Справа № 2-4613/08
Провадження № 22-з/821/17/23
Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої: Карпенко О.В.
суддів: Василенко Л.І., Бородійчука В.Г.
за участю секретаря: Винник І.М.
учасники справи:
представник скаржника: адвокат Оснач Світлана Анатоліївна
орган, дії якого оскаржуються: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального міністерства юстиції (м. Київ)
представник органу, дії якого оскаржуються: Кияниця Лілія Сергіївна
заінтересована особа: ОСОБА_2
розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Оснач Світлани Анатоліївни про ухвалення додаткового рішення у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Київ Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ),-
30 червня 2021 року скаржник ОСОБА_1 через свого представника адвоката Оснач С.А. звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Дніпровського відділу Державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа: ОСОБА_2 .
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 вересня 2022 року скаргу задоволено.
Визнано дії державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) протиправними.
Визнано незаконними та скасовано довідки-розрахунки заборгованості по аліментах від 01 жовтня 2018 року та від 15 січня 2021 року.
Зобов`язано державного виконавця провести перерахунок заборгованості за аліментами з урахуванням здійснених щомісячних виплат, відповідно до наданих квитанцій та виходячи з фактичного доходу, отриманого скаржником після відрахування податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 29.09.2008 та до досягнення дитиною повноліття, виходячи з даних про те, що ОСОБА_1 не був зареєстрований та не проживав у місті Києві.
Не погоджуючись з ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 вересня 2022 року Головний державний виконавець Дніпровського відділу ДВС у м. Київ ЦМУМЮ (м. Київ) - Кияниця Л.С. оскаржила її в апеляційному порядку.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Оснач С.А. просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі, посилаючись на її необґрунтованість, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції вважала законною та обгрунтованою.
Крім того, у відзиві було зазначено, що судові витрати, які очікує понести скаржник при розгляді даної апеляційної скарги в Черкаському апеляційному суді, становлять 10 000 грн, при цьому, адвокат в порядку ч.8 ст. 141 ЦПК України, просила надати можливість подати до апеляційного суду докази понесення витрат на правничу допомогу ОСОБА_1 , протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.
Постановою Черкаського апеляційного суду від 07 березня 2023 року апеляційну скаргу Головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Київ Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) - Кияниці Лілії Сергіївни - залишено без задоволення.
Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 вересня 2022 року - залишено без змін.
13 березня 2023 року на адресу Черкаського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Оснач С.А. надійшла заява про відшкодування судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в якій зазначила, що постановою апеляційного суду від 07 березня 2023 апеляційну скаргу було залишено без задоволення.
У поданому відзиві скаржник просив апеляційний суд в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, надати можливість подати до апеляційного суду докази понесення витрат на правничу допомогу ОСОБА_1 , протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Посилаючись на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 у справі №755/9215/15-ц, вказує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначити розмір гонорару, виходячи з власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір і інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Адвокат зазначає, що для захисту інтересів ОСОБА_1 було укладено договір про надання правничої допомоги з адвокатом Оснач С.А. від 01.03.2023.
Пунктом 4.2 даного договору між сторонами узгоджено розмір гонорару адвоката, який вони несуть в зв`язку з необхідністю оскарження дій державного виконавця.
Згідно вказаного договору позивачем було сплачено узгоджений сторонами розмір оплати професійної правничої допомоги, який складає 10 000 грн.
Розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу було надано копію договору про надання правничої допомоги №17/23 від 01.02.2023, копію акту прийому-передачі виконаних робіт від 10.03.2023, квитанцію до прибуткового касового ордеру від 01.02.2023.
У відзиві на заяву представника скаржника адвоката Оснач С.А. про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у справі, головний державний виконавець Дніпровського відділу ДВС у м. Київ ЦМУМЮ (м. Київ) - Кияниця Л.С. просить відмовити у задоволенні заяви у повному обсязі. Вказує, що відділ не погоджується із розміром витрат на правничу допомогу, визначених адвокатом скаржника, вважає, що витрати є неспівмірними і явно завищеними, оскільки судові засідання неодноразово відкладались саме з ініціативи представника скаржника, що призвело до затягування судового процесу, при цьому, адвокат брала участь у трьох судових засіданнях, на які , як вона зазначає в акті прийому-передачі, витрачено 6 год часу, що не підтверджено матеріалами справи. Загальна вартість визначена у розмірі 10 000 грн. Посилаючись на ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік», зазначає, що розмір оплати правової допомоги є значно завищеним і таким, що не є співмірним з сумою стягнення і не співвідноситься з доходами населення. Окрім того, сам по собі акт виконаних робіт не може бути беззаперечним доказом того, що саме вказана сума витрачена ОСОБА_1 на послуги адвоката і є спробою можливого введення суд в оману з ціллю збагачення за рахунок коштів державного бюджету України.
Дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що заява представника ОСОБА_1 - адвоката Оснач С.А. підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.
Згідно з пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною дванадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Таким чином, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Разом з тим суд зауважує, що витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18.
Із матеріалів справи апеляційним судом встановлено, що представництво інтересів скаржника ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції здійснювала адвокат Оснач С.А., що підтверджується ордером Серії АА № 1275645 від 01.02.2023 року (том 3, а.с. 172), договором про надання правової допомоги № 17/23 від 01.02.2023 року (том 4, а.с. 71), копією акту приймання-передачі виконаних робіт від 10.03.2023 року (том 4, а.с. 70), квитанцією до прибуткового касового ордера № 59 від 01.02.2023 (том 4, а.с. 72 (зворотня сторона)), копією витягу з реєстру адвокатів України (том 4, а.с. 72).
З тексту відзиву на апеляційну скаргу (т. 3 а. с. 162-168) вбачається, що представником ОСОБА_1 - адвокатом Оснач С.А. було зазначено, що судові витрати, які понесе ОСОБА_1 при розгляді апеляційної скарги в Черкаському апеляційному суді, складають 10 000 грн.
Відповідно до умов договору про надання правничої допомоги № 17/23 від 01.02.2023 гонорар адвоката є формою винагороди адвоката за надання правової допомоги клієнту та складає 10 000 грн.( п. 4.2 договору).
Підписуючи акт приймання-передачі виконаних робіт від 10.03.2023 року адвокат Оснач С.А. та скаржник ОСОБА_1 підтвердили надання правової допомоги, найменування послуг та відсутність зауважень та скарг один до одного стосовно виконання умов договору, при цьому узгодивши, що гонорар адвоката складає 10 000 грн.
При цьому, ознайомившись з актом приймання - передачі робіт від 10.03.2023 , колегія суддів зазначає, що витрачений адвокатом час на ознайомлення з матеріалами апеляційної скарги, підготовку та направлення відзиву, є завищеним, оскільки дана справа не є великої складності, тому підготовка до цієї справи в суді апеляційної інстанції не вимагала великого обсягу юридичної й технічної роботи, а відзив на апеляційну скаргу відтворював правову позицію апелянта, викладену у скарзі.
Як вбачається із матеріалів справи, представник скаржника адвокат Оснач С.А. участь в судовому засіданні призначеному на 22 лютого 2023 року не брала, приймала участь в судовому засіданні 07 березня 2023 року, при цьому, згідно відомостей протоколу, витрати часу адвоката на участь в судовому засіданні становили менше двох годин.
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах, клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань ( ч. 1 ст. 182 ЦПК України), тобто саме заінтересована сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій такої сторони.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).
У відзиві на заяву представника скаржника адвоката Оснач С.А. про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката у даній справі, головний державний виконавець Дніпровського відділу ДВС у м. Київ ЦМУМЮ (м. Київ) - Кияниця Л.С. не погодилася із визначеним ОСОБА_1 розміром витрат на правову допомогу та просила суд відмовити у задоволенні заяви у повному обсязі, зазначаючи, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн на стадії апеляційного провадження є неспівмірними із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру (є явно завищеними). Крім того, вказує, що при встановленні розміру гонорару має враховуватися витрачений адвокатом час. На її думку, розмір оплати правової допомоги є значно завищеним та таким що не є співмірним з сумою стягнення і не співвідноситься з доходами населення України.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), у додатковій постанові Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 756/8257/15.
Приймаючи до уваги надані представником скаржника ОСОБА_1 - адвокатом Оснач С.А. докази, прийняте судом апеляційної інстанції рішення від 07 березня 2023 року, враховуючи відзив на заяву головного державного виконавця Дніпровського відділу ДВС у м. Київ ЦМУМЮ (м. Київ) - Кияниці Л.С. про відмову у задоволення заяви про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката; принципи співмірності та критерії розумності розміру понесених витрат; виходячи з конкретних обставин даної справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, необхідності подання відзиву на апеляційну скаргу та значимості вчинених процесуальних дій у справі, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру таких витрат та стягнення з Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Київ Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції в розмірі 5 000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 137, 141, 270, 367, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в :
Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Оснач Світлани Анатоліївни про стягнення витрат на правову допомогу- задовольнити частково.
Стягнути з Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5 000,00 грн.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.
Головуюча О.В. Карпенко
Судді Л.І. Василенко
/повний текст додаткової постанови виготовлено 26 квітня 2023 року/