СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/581/22
Провадження №2-др/547/2/23
УХВАЛА

про поновлення процесуального строку

08 лютого 2023 року смт Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Самойленко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Вареник К.А.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Усенка Антона Володимировича про поновлення процесуального строку для подання доказів щодо понесених судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Анатоліївна, приватний виконавець Виконавчого округу Полтавської області Райда Олександр Сергійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Семенівського районного суду Полтавської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Анатоліївна, приватний виконавець Виконавчого округу Полтавської області Райда Олександр Сергійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 19.01.2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 21 січня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною та зареєстрований у реєстрі за № 325 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованості в розмірі 13244,70 грн.

27.01.2023 року від представник позивача ОСОБА_1 - адвоката Усенка А.В. надійшла на електронну адресу суду заява, в якій просить суд визнати поважними причину пропуску строків подання доказів щодо судових витрат, які сторона сплатила у зв`язку із розглядом справи та приєднати докази до матеріалів справи а також ухвалити додаткове рішення по справі, яким стягнути з відповідача витрати на правову (правничу) допомогу у загальному розмірі 6500,00 грн.

В обґрунтуванні заяви зазначив, що 19.01.2023 року відбулося судове засідання, на якому судом було ухвалено рішення про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі. В позовній заяві було заявлено, що подання доказів щодо судових витрат, які сторона сплатила у зв`язку із розглядом справи, будуть подані судом протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Також зазначає, що подати докази щодо судових витрат, які сторона сплатила у зв`язку із розглядом справи, у сторони позивача не було можливості у зв`язку з тим, що про наявність рішення позивач дізналася з офіційного сайту судової влади, оприлюднений текст рішення суду від 23.01.2023 року. Крім того, рішення суду засобами поштового зв`язку сторона позивача також не отримувала. В зв`язку з чим вважає, що має право на поновлення строку подання доказів щодо судових витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.

Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.

Указані висновки узгоджуються із позицією Великої Палати Верховного Суду щодо порядку стягнення витрат на правову допомогу, викладеною у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15.

Матеріалами справи встановлено, що в позовній заяві було заявлено, що подання доказів щодо судових витрат, які сторона сплатила у зв`язку із розглядом справи, будуть подані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

27.01.2023 року, тобто поза межами визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України п`ятиденного строку, представник позивача адвокат Усенко А.В. надав суду докази на підтвердження розміру витрат, які позивачка сплатила у зв`язку з розглядом справи.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 120 ЦПК України).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

У відповідності до статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Аналіз положень статті 126, частини восьмої статті 141 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що у випадку неподання доказів витрат протягом визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України п`ятиденного строку заява про розподіл судових витрат, зроблена стороною до закінчення судових дебатів у справі, повинна залишатися судом без розгляду, що унеможливлює розгляд судом питання розподілу судових витрат без поновлення цього строку.

Відтак, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, взявши до уваги обставини спору, суд вважає причину пропуску п`ятиденного строку для надання доказів на підтвердження розміру витрат на правову допомогу поважною та вбачає підстави поновити представнику позивача - адвокату Усенко А.В. процесуальний строк на подання доказів щодо судових витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи

Ураховуючи зазначене, керуючись ст.ст. 126, 127, 178, 179, 223, 260, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Усенко Антона Володимировича - задовольнити.

Поновити представнику позивача ОСОБА_1 - адвокату Усенко Антону Володимировичу пропущений процесуальний строк на подання доказів щодо судових витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи та приєднати надані докази до матеріалів цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Анатоліївна, приватний виконавець Виконавчого округу Полтавської області Райда Олександр Сергійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Л.М.Самойленко