ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5570/23 Справа № 216/6014/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Онопченко Ю.В. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Агєєва О.В., Кішкіної І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 216/6014/16-ц за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії,

за апеляційною скаргою Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа»,

на рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2023 року,

встановив:

У грудні 2016 року Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі за текстом КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії.

Позов обґрунтований тим, що на виконання своєї статутної мети КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії у вигляді опалення та гарячого водопостачання відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 . Вищевказаний будинок є багатоповерховим, опалення до квартири здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, що свідчить про те, що відповідач отримує теплову енергію.

КПТМ «Криворіжтепломережа» відповідно до приписів Закону України «Про природні монополії» відноситься до суб`єктів природної монополії. Як монополіст такої природної монополії, згідно ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», позивач не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності можливостей на приєднання споживача до теплової енергії.

Відповідач оплату за надані послуги здійснював не в повному обсязі, у зв`язку з чим позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 8163,26 гривень, який було скасовано за заявою боржника 19 травня 2016 року.

Згідно розрахунку, заборгованість відповідача за період з 01 червня 2010 року по 01 березня 2013 року складає 8163,26 гривень.

Просило суд стягнути з відповідача суму заборгованості у вказаному розмірі та витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2023 року позовні вимоги КПТМ «Криворіжтепломережа» залишені без задоволення.

Залишаючи без задоволення позовні вимоги КПТМ «Криворіжтепломережа» суд першої інстанції виходив з того, що подання позивачем заяви про видачу судового наказу не перервало загальної позовної давності, остання не спливла до тих щомісячних платежів від моменту прострочення яких до дня звернення до суду з позовом не минуло три роки. При цьому судом враховано, що матеріали справи не містять підтвердження здійснення відповідачем періодичної сплати заборгованості за спірний період. Також судом першої інстанції не прийнято посилання позивача на відсутність у відповідача проектної документації, яка б засвідчувала факт відключення квартири від мереж централізованого теплопостачання та ненадання йому послуг з постачання тепла, оскільки дане питання було розглянуто судом з ухваленням відповідного рішення, яке набрало законної сили.

В апеляційній скарзі КПТМ «Криворіжтепломережа», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що діями відповідача щодо несплати заборгованості за постачання теплової енергії заподіюється шкода майновим правам позивача і позивач обґрунтовано звернувся до суду за захистом своїх прав. Натомість вважає, що судом першої інстанції безпідставно засновано строки позовної давності, оскільки у даному випадку позивач має право звернутися до суду протягом 3-річного строку після скасування судового наказу для того, щоб стягнути заборгованість за період переривання строку позовної давності.

Крім того, звертає увагу, що дії боржника щодо проведення часткової оплати отриманих послуг з постачання теплової енергії у спірний період, в тому числі і в неопалювальний період, свідчать про визнання ним свого боргу або іншого обов`язку і відповідно створюють умови щодо переривання позовної давності. Тому, на думку скаржника, вимога відповідача про застосування позовної давності з 01 листопада 2011 року по 01 березня 2013 року не відповідає положенням цивільного законодавства, а саме ст. 164 ЦК України.

Вважає, що подання заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за централізоване опалення КПТМ «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 та видача судового наказу (в подальшому його скасування), періодичні платежі, переривають строк позовної давності, тому позовні вимоги підлягають задоволення і вищенаведені обставини є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга КПТМ «Криворіжтепломережа» не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ч. 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підстав повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Апеляційна скарга КПТМ «Криворіжтепломережа» обґрунтована тим, що судом першої інстанції безпідставно застосовано строки позовної давності, оскільки звернення позивача з заявою про видачу судового наказу, який в подальшому було скасовано за заявою боржника перервало строк позовної давності, після чого перебіг трирічного строку позовної давності почався заново і станом на день звернення до суду з цим позовом не скінчився. Крім того, позивач обґрунтовує апеляційну скаргу, тим що частковою сплатою заборгованості у період з 01 листопада 2011 року по 01 березня 2013 року боржник вчинив дії, які свідчать про визнання ним свого боргу, і які є умовою для переривання позовної давності. З інших підстав рішення суду першої інстанції позивачем не оскаржується.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи КПТМ «Криворіжтепломережа» відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, надає населенню м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а також підприємствам, установам і організаціям теплову енергію для потреб опалення, у тому числі й за місцем проживання відповідача.

Відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_1 , користується послугами позивача і є споживачем теплової енергії. (а.с.4)

З розрахунку, наданого позивачем, підтверджений факт наявності заборгованості відповідача, яка з 01 червня 2010 року по 01 березня 2013 року за послуги з централізованого опалення складає 8163,26 гривень. (а.с.5)

Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2016 року судовий наказ № 216/3421/13-ц від 05 липня 2013 року, виданий Центрально-Міським районним судом міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області за заявою КПТМ «Криворіжтепломережа» про стягнення з ОСОБА_1 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованості в сумі 8 163,26 гривень за період з 01 червня 2010 року по 01 березня 2013 року скасовано. (а.с. 6)

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 квітня 2022 року залишено без змін рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», третя особа: Публічне акціонерне товариство «Криворіжгаз», про зобов`язання КПТМ «Криворіжтепломережа» не нараховувати їм заборгованість за послуги з теплопостачання, у зв`язку з їх ненаданням, закриття особового рахунку за адресою: АДРЕСА_1 , знищення бази персональних даних ОСОБА_1 , визнання заборгованості зі сплати за послуги з теплопостачання, нараховані після встановлення автономного опалення незаконною, яким позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишені без задоволення. (а.с. 166-168)

Звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_1 у даній справі, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за постачання теплової енергії за період з 01 червня 2010 року по 01 березня 2013 року в сумі 8 163,26 гривень.

Відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах (ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції, чинній станом на час виникнення правовідносин).

Договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою (ч. 1 ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції чинній на час виникнення правовідносин).

Згідно ст. 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 зроблено висновок, що «споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі».

Врахувавши обставини, встановлені рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2021 року, яке залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 квітня 2022 року, зокрема не дотримання відповідачем встановленої законом процедури відключення споживача від мережі централізованого опалення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 повинен сплатити заборгованість за надані послуги, яка утворилася перед КПТМ «Криворіжтепломережа».

Разом з цим відповідач ОСОБА_1 , в інтересах якого діяла адвокат Книгницька Л.А., подав заяву про застосування позовної давності, відповідно до статті 267 ЦК України. (а. с. 157-158)

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України).

Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (ч. 1, 2 ст. 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ч. 3 ст. 264 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення за певними вимогами, зокрема, і про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості (п. 3 ч. 1 ст. 160 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19) зроблено висновок, що: «подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою статті 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи її частиною. На підставі припису частини другої статті 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 523/10225/15-ц, Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року у справі № 640/2704/16-ц і Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29 травня 2018 року у справі № 903/509/17). Новий перебіг позовної давності (після його переривання) починається наступного дня після пред`явлення позову (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року у справі № 663/2070/15-ц)».

Тому суд першої інстанції, врахувавши, що подання позивачем заяви про видачу судового наказу не перервало загальної позовної давності, а також те, що матеріали справи не містять підтвердження здійснення відповідачем періодичної оплати заборгованості за три роки на час звернення позивача до суду з позовом у даній справі (тобто станом на 12 грудня 2016 року), та врахувавши, що позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за період з 01 червня 2010 року по 01 березня 2013 року, дійшов правомірного висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

Також із вищевказаних підстав безпідставне посилання скаржника в апеляційній скарзі на здійснення боржником часткових оплат у період з 01 червня 2010 року по 01 березня 2013 року.

Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для скасування рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2023 року немає.

Відповідно до частин 1, 13 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на висновок про залишення апеляційної скарги без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» залишити без задоволення.

Рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 01 серпня 2023 року.

Головуючий О.І. Корчиста