компенсації за такі відпустки, а також про виплату вихідної допомоги при звільненні.

Ненадання відповідачем вказаних вище документів уважає порушенням трудового законодавства України та фактом відвертої дискримінації.

Посилаючись на наведене просив суд : 1) поновити йому строк для подачі заяви про перегляд рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2019 року за нововиявленими обставинами, як пропущений з поважних причин, оскільки ухвалу Верховного Суду від 31 серпня 2017 року, якою йому повернуто його заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, він отримав лише 02 листопада 2022 року; 2) скасувати рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2019 року за нововиявленими обставинами та ухвалити нове рішення про видачу йому належної при звільненні завіреної копії рішення власника підприємства про звільнення, трудової книжки, про проведення належного при звільненні остаточного розрахунку, а саме виплати: компенсації за невикористані дні основної та додаткової відпустки з 04 листопада 2008 року по 30 квітня 2017 року, вихідної допомоги, про нарахування та сплату з нарахованих сум єдиного соціального внеску, військового збору та інших необхідних платежів, а також про виплату всіх належних сум за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку.

Свалявський районний суд Закарпатської області ухвалою від 09 січня 2023 року поновив ОСОБА_1 строк для подачі заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2019 року за нововиявленими обставинами та ухвалення нового рішення.

Закарпатський апеляційний суд постановою від 07 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 09 січня 2023 року залишив без змін.

19 липня 2023 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 09 січня 2023 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 07 червня 2023 року.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суди попередніх інстанцій порушили норми процесуального права, зокрема неповно з`ясували обставини, що мають значення для справи, не перевірили наявність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами та не надали належної оцінки наведеним обставинам, з урахуванням положень статті 423 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Ухвала суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.

Відповідно до частини першої та другої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з частиною четвертою статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Частиною п`ятою статті 423 ЦПК України визначено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (пункти 7.4-7.5)).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (постанова Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 726/938/18).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17 (пункт 26)).

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17 (пункти 27, 28)).

Не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювали суди під час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 9901/819/18 (пункт 6.38)).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не можна розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини.

Як на нововиявлені обставини заявник посилається на те, що лист ППФ фірма «Полата» від 11 липня 2022 року б/н, яким відмовлено у задоволенні його заяви від 07 червня 2022 року про надання першого примірника рішення власника ППФ «Полата» про його звільнення для ознайомлення з ним, проставлення ним на цьому примірнику підпису та дати ознайомлення із наданим рішенням; про видачу належно завіреної копії рішення ППФ «Полата» про його звільнення, про видачу довідок про кількість невикористаних днів щорічних та додаткових відпусток з 04 листопада 2008 року, про виплату при звільненні компенсації за такі відпустки, про виплату вихідної допомоги при звільненні. Ненадання ППФ «Полата» зазначених вище документів уважає порушенням трудового законодавства України та фактом відвертої дискримінації.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2019 року, суди попередніх інстанцій виходили з того, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими у розумінні положень статті 423 ЦПК України і не можуть бути підставою для перегляду судового рішення.

При вирішенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами судами попередніх інстанцій належним чином вмотивовані висновки про те, що зазначені ОСОБА_1 обставини не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Колегія суддів встановила, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування судами норм права при вирішенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування та тлумачення, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 09 січня 2023 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 07 червня 2023 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства фірма «Полата» про видачу належно оформленої трудової книжки, проведення остаточного розрахунку при звільненні, видачу наказу про звільнення, нарахування та сплату єдиного соціального внеску, видачу довідки про роботу та всіх сум за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров