Постанова

Іменем України

26 квітня 2023року

м. Київ

справа № 757/8549/21-ц

провадження № 61-11487св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Гаргона», ОСОБА_2 , Державний реєстратор Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Кривошей Анастасія Анатоліївна, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фактор Інвест Плюс», ОСОБА_6 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогач Вадим Вікторович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Левінець Валентина Юріївна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Джерело Фінанс»,

треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інтер Кепітал Груп», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дерев`янко Вікторія Вікторівна,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 , до якої приєдналася ОСОБА_3 ,на постанову Київського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року у складі колегії суддів: Стрижеуса А. М., Поливач Л. Д., Шкоріної О. І.,

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гаргона» (далі - ТОВ «Гаргона»), ОСОБА_2 , державного реєстратора Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Кривошей А. А., ОСОБА_3 , ОСОБА_3., ОСОБА_5., Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Інвест Плюс» (далі - ТОВ «Фактор Інвест Плюс»), ОСОБА_6 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача В. В., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Левінець В. Ю., Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Джерело Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Джерело Фінанс»), треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інтер Кепітал Груп» (далі - ТОВ «КУА «Інтер Кепітал Груп»), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук С. П., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дерев`янко В. В., про визнання недійсним акту щодо приймання-передачі до статутного капіталу товариства нерухомого майна, визнання наступних договорів недійсними, визнання поділу квартири незаконним та скасування записів про право власності.

Позов мотивований тим, що згідно договору купівлі-продажу від 27 лютого 2018 року позивач є власником чотирьох кімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 261,8 кв. м, житловою площею 112,9 кв. м.

18 вересня 2015 року ТОВ «КУА «Інтер Кепітал Груп» набуло у власність квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 18 вересня 2015 року № 2122. Цього ж дня право власності ТОВ «КУА «Інтер Кепітал Груп» було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

15 червня 2016 року начебто між ТОВ «ФК «Джерело фінансів» та ТОВ «Фактор Інвест Плюс» підписано акт приймання-передачі нерухомого майна, за яким начебто квартиру АДРЕСА_1 ТОВ «ФК «Джерело фінансів» передало до статутного капіталу ТОВ «Фактор Інвест Плюс». При цьому, вказані товариства не були учасниками ТОВ «КУА «Інтер Кепітал Груп», як і ТОВ «КУА «Інтер Кепітал Груп» ніколи не було учасником ані ТОВ «ФК «Джерело Фінансів», ані ТОВ «Фактор Інвест Плюс».

16 червня 2016 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ТОВ «Фактор Інвест Плюс».

При цьому, його органи управління не приймали будь-яких рішень щодо передачі майна товариства як вкладу до статутного капіталу ТОВ «Фактор Інвест Плюс», не визначали вартість цього майна, не уповноважували директора товариства та/або будь-яких інших фізичних чи юридичних осіб на підписання оспорюваного акту та інших правочинів.

Згідно договору купівлі-продажу від 29 червня 2016 року ТОВ «Фактор Інвест Плюс» відчужило спірне житлове приміщення ТОВ «ФК «Інвест Гарант Актив» (після зміни назви ТОВ «Гаргона»), яке цього ж дня зареєструвало за собою право власності на цю квартиру.

15 липня 2016 року державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогачем В. В. на підставі висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 30 червня 2016 року № 0815/76 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 30473272, яким закрито розділ та реєстраційну справу на квартиру АДРЕСА_1 , в зв`язку з її поділом на квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 .

Не зважаючи на те, що вказане житлове приміщення, з моменту його створення та станом на момент подачі позову не мало двох окремих виходів/входів, і жодного фактичного поділу квартири АДРЕСА_2 на квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 не було, 15 липня 2016 року за ТОВ «ФК «Інвест Гарант Актив» було зареєстровано право власності на квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 .

15 липня 2016 року між ТОВ «ФК «Інвест Гарант Актив» (після зміни назви ТОВ «Гаргона») та ОСОБА_5 укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , яку остання цього ж дня передала в іпотеку ОСОБА_6 , а 24 листопада 2016 року продала ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 24 листопада 2016 року.

22 грудня 2016 року між ТОВ «ФК «Інвест Гарант Актив» (після зміни назви ТОВ «Гаргона») та ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .

Таким чином, належна ТОВ «КУА «Інтер Кепітал Груп» квартира АДРЕСА_1 , спочатку безпідставно і незаконно перейшла у власність ТОВ «Фактор Інвест Плюс» на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна № 14/1506-2016 від 15 червня 2016 року, який є сфабрикованим (підробним) документом, після чого неодноразово відчужувалася, незаконно та фіктивно ділилась на дві окремі квартири під АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 , які в подальшому були відчужені на користь третіх осіб.

Наказом Міністерства юстиції України № 1813/5 від 06 червня 2017 року скасовано всі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 , незважаючи на який, 09 вересня 2017 року державним реєстратором Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Кривошей А. А. прийнято рішення щодо повторної реєстрації права власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по 1/2 частці квартири АДРЕСА_1 .

Отже, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_1 за позивачем, а також зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при цьому, відсутнє зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_2 в цьому ж будинку.

Позивач просила:

визнати недійсним акт приймання-передачі нерухомого майна № 14/1506-2016 року від 15 червня 2016 року щодо передачі до статутного капіталу квартири АДРЕСА_1 , підписаний ТОВ «ФК «Джерело Фінансів» та ТОВ «Фактор Інвест Плюс»;

визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 29 червня 2016 року, укладений між ТОВ «Фактор Інвест Плюс» та ТОВ «ФК «Інвест Гарант Актив» (після зміни назви ТОВ «Гаргона»), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левінець В. Ю. за реєстровим № 104;

визнати незаконним поділ квартири АДРЕСА_2 на квартиру АДРЕСА_2 та квартиру АДРЕСА_1 , вчинений державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогачем В. В. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15 липня 2016 року, індексний номер 30472499, за якими припинено право власності на квартиру АДРЕСА_1 у зв`язку з її поділом, рішення від 15 липня 2016 року, індексний номер 30473272, за яким закрито поділ та реєстраційну справу на квартиру АДРЕСА_2 у зв`язку з її поділом на квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 , рішення від 15 липня 2016 року, індексний номер 30472231, номер запису про право власності: 15408857, за яким право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано за ТОВ «ФК «Інвест Гарант Актив» (після зміни назви ТОВ «Гаргона») з відкриттям розділу, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15 липня 2016 року, індексний номер 30472499, за яким право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано за ТОВ «ФК «Інвест Гарант Актив» (ТОВ «Гаргона»), номер запису: 15409106;

визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 15 липня 2016 року, укладений між ТОВ «ФК «Інвест Гарант Актив» (після зміни назви ТОВ «Гаргона») та ОСОБА_5 , який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дерев`янко В. В. та зареєстрований в реєстрі за № 1384;

визнати недійсним договір іпотеки від 15 липня 2016 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , посвідчений приватним нотаріусом КМНО Дерев`янко В. В. та зареєстрований в реєстрі за № 1390;

визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 24 листопада 2016 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дерев`янко В. В. та зареєстрований в реєстрі за № 2114;

визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 22 грудня 2016 року, укладений між ТОВ «ФК «Інвест Гарант Актив» (після зміни назви ТОВ «Гаргона») та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С. П. та зареєстрований в реєстрі за № 12981;

скасувати записи про право власності № 22252167 та № 22252164 від 09 вересня 2017 року (рішення від 09 вересня 2017 року, індексний номер: 36995357) державного реєстратора Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Кривошей А. А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) про реєстрацію права спільної часткової власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по 1/2 частці на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 20 грудня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Лев Р. В. , до ТОВ «Гаргона», ОСОБА_2 , державного реєстратора Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Кривошей А. А., ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ТОВ «Фактор Інвест Плюс», ОСОБА_6 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача В. В., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Левінець В. Ю., ТОВ «ФК «Джерело Фінанс», треті особи: ТОВ «Компанія з управління активами «Інтер Кепітал Груп», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук С. П., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дерев`янко В. В., про визнання недійсним акту щодо приймання-передачі до статутного капіталу товариства нерухомого майна, про визнання наступних договорів недійсними, про визнання поділу квартири незаконним та скасування записів про право власності відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що право на спірне нерухоме майно набуто ОСОБА_1 в 2018 році згідно договору купівлі-продажу, тобто після укладення оспорюваних договорів між ТОВ «ФК «Джерело фінансів» та ТОВ «Фактор Інвест Плюс» та вчинення записів про реєстрацію права власності № 22252167 та № 22252164.

Суд першої інстанції зробив висновок, що позивачем не доведено як факт порушення відповідачами її прав чи інтересів під час укладення оспорюваних договорів, так і наявності передбачених ЦК України підстав для визнання оспорюваних правочинів недійсними, оскільки на момент їх вчинення ОСОБА_1 ще не набула ані права власності, ані права володіння щодо спірного нерухомого майна (стаття 334 ЦК України), а таке право в неї виникло після вчинення усіх оспорюваних правочинів. Визнання відповідачами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 частини позовних вимог про скасування записів про право власності № 22252167 та № 22252164 від 09 вересня 2017 року суперечить закону (визнається безпідставний позов).

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Лева Р. В. задоволено частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 грудня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Гаргона», ОСОБА_2 , державного реєстратора Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Кривошей А. А., ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ТОВ «Фактор Інвест Плюс», ОСОБА_6 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача В. В., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Левінець В. Ю., ТОВ «ФК «Джерело Фінанс», треті особи: ТОВ «Компанія з управління активами «Інтер Кепітал Груп», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук С. П., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дерев`янко В. В., про визнання недійсним акту щодо приймання-передачі до статутного капіталу товариства нерухомого майна, визнання наступних договорів недійсними, визнання поділу квартири незаконним та скасування записів про право власності задоволено частково.

Визнано недійсним акт приймання-передачі нерухомого майна № 14/1506-2016 від 15 червня 2016 року щодо передачі до статутного капіталу квартири АДРЕСА_1 , підписаний ТОВ «ФК «Джерело Фінансів» та ТОВ «Фактор Інвест Плюс».

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири від 29 червня 2016 року, укладений між ТОВ «Фактор Інвест Плюс» та ТОВ «ФК «Інвест Гарант Актив» (після зміни назви ТОВ «Гаргона»), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левінець В. Ю. за реєстровим № 104.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири від 15 липня 2016 року, укладений між ТОВ «ФК «Інвест Гарант Актив» (після зміни назви ТОВ «Гаргона») та ОСОБА_5 , що посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дерев`янко В. В. та зареєстрований в реєстрі за № 1384.

Визнано недійсним договір іпотеки від 15 липня 2016 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дерев`янко В. В. та зареєстрований в реєстрі за № 1390.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири від 24 листопада 2016 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дерев`янко В. В. та зареєстрований в реєстрі за № 2114.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири від 22 грудня 2016 року, укладений між ТОВ «ФК «Інвест Гарант Актив» (після зміни назви ТОВ «Гаргона») та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С. П. та зареєстрований в реєстрі за № 12981.

Скасовано рішення про право власності № 22252167 та № 22252164 від 09 вересня 2017 року (рішення від 09 вересня 2017 року, індексний номер: 36995357) державного реєстратора Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Кривошей А. А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) про реєстрацію права спільної часткової власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по 1/2 частці на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Суд апеляційної інстанції зробив висновки про те, що:

ОСОБА_1 не є стороною оспорюваних правочинів, проте нею доведено належними та допустимими доказами факт порушення цими договорами її законних прав та інтересів, оскільки ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу є власницею квартири АДРЕСА_1 право та інтереси якої порушуються укладенням спірних правочинів, за наявності Наказу Міністерства юстиції України від 06 червня 2017 року № 1813/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», яким скасовано всі вищезазначені рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 ;

наявні підстави для визнання недійсним акту приймання-передачі нерухомого майна № 14/1506-2016 від 15 червня 2016 року, укладеного між ТОВ «ФК «Джерело Фінансів» та ТОВ «Фактор Інвест Плюс» щодо передачі до статутного капіталу ТОВ «Фактор Інвест Плюс» квартири АДРЕСА_1 , оскільки у ТОВ «ФК «Джерело Фінансів» було відсутнє право на розпорядження спірною квартирою, що підтверджується судовими рішеннями у справі № 910/7164/19;

позовні вимоги про визнання недійсними договору купівлі-продажу квартири від 29 червня 2016 року, укладеного між ТОВ «Фактор Інвест Плюс» та ТОВ «ФК «Інвест Гарант Актив» (після зміни назви ТОВ «Гаргона»), договору купівлі-продажу квартири від 15 липня 2016 року, укладеного між ТОВ «ФК «Інвест Гарант Актив» (після зміни назви ТОВ «Гаргона») та ОСОБА_5 , договору іпотеки від 15 липня 2016 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , договору купівлі-продажу квартири від 24 листопада 2016 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , договору купівлі-продажу квартири від 22 грудня 2016 року, укладеного між ТОВ «ФК «Інвест Гарант Актив» (після зміни назви ТОВ «Гаргона») та ОСОБА_2 , також підлягають задоволенню, оскільки були укладені суб`єктами, які не мали права на розпорядження спірною квартирою;

підстави для проведення державної реєстрації спірної квартири відсутні, оскільки суд апеляційної інстанції зробив висновок про недійсність договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 24 листопада 2016 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом КМНО Дерев`янко В. В. та зареєстрований в реєстрі за № 2114;

скасування рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з урахуванням встановлених у цій справі обставин, є ефективним способом захисту права позивача;

спір у позивача виник саме з ТОВ «Гаргона», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ТОВ «Фактор Інвест Плюс», ОСОБА_6 , ТОВ «ФК «Джерело Фінансів» з приводу порушення останніми права власності позивача на спірне житлове приміщення внаслідок внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію спірної квартири. Тому державний реєстратор Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Кривошей А. А. та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогач В. В. є неналежними відповідачами;

підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання незаконним розподілу квартири № 76 немає, оскільки Наказом Міністерства юстиції України від 06 червня 2017 року № 1813/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зокрема і рішення, якими здійснено розподіл спірної квартири.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У листопаді 2022 року ОСОБА_4 подала касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року, залишити в силі рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 грудня 2022 року.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга обґрунтована тим, що:

судом апеляційної інстанції прийнята постанова без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 27 січня 2020 року в справі № 761/26815/17 (провадження № 61-16353сво18), від 26 травня 2022 року у справі № 5013/458/11, від 09 серпня 2021 року у справі № 145/1669/19 (провадження № 61-14656св20, від 15 грудня 2021 року у справі № 761/22992/17 (провадження № 61-9542св21) та з порушенням норм процесуального права, яке полягає у незастосуванні судом апеляційної інстанції позовної давності за наявності обґрунтованої заяви відповідача в суді першої інстанції;

суд апеляційної інстанції, встановивши факт протиправного вибуття з власності ПАТ «Автомобільна компанія «Укртранс» іпотечного майна (зокрема, квартири АДРЕСА_1 ), зробив висновок про те, що у ТОВ «ФК «Джерело Фінансів» було відсутнє право на розпорядження квартирою АДРЕСА_1 , (факти, встановлені судовими рішеннями у справі № 910/28036/15). Фактично постановою апеляційного суду від 07 жовтня 2022 року у справі № 757/8549/21-ц узаконений ланцюг незаконного виводу з іпотеки ПАТ «Укргазбанк» та власності ПАТ «Автомобільна компанія «Укртранс» квартири АДРЕСА_1 , в якому єдиним законним власником (набувачем) залишається ОСОБА_1 . При цьому ПАТ «Укргазбанк» та ПАТ «Автомобільна компанія «Укртранс» не були залучені до участі у справі, не зважаючи на те, що дане судове рішення фактично впливає на їх право щодо іпотечного майна (узаконення вибуття майна з власності та іпотеки);

право ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 набуто внаслідок укладення незаконних правочинів, після вибуття даної квартири з іпотеки ПАТ «Акціонерний банк «Укргазбанк» та власності ПАТ «АК «Укртранс», що виключає можливість захисту її «прав» в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України.

ТОВ «КУА «Інтер Кепітал Груп» набуло право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 18 вересня 2015 року, укладеного між ТОВ «ФК «Джерело Фінансів» (продавець) та ТОВ «КУА «Інтер Кепітал Груп» (покупець), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н. В. за реєстровим № 2122. Зі змісту даного договору вбачається, що право на відчуження квартири у продавця «виникло» на підставі договорів про надання фінансових послуг факторингу р/н 1942 та про відступлення права вимоги р/н 1943 від 27 серпня 2015 року, укладених між ТОВ «ФК «Кредит Гарант» та ТОВ «ФК «Джерело Фінансів»;

згідно договору купівлі-продажу від 18 вересня 2015 року ТОВ «ФК «Джерело фінансів» (продавець) набуло право іпотекодержателя та право відчуження даної квартири відповідно до застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, шляхом продажу предмета іпотеки від свого імені. Проте, ТОВ «КУА «Інтер Кепітал Груп» та інші подальші власники (в тому числі ОСОБА_1 ) не можуть бути добросовісними набувачами квартири АДРЕСА_1 , враховуючи те, що власником даної квартири станом на 2015 рік було ПАТ «Автомобільна компанія «Укртранс» на підставі договору іпотеки від 27 червня 2008 року, укладеного між АКБ «Київ» (правонаступник АТ «Укргазбанк») (іпотекодержатель) та ПАТ «Автомобільна компанія «Укртранс» (іпотекодавець), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О. В. за реєстровим № 1980;

рішенням господарського суду міста Києва від 23 грудня 2015 року (справа № 910/28036/15) визнано недійсним договір про надання фінансових послуг факторингу за реєстровим № 1720 від 27 серпня 2015 року та договір про відступлення права вимоги за реєстровим № 1721 від 27 серпня 2015 року, які укладені між ПАТ «Акціонерний банк «Укргазбанк» та ТОВ «ФК «Кредит Гарант», посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бориско О. О. Вказаним рішенням у справі № 910/28036/15 встановлено, що належне ПАТ «Акціонерний банк «Укргазбанк» право вимоги ним в установленому порядку не відчужувалося, іншим особам, зокрема, ТОВ «ФК «Кредит Гарант» та ТОВ «ФК «Джерело Фінансів», не передавалося;

ОСОБА_1 обґрунтовує своє право власності на квартиру АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 27 лютого 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р. О. за реєстровим номером 1384, укладеного між ОСОБА_8 (продавець) та ОСОБА_1 . Право ОСОБА_8 на відчуження квартири виникло як у іпотекодержателя на підставі рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 30 листопада 2017 року у справі № 237/4698/17 (реалізація іпотечного майна за судовим рішенням). Право власності на дату реалізації належало ТОВ «Система груп». Право власності на квартиру зареєстровано за ТОВ «Система груп» 04 жовтня 2017 року. Іпотека оформлена 10 жовтня 2017 року на підставі договору іпотеки, посвідченого 10 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р. О. (реєстровий номер 153210);

з урахуванням фактичних обставини справи та висновків, які зроблені у справі № 910/28036/15, суд апеляційної інстанції невірно встановив наявність порушених прав позивача ОСОБА_1 .

Аналіз доводів касаційної скарги свідчить, що постанова суду апеляційної інстанції оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог, в іншій частині не оскаржується, а тому в касаційному порядку не переглядається.

Позиція інших учасників справи

У грудні 2022 року ОСОБА_1 подала відзив на касаційну скаргу за підписом представника Лева Р. В. , у якому просить касаційну скаргу ОСОБА_4 задовільнити частково, змінити мотивувальну частину постанови Київського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року та залишити без змін резолютивну частину постанови Київського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року.

Відзив мотивований тим, що:

належна ТОВ «КУА «Інтер Кепітал Груп» квартира АДРЕСА_2 спочатку безпідставно і незаконно перейшла у власність ТОВ «Фактор Інвест Плюс», після чого неодноразово відчужувалася, незаконно та фіктивно ділилась на дві окремі квартири під АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 , які в подальшому були відчужені на користь третіх осіб;

на теперішній час в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_3 за ОСОБА_1 , а також зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . При цьому, в Реєстрі відсутнє зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_2 ;

наказ Міністерства юстиції України № 1813/5 від 06 року 2017 року щодо скасування реєстраційних дій по квартирі АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 є чинним та ніким не скасованим;

ПАТ «Автомобільна компанія «Укртранс» ніколи не було власником квартири АДРЕСА_1 , право власності ПАТ «Автомобільна компанія «Укртранс» ніколи не було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, таких доказів матеріали справи не містять, в рішенні Господарського суду м. Києва від 23 грудня 2015 року у справі № 910/28036/15 про це також не йдеться;

суд апеляційної інстанції зробив помилковий висновок про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 23 грудня 2015 року у справі № 910/28036/15 має преюдиціальне значення у цій справі, оскільки зазначене рішення є приюдиційним саме для тих сторін, які приймали участі у справі № 910/28036/15, натомість у цій справі сторони є зовсім інші, як є іншим предмет позову та його обставини;

предмет та обставини справ № 761/26815/17, № 5013/458/11, № 145/1669/19, № 761/22992/17, № 648/7/17 є іншими, ніж предмет та обставини у цій справі;

з урахуванням того, що оспорюваний акт від 15 червня 2016 року є сфабрикованим (підробним) документом, а оспорювані договори не відповідають вимогам законів та порушують майнові права позивача, відтак позивач є заінтересованою особою, яка намагається в порядку, визначеному частиною третьою статті 215 ЦК України, захистити своє право власності на квартиру АДРЕСА_1 ;

позивач придбала спірну квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 27 лютого 2018 року, який в судовому порядку недійсним не визнавався.

твердження відповідача ОСОБА_4 про те, що начебто позивачем пропущено позовну давність, не відповідає дійсності, навіть в силу того, що квартира АДРЕСА_1 була придбана ОСОБА_1 27 лютого 2018 року за договором купівлі-продажу квартири. Більше того, лише з 29 березня 2019 року позивач дізналась про наявність першої судової адміністративної справи № 826/11134/17 та про громадян ОСОБА_9 , які начебто придбали неіснуючу квартиру АДРЕСА_2 . Натомість із позовом до суду позивач звернулась 15 лютого 2021 року, тобто в межах позовної давності.

У грудні 2022 року ОСОБА_3 подала заяву про приєднання до касаційної скарги ОСОБА_4 на постанову Київського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року, у якій просить задовольнити касаційну скаргу, скасувати постанову Київського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року та залишити в силі рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 грудня 2022 року.

Заява мотивована тим, що:

квартира АДРЕСА_1 відчужувалась ТОВ «ФК «Джерело Фінансів». Відповідно рішення Господарського суду м. Києва від 23 грудня 2015 року у справі № 910/28036/15 вказаній юридичній особі спірна квартира не належала та не передавалась. При прийнятті оскаржуваної постанови судом апеляційної інстанції проігнорований преюдиційний факт, що мав бути застосований;

квартира АДРЕСА_1 незаконним шляхом відчужувалася неодноразово. Всі договори, укладені після визнання договору про надання фінансових послуг факторингу за реєстровим № 1720 від 20 серпня 2015 року та договору про відступлення права вимоги за реєстровим № 1721 від 20 серпня 2015 року являють собою наслідки недійсного правочину;

ОСОБА_1 не є добросовісним набувачем, а учасником шахрайської схеми виведення іпотечного майна з застави АБ «Укргазбанк». Наявність зареєстрованого права власності, набутого від особи, що не мала права на відчуження майна, не створює для ОСОБА_1 правових наслідків оскарження ряду правочинів, у яких позивач не була стороною;

згідно частини третьої статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності за вимогами про застосування наслідків нікчемного правочину починається від дня, коли почалося його виконання. Відповідно статті 262 ЦК України, заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Судом апеляційної інстанції не лише не застосовані наслідки пропуску позовної давності, а й не надано оцінку відповідній заяві, що була подана стороною відповідача в суді першої інстанції.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 30 листопада 2022 року поновлено ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року; відкрито касаційне провадження у справі № 757/8549/21-ц, витребувано справу з суду першої інстанції.

У січні 2023 року матеріали цивільної справи № 757/8549/21-ц надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 12 січня 2023 року заява ОСОБА_3 про приєднання до касаційної скарги залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Після усунення недоліків, ухвалою Верховного Суду від 27 лютого 2023 року прийнято заяву ОСОБА_3 про приєднання до касаційної скарги ОСОБА_4 на постанову Київського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 21 березня 2021 року справу призначено до судового розгляду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 30 листопада 2022 рокузазначено, що касаційна скарга містить передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави для відкриття касаційного провадження (суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 27 січня 2020 року у справі № 761/26815/17, від 26 травня 2022 року у справі № 5013/458/11, від 09 серпня 2021 року у справі № 145/1669/19, від 15 грудня 2021 року у справі № 761/22992/17, від 10 серпня 2022 року у справі № 648/7/17, від 23 червня 2022 року у справі № 305/641/17 та судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України).

Фактичні обставини

Суди встановили, що власником квартири АДРЕСА_1 станом на 2015 рік було ПАТ «Автомобільна компанія «Укртранс» на підставі договору іпотеки від 27 червня 2008 року, укладеного між Акціонерний комерційний банк «Київ» (правонаступник АТ «Укргазбанк») (іпотекодержатель) та ПАТ «Автомобільна компанія «Укртранс» (Іпотекодавець»), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О. В. за реєстровим № 1980.

Квартира АДРЕСА_1 вибула з власності ПАТ «Автомобільна компанія «Укртранс» на підставі: договору про надання фінансових послуг факторингу від 20 серпня 2015 року, укладеного між АТ «Укргазбанк» та ТОВ «ФК «Кредит Гарант», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бориско О. О. за реєстровим № 1720; договору про відступлення права вимоги від 20 серпня 2015 року, укладеного між АТ «Укргазбанк» та ТОВ «ФК «Кредит Гарант», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бориско О. О.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23 грудня 2015 року у справі № 910/28036/15 визнано недійсними договір про надання фінансових послуг факторингу за реєстровим № 1720 від 20 серпня 2015 року та договір про відступлення права вимоги за реєстровим № 1721 від 20 серпня 2015 року, укладені між ПАТ «АКБ «Укргазбанк» та ТОВ «ФК «Кредит Гарант», посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бориско О. О.

Рішення Господарського суду міста Києва від 23 грудня 2015 року залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15 грудня 2016 року та постановою Вищого господарського суду України від 28 березня 2017 року.

18 вересня 2015 року ТОВ «КУА «Інтер Кепітал Груп», яке діяло в інтересах ЗНВПІФ «Індкескапітал», придбало квартиру АДРЕСА_1 у ТОВ «ФК «Джерело Фінансів».

15 червня 2016 року приватним нотаріусом КМНО Левінець В. Ю. здійснено державну реєстрацію права власності на зазначене житлове приміщення за ТОВ «Фактор Інвест Плюс» на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна № 14/1506-2016, виданого 15 червня 2016 року ТОВ «ФК «Джерело Фінансів» та ТОВ «Фактор Інвест Плюс».

29 червня 2016 року ТОВ «Фактор Інвест Плюс» відчужило ТОВ «ФК «Інвест Гарант Актив» (після зміни назви ТОВ «Гаргона») спірне нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу, про що також внесені відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 29 червня 2016 року.

Згідно з висновком ФОП ОСОБА_10 від 30 червня 2016 року щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомості, за технічними показниками квартира АДРЕСА_1 може бути поділена на квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 .

15 липня 2016 року приватним нотаріусом КМНО Рогачем В. В. прийняті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у зв`язку з поділом квартири АДРЕСА_1 на квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 .

Згідно відповідей Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в м. Києві від 30 серпня 2019 року та Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва від 09 жовтня 2019 року, стверджується, що документи та дозволи на виконання підготовчих, будівельних робіт та засвідчують готовність до експлуатації об`єкта будівництва квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 не видавалися та не реєструвалися.

15 липня 2016 року, згідно договору купівлі-продажу від 15 липня 2016 року, ТОВ «ФК «Інвест Гарант Актив» (після зміни назви ТОВ «Гаргона») продало ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 , яка, в свою чергу, передала вказане житлове приміщення в іпотеку ОСОБА_6 , в якості забезпечення виконання зобов`язання по сплаті боргу за укладеним між ними договором позики від 15 липня 2016 року, про що внесені відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

24 листопада 2016 року за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 по 1/2 її частці. Зазначена підстава - договір купівлі-продажу від 24 листопада 2016 року, укладений з ОСОБА_5 .

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованими 21 січня 2021 року, за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 09 вересня 2017 року зареєстроване право власності по 1/2 частці квартири АДРЕСА_1 , за кожною.

22 грудня 2016 року ОСОБА_2 набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 відповідно до договору купівлі-продажу укладеного між ним та ТОВ «ФК «Інвест Гарант Актив» (після зміни назви ТОВ «Гаргона») 22 грудня 2016 року, провівши державну реєстрацію такого свого права 22 грудня 2016 року.

Наказом Міністерства юстиції України від 06 червня 2017 року № 1813/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» задоволено скаргу ОСОБА_11 , представника за довіреністю ОСОБА_12 від 23 травня 2017 року та скасовано наступні рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень:

від 16 червня 2016 року № 30076052, від 29 червня 2016 року №30236842, від 16 червня 2016 року № 30078952, від 29 червня 2016 року № 30236856, від 16 червня 2016 року №30078280, від 29 червня 2016 року № 30236863, від 16 червня 2016 року № 30075783, від 29 червня 2016 року №30236789, прийняті нотаріусом Левінець В. Ю.;

від 08 серпня 2016 року № 30838591, від 05 серпня 2016 року № 30813309, від 10 серпня 2016 року № 30879008, від 15 липня 2016 року № 30472499, від 15 липня 2016 року № 30473272, від 15 липня 2016 року № 30472231, від 15 липня 2016 року № 30472499, від 22 грудня 2016 року № 33107251, від 08 серпня 2016 року № 30837716, від 31 серпня 2016 року № 31178715, від 31 серпня 2016 року № 31178729, від 31 серпня 2016 року № 31178689, від 31 серпня 2016 року № 31178715, прийняті нотаріусом Рогачем В. В.;

від 15 липня 2016 року № 30487089, від 15 липня 2016 року №30487733, від 15 липня 2016 року № 30487803, від 24 листопада 2016 року № 32530761, від 24 листопада 2016 року №32531043, від 24 листопада 2016 року № 32533828, прийняті нотаріусом Дерев`янко В. В.;

від 22 грудня 2016 року № 33107712, від 22 грудня 2016 року № 33107880, прийняті нотаріусом Ковальчуком С.П.

У січні 2020 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом (цивільна справа № 757/530/20-ц) до Міністерства юстиції України, в якому просила суд:

визнати незаконним наказ Міністерства юстиції України № 1813/5 від 06 червня 2017 року, яким скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 24 листопада 2016 року № 32533828, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дерев`янко В. В. про державну реєстрацію права спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 та ОСОБА_13 ;

зобов`язати Міністерство юстиції України відновити наступні реєстраційні дії:

індексний номер 30078280 від 16 червня 2016 року, рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Левінець В. Ю., за яким право власності на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстроване за ТОВ «Фактор Інвест Плюс»;

індексний номер 30236863 від 29 червня 2016 року, рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Левінець В. Ю., за яким право власності на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстроване за ТОВ «ФК «Інвест Гарант Актив»;

індексний номер 30472499 від 15 липня 2016 року, рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача В. В., за яким погашено право власності на квартиру АДРЕСА_1 в зв`язку з її поділом;

індексний номер 30473272 від 15 липня 2016 року, рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача В. В., за яким закрито розділ та реєстраційну справу на квартиру АДРЕСА_1 в зв`язку з її поділом на квартиру АДРЕСА_2 та квартиру АДРЕСА_2 ;

індексний номер 30472231 від 15 липня 2016 року, рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача В. В., за яким право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване за ТОВ «ФК «Інвест Гарант Актив», з відкриттям розділу;

індексний номер 30487089 від 15 липня 2016 року, рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дерев`янко В. В., за яким право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_5 ;

індексний номер 30487733 від 15 липня 2016 року, рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дерев`янко В. В., за яким зареєстровано заборону на нерухоме майно в інтересах ОСОБА_6 ;

індексний номер 30487803 від 15 липня 2016 року, рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дерев`янко В. В., за яким зареєстровано іпотеку на квартиру АДРЕСА_1 за іпотекодержателем ОСОБА_6 ;

індексний номер 32530761 від 24 листопада 2016 року, рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дерев`янко В. В., за яким припинено обтяження квартири АДРЕСА_1 ;

індексний номер 32531043 від 24 листопада 2016 року, рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дерев`янко В.В., за яким припинено іпотеку на квартиру АДРЕСА_1 ;

індексний номер 32533828 від 24 листопада 2016 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дерев`янко В. В., за яким було зареєстроване право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 16 вересня 2021 року у справі № 757/530/20-ц позов ОСОБА_4 до Міністерства юстиції України, треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ТОВ «КУА «Інтер Кепітал Груп», про визнання незаконним рішення органу державної влади та відновлення державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомості - задоволено.

Постановою Київського апеляційного суду від 15 червня 2022 року апеляційні скарги Міністерства юстиції України та представника ОСОБА_1 - адвоката Лева Р. В. задоволено.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 16 вересня 2021 року у справі № 757/530/20-ц скасовано та ухвалено нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ТОВ «КУА «Інтер Кепітал Груп» про визнання незаконним рішення органу державної влади та відновлення державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомості відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що Міністерство юстиції України як орган, який здійснює повноваження у сфері державної реєстрації прав, є неналежним відповідачем у цій справі, оскільки зміст і характер відносин між учасниками справи, встановлені судом першої інстанції обставини справи, підтверджують, що цей спір виник між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , тобто особами, речові права на майно яких оспорюється та щодо яких здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Заочним рішенням Мар?їнського районного суду Донецької області від 30 листопада 2017 року у справі № 237/4698/17 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_14 , ТОВ «Система Груп», ОСОБА_15 про стягнення заборгованості по договору позики, вказані позовні вимоги задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості на користь ОСОБА_8 за договором позики від 10 серпня 2017 року укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_16 на суму 2 500 000,00 грн на підставі іпотечного договору від 10 жовтня 2017 року зареєстрованого в реєстрі за № 15321 і посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу - Швецом Р. О., що укладався між ОСОБА_8 та ТОВ «Система Груп», а саме на квартиру, загальною площею 112,9 кв. м розташовану за адресою АДРЕСА_4 , шляхом продажу вищезазначеної квартири будь-якій особі покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку» за ціною реалізації в розмірі 2 500 000,00 грн.

Надано ОСОБА_8 право подавати та отримувати від імені власника предмету іпотеки довідки та документи, які необхідні для підготовки предмета іпотеки до продажу сплачувати всі необхідні платежі, а також виконувати всі інші дії які пов`язані з продажом предмету іпотеки.

Заочне рішення Мар?їнського районного суду Донецької області від 30 листопада 2017 року у справі № 237/4698/17 в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили, про що свідчать відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 27 лютого 2018 року, який укладений між нею та ОСОБА_17 .

Позиція Верховного Суду

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 цього кодексу).

У частині першій та другій статті 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року у справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22) зазначено, що «кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові».

Для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Як наявність підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним, так і порушення суб`єктивного цивільного права або інтересу особи, яка звернулася до суду, має встановлюватися саме на момент вчинення оспорюваного правочину (див. постанову Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 червня 2021 року у справі № 761/12692/17 (провадження № 61-37390свп18).

На підставі частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У справі, що переглядається:

ОСОБА_1 не була стороною правочину, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (24 листопада 2016 року);

при зверненні до суду з позовом ОСОБА_1 зазначала, що вона є заінтересованою особою, яка заперечує дійсність правочинів та дій щодо незаконного вибуття квартири АДРЕСА_2 із власності ТОВ «КУА «Інтер Кепітал Груп» до ТОВ «Фактор Інвест Плюс», оскільки після скасування 06 червня 2017 року Міністерством юстиції України всіх рішень державних реєстраторів щодо незаконності їхніх дій по реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 та повернення квартири АДРЕСА_2 у власність ТОВ «КУА «Інтер Кепітал Груп» саме товариство стало належним власником зазначеної квартири, яким вчинено відповідні подальші дії щодо її відчуження, та внаслідок чого добросовісним власником квартири АДРЕСА_2 є позивач;

право на спірну квартиру АДРЕСА_1 набуто ОСОБА_1 в 2018 році згідно з договором купівлі-продажу після укладення оспорюваних договорів між ТОВ «ФК «Джерело фінансів» та ТОВ «Фактор Інвест Плюс» (15 червня 2016 року), між ТОВ «Фактор Інвест Плюс» та ТОВ «ФК «Інвест Гарант Актив» (після зміни назви ТОВ «Гаргона») (29 червня 2016 року), між ТОВ «ФК «Інвест Гарант Актив» (після зміни назви ТОВ «Гаргона») та ОСОБА_5 (15 липня 2016 року), між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (15 липня 2016 року), між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), між ТОВ «ФК «Інвест Гарант Актив» (після зміни назви ТОВ «Гаргона») та ОСОБА_2 (22 грудня 2016 року), а також після попереднього розподілу квартири АДРЕСА_2 на квартиру АДРЕСА_2 та квартиру АДРЕСА_1 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15 липня 2016 року) та вчинення записів про реєстрацію права власності № 22252167 та № 22252164 (09 вересня 2017 року).

Отже, суд першої інстанції зробив обгрунтований висновок, що позивач не довів належними та допустимими доказами порушення прав ОСОБА_1 оспорюваним договором купівлі-продажу квартири від 24 листопада 2016 року, укладеним між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на час його укладення та обгрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог щодо визнання його недійсним та скасування рішення про реєстрацію права спільної часткової власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по 1/2 частці на квартиру АДРЕСА_1 .

За таких обставин, суд першої інстанції в зазначеній частині ухвалив правильне рішення про відмову у задоволенні позову, натомість апеляційний суд помилково скасував законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції у цій частині.

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені у касаційній скарзі, в частині задоволених апеляційним судом позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Гаргона», ОСОБА_2 , ТОВ «Фактор Інвест Плюс», ОСОБА_6 , ТОВ «ФК «Джерело Фінанс» про:

визнання недійсним акту приймання-передачі нерухомого майна від 15 червня 2016 року щодо передачі до статутного капіталу квартири АДРЕСА_1 , підписаного ТОВ «ФК «Джерело Фінансів» та ТОВ «Фактор Інвест Плюс»;

визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 29 червня 2016 року, укладеного між ТОВ «Фактор Інвест Плюс» та ТОВ «ФК «Інвест Гарант Актив» (після зміни назви ТОВ «Гаргона»);

визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 15 липня 2016 року, укладеного між ТОВ «ФК «Інвест Гарант Актив» (після зміни назви ТОВ «Гаргона») та ОСОБА_5 ;

визнання недійсним договору іпотеки від 15 липня 2016 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ;

визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 22 грудня 2016 року, укладеного між ТОВ «ФК «Інвест Гарант Актив» (після зміни назви ТОВ «Гаргона») та ОСОБА_2 , з таких мотивів.

Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина друга статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

У справі, що переглядається, інші відповідачі не скористалися своїм правом подачі касаційної скарги, приєднання до касаційної скарги. Така процесуальна поведінка відповідачів свідчить про повну згоду з постановою апеляційного суду в частині задоволення зазначених позовних вимог.

Аналіз аргументів касаційної скарги свідчить, що ОСОБА_4 , до якої приєдналась ОСОБА_3 , не навели переконливих доводів, яким чином постанова апеляційного суду в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Гаргона», ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ТОВ «Фактор Інвест Плюс», ОСОБА_6 , ТОВ «ФК «Джерело Фінанс» щодо визнання недійсним акту приймання-передачі, визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартири від 29 червня 2016 року, від 15 липня 2016 року, від 22 грудня 2016 року та визнання недійсним договору іпотеки від 15 липня 2016 року, порушують їх права та інтереси, за умови, що ТОВ «Гаргона», ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ТОВ «Фактор Інвест Плюс», ОСОБА_6 , ТОВ «ФК «Джерело Фінанс» не оскаржили постанову апеляційного суду в цій частині, тобто погодилися з цим судовим рішенням.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частина третя статті 400 ЦПК України).

З урахуванням висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року у справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22) касаційну скаргу належить задовольнити частково, постанову суду апеляційної інстанції в частині задоволених позовних вимог до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу квартири від 24 листопада 2016 року, недійсним та скасування рішення про реєстрацію права спільної часткової власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по 1/2 частці на квартиру скасувати, рішення суду першої інстанції в цій частині слід залишити в силі.

В іншій частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 , до якої приєдналася ОСОБА_3 ,на постанову Київського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу квартири від 24 листопада 2016 року, недійсним та скасування рішення про реєстрацію права спільної часткової власності за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 по 1/2 частці в праві власності на квартиру скасувати.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 грудня 2021 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу квартири від 24 листопада 2016 року, недійсним та скасування рішення про реєстрацію права спільної часткової власності за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 по 1/2 частці в праві власності на квартиру залишити в силі.

Постанову Київського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до державного реєстратора Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Кривошей Анастасії Анатоліївни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Левінець Валентини Юріївни про визнання недійсним акту щодо приймання-передачі до статутного капіталу товариства нерухомого майна, визнання наступних договорів недійсними та скасування записів про право власності скасувати, рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 грудня 2021 року в цій частині змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанову Київського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гаргона», ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Інвест Плюс», ОСОБА_6 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Джерело Фінанс» про визнання недійсним акту щодо приймання-передачі до статутного капіталу товариства нерухомого майна, визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартири від 29 червня 2016 року, від 15 липня 2016 року, від 22 грудня 2016 року та визнання недійсним договору іпотеки від 15 липня 2016 року залишити без змін.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Київського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року в скасованій частині втрачає законну силу та подальшому виконанню не підлягає.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук