Справа № 141/498/22
Провадження №2/141/14/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року смт Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Климчука С.В.

при секретарі судового засідання Рожковій Л.М.,

сторони в судове засідання не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу №141/498/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

УСТАНОВИВ:

20.10.2022 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що 01.03.2003 Оратівським районним управлінням юстиції Вінницької області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, про що складено відповідний актовий запис №06. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Неповнолітній ОСОБА_3 є студентом Відокремленого структурного підрозділу Вінницького фахового коледжу будівництва, архітектури та дизайну Київського національного університету будівництва і архітектури денної контрактної форми навчання, період навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025, сума за навчання складає 19400,00 грн щорічно. Власного житла ОСОБА_3 не має, він проживає в гуртожитку, сума за проживання якого щорічно складає 3920,00 грн.

Малолітня донька ОСОБА_4 проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні та теж потребує фінансового забезпечення у вигляді покупок одягу, взуття, приладдя для школи та інше. Окрім вказаних витрат, позивач несе додаткові витрати, пов`язані з лікуванням дітей, профілактичними заходами для запобігання хворобам.

За вказаних обставин ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 6000,00 грн щомісячно, а також оплачувати половину витрат за навчання та проживання сина до завершення навчання останнім.

Ухвалою суду від 01.11.2022 провадження у справі №141/498/22 відкрито, розгляд справи вирішено проводити 01.12.2022 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Судове засідання, призначене на 01.12.2022, було відкладено на 22.12.2022 у зв`язку з неявкою сторін.

Судове засідання у справі № 141/498/22, призначене на 22 грудня 2022 року, не відбулося у зв`язку відсутністю електропостачання в приміщенні Оратівського районного суду Вінницької області в період часу з 10 год 00 хв по 14 год 00 хв 22 грудня 2022 року, що підтверджується відповідним актом від 22.12.2022, та було відкладено на 17 січня 2023 року.

В судове засідання 17.01.2023 позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи не з`явилася, надавши заяву від 17.01.2023 про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 позовну заяву отримав 03.11.2022, відзив до суду не направив, та, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання 17.01.2023 не з`явився. При цьому, 10.01.2023 до суду надійшла заява ОСОБА_2 від 10.01.2023 про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає частково та готовий сплачувати щомісячно 3500,00 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи надіслання судом сторонами у справі ухвали суду, в якій встановлено час на вчинення процесуальних дій, з огляду на наявність доказів завчасного її отримання, та у зв`язку з неподанням відповідачем у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до положень ст.ст. 178, 279 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , 01.03.2003 відділом реєстрації актів громадянського стану Оратівського районного управління юстиції Вінницької області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , актовий запис №06. Прізвище дружини після одруження змінено на ОСОБА_6 .

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 10.04.2006, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 27.04.2011, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_4 , батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до довідок №753 від 06.10.2022 та № 775 від 03.11.2022, виданих виконавчим комітетом Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, до складу сім`ї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 входять син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які знаходяться на її утриманні.

Як вбачається з договору №14 Д/9 від 03.08.2021 про навчання і підготовку фахівця за освітньо-професійним ступенем фахового молодшого бакалавра на умовах повного відшкодування витрат, виданого Відокремленим структурним підрозділом Вінницького фахового коледжу будівництва, архітектури та дизайну Київського національного університету будівництва і архітектури, ОСОБА_3 з 01.09.2021 зарахований на денну форму навчання за спеціальністю «Дизайн середовища». Строк надання освітньої послуги 3 роки 10 місяців, вартість освітньої послуги за кожен рік навчання становить 19400,00 грн, загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання 77600,00 грн.

14 січня 2022 року між «ВСП Вінницький фаховий коледж будівництва, архітектури та дизайну Київського національного університету будівництва і архітектури» (далі виконавцем) та ОСОБА_2 (далі замовник) було укладено додаткову угоду № 14 до договору №14/Д-9 від 03.08.2021 про навчання і підготовку фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня фазовий молодший бакалавр у «ВСП Вінницькому фаховому коледжі будівництва, архітектури та дизайну Київського національного університету будівництва і архітектури», відповідно до умов якої виконавець змінив оплату за навчання на офіційно визначений рівень інфляції за попередній календарний рік становить 110%, а тому сума доплати за навчання за 2021 рік визначена в розмірі 776,00 грн, яку замовник зобов`язується сплатити до 01.04.222.

Відповідно до довідки №519/22 від 06.10.2022, виданої Відокремленим структурним підрозділом Вінницького фахового коледжу будівництва, архітектури та дизайну Київського національного університету будівництва і архітектури, ОСОБА_3 є студентом 2 курсу групи 27 Д-1 денної контрактної форми навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025.

Як вбачається з довідки Оратівської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості № 89 від 22.12.2022, ОСОБА_1 зареєстрована як безробітна в Оратівській районній філії Вінницького ОЦЗ з 25.03.2022 року, її дохід за період з 25.03.2022 по 30.11.2022 становить 27467,72 грн.

Згідно довідок № 1 та № 2 від 10.01.2023, ОСОБА_2 дійсно працює у ФОП ОСОБА_7 на посаді водія з 01.11.2022 по теперішній час, його дохід за період листопад 2022 року та грудень 2022 року становить 13400,00 грн.

Позивач немає можливості самостійно забезпечити нормальний рівень проживання та навчання неповнолітньої та малолітньої дитини, що й стало підставою звернення до суду із даним позовом.

Визначаючись щодо встановлених обставин та спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту.

Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.

Згідно положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 11 Закону України «Про охоронну дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, і відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до цивільного кодексу України.

Як вбачається з частини 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Також положеннями ст. 199 СК України визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Судом установлено, що домовленість між сторонами щодо утримання дітей не досягнута, а тому право позивача на отримання від відповідача аліментів підлягає захисту.

Враховуючи, що визначення способу стягнення аліментів є правом позивача, а остання, звертаючись до суду, просить визначити розмір аліментів в твердій сумі, суд дійшов висновку про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Положеннями ст. 182 СК України законодавець закріплює мінімальний гарантований розмір аліментів, який дитина має право отримати у будь-якому випадку незалежно від обставин, які можуть перешкоджати в реалізації такого майнового права (50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку). 100 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку як мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 Закону «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 липня 2022 року розмір прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років становить 2744 гривень, з 01.12.2022 по 31.12.2022, а також з 01.01.2023 по 31.12.2023 розмір прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років становить становить 2833 гривень.

З огляду на викладене, визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дітей до їх повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, стан здоров`я та матеріальне становище дітей, той факт, що відповідач працездатного віку та може надавати матеріальну допомогу.

Крім того, суд враховує той факт, що малолітня ОСОБА_4 проживає разом із позивачем, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, а також враховує вік дитини та її потреби.

Поряд з цим, оскільки неповнолітний син ОСОБА_3 на даний час навчається на денній формі навчання за контрактом у навчальному закладі, що виключає його можливість працевлаштуватися, суд вважає, що витрати, пов`язані з навчанням дитини в навчальному закладі та проживанням у гуртожитку, є додатковими витратами, які мають нести батьки порівну в однаковому розмірі щодо свого сина, так як останні спрямовані на розвиток професійних здібностей та навчання дитини.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене та обставини справи, саме на сторін покладений обов`язок доказування розміру аліментів, що підлягають стягненню.

Натомість, відповідач належним чином не обгрунтував розмір аліментів, який він може сплачувати на утримання дітей та не подав до суду належних та допустимих доказів в обгрунтування своїх доводів та заперечень.

Отже, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин по справі № 141/498/22 та наявних доказів, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дітей, взаємний обов`язок батьків по їх утриманню, враховуючи майновий стан платника аліментів, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог та вважає, що розумним та справедливим розміром стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей в твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону, буде сума 4500,00 грн щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття, а також стягнення з відповідача половини витрат за навчання та проживання сина до завершення терміну навчання.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Також згідно ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, судовий збір підлягає стягненню в дохід держави з відповідача у розмірі 992, 40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 84, 141, 180-182, 191 СК України, ст. ст. 5, 10-13, 19, 141, 178. 258, 259, 264, 265, 273, 274 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону, у розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.10.2022 до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) половину суми оплати за навчання, а саме в розмірі 9700,00 (дев`ять тисяч сімсот ) гривень щорічно, до закінчення навчання (до 30.06.2025).

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) половину суми оплати за проживання в гуртожитку на період навчання, а саме 1960,00 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят) гривень щорічно, до закінчення навчання (до 30.06.2025).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь держави судовий збір в розмірі 992 гривень 40 копійок.

Копію рішення направити сторонам у справі згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду оформлено та виготовлено 23.01.2023.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя С.В. Климчук