Справа № 202/6470/22
Провадження № 2/202/396/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 липня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Кухтіна Г.О.

за участю секретаря Калантаєнко Д.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Шрамова Вікторія Миколаївна про скасування рішення реєстратора про перехід права власності на нерухоме майно, скасування запису про держану реєстрацію, витребування майна,-

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач звернулась до суду із позовною заявою, за змістом якої, та з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд:

-) визнати незаконним та скасувати запис від 27 січня 2022 року про державну реєстрацію прав з індексним номером 46563422 про реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» право власності на нерухоме майно, квартиру, об`єкт житлової нерухомості, за адресою: АДРЕСА_1 ;

-) витребувати від ОСОБА_3 на користь позивача нерухоме майно, квартиру, об`єкт житлової нерухомості, за адресою: АДРЕСА_1 ;

-) поновити право власності за позивачем на квартиру, об`єкт житлової нерухомості, за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявлені вимоги обґрунтовані тим що, між позивачем та АКІБ «УкрСиббанк» виникли договірні відносини, що випливали із кредитного та іпотечного договорів, за яким банк надав у платне користування позивачу споживчий кредит з майновим забезпеченням. В подальшому, на підставі договору іпотеки, та у зв`язку із порушенням позивачем умов кредитного договору (в частині його погашення), ТОВ «Кей-Колект» зареєстрував за собою право власності на вказану квартиру, далі квартира була відчужена на користь ОСОБА_3 .

На думку позивача проведення відповідних реєстраційних дій було вчинено із порушенням ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» в частині належного повідомлення іпотекодавця про усунення порушень зобов`язання, вчинення відповідачами реєстраційних дій в порушення ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», вчинення відповідачами реєстраційних дій за відсутності оцінки предмета іпотеки, порушення державним реєстратором п. 1 ч. 3 ст. 10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Додатково позивачем зазначено, що 24 березня 2017 року рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська в погашення заборгованості перед ТОВ «Кей-Колект» було звернено стягнення на предмет іпотеки, шляхом надання ТОВ «Кей-Колект» права на продаж вказаного предмета іпотеки від свого імені на підставі договору купівлі-продажу. З листопада 2017 року жодних відкритих виконавчих проваджень по вказаному судовому рішенню не було. Отже, позивач, вважав, що кредитор скористався своїм правом на погашення заборгованості за даним договором. Кредитор не пред`явив виконавчого листа з виконання рішення суду від 24 березня 2017 року, тим самим пропустив трирічний строк для пред`явлення його до виконання. Позивач вважала, що відповідне рішення могло бути виконано у строк до 24 березня 2020 року.

Заперечуючи проти задоволення позову представником товариства до суду подано письмовий відзив по справі за змістом якого представником було зазначено, що вимоги позивача зазначені у позовній заяві ні чим об`єктивно не підтверджуються та спростовуються наданими суду доказами, у тому числі: повідомленням позивача, копію оцінки, тощо.

ІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2017 року, у справі №202/36/17, яке набрало чинності 23 травня 2017 року, було задоволено частково позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме:

«В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (ЄДРПОУ 37825968, м. Київ, вул. Межигірська, 22,) за кредитним договором №00 від 06 вересня 2007 року, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , у розмірі, що станом на 12 грудня 2016 року складає 58512 (п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот дванадцять) доларів США 38 центів, що за курсом НБУ на день винесення рішення еквівалентно 1583204 (один мільйон п`ятсот вісімдесят три тисячі двісті чотири) грн. 57 коп., з яких: заборгованість по основній сумі кредиту 58322,17 доларів США, що за курсом НБУ на день винесення рішення еквівалентно 1578057,95 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 190,21 доларів США, що за курсом НБУ на день винесення рішення еквівалентно 5146,63 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 0/0/З від 06 вересня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Якубою О.А., зареєстрованого у реєстрі за № 5204, на нерухоме майно, а саме: в житловому будинку літ. А-9 квартира АДРЕСА_2 , яка складається з: 1-коридор, 2,6- житлові, 3 - кухня, 4-санвузол, 5- кладова, І лоджія, ІІ балкон, загальною площею 53,2 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом надання Товариству з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» права на продаж вказаного предмета іпотеки від свого імені будь-якій особі покупцеві на підставі договору купівлі-продажу на умовах та в порядку, визначеному в ст. 38 Закону України «Про іпотеку», а також на проведення всіх дій, пов`язаних з реалізацію предмета іпотеки, встановивши початкову ціну предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність у межах процедури виконавчого провадження, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження».

Вказаним судовим рішенням було встановлено, що 06 вересня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений договір споживчого кредиту № 0, відповідно до якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит в сумі 60000 доларів США терміном до 06 вересня 2028 року зі сплатою 10,5% річних (п. 1.1,1.3).

В забезпечення виконання зобов`язань за договором № 0 від 6 вересня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки № 0/0/З, відповідно до якого АКІБ «УкрСиббанк» прийняв, а ОСОБА_1 передав в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: в житловому будинку літ. А-9 квартира АДРЕСА_3 Дніпропетровськ, просп. Слобожанський (раніше просп. ім. Газети «Правда»), будинок 8/4, квартира 158.

Пунктом 1.2 договору іпотеки передбачено, що іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобов`язань іпотекодавця за кредитним договором №0 «06» вересня 2007 р. та за Кредитним договором №0 від «06» вересня 2007 р.

Відповідно до пункту 2.1.1 договору іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем зобов`язань за Кредитним договором Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок Предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами.

Згідно з пунктами 2.1.2. договору іпотеки у випадку порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених цим договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором, а у разі невиконання цієї вимоги звернути стягнення на предмет іпотеки.

Пунктом 4.1. договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення іпотекодержателем здійснюється, в тому числі, випадках передбачених в п.п. 2.1.1 2.1.2 договору іпотеки.

Пунктом 4.2. договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення, в тому числі дострокове, здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, застереження про задоволення вимог іпотекодержателя.

Розділом 5 вказаного вище договору наявне застереженні про задоволення вимог іпотекодержателя, згідно якого у разі настання обставин зазначених в п.4.1. цього договору іпотекодержатель надсилає рекомендованим листом іпотекодавцю повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог іпотекодержателя.

Також судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_4 належним чином взяті на себе зобов`язання за договором не виконує. Станом на 12 грудня 2016 року ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 58512,38 доларів США, з яких: 58322,17 доларів США сума основного боргу та 190,21 доларів США заборгованість за відсотками.

12 грудня 2011 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» укладено Договір факторингу №1 та Договір про відступлення прав за іпотечними договорами, якими банк передав позивачу свої права вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями по кредитному договору №0 від 06.09.2007 року та іпотечним договором від 06.09.2007 року.

У відповідності до інформаційної довідки з державних реєстрів №307746062 від 18 серпня 2022 року, квартира АДРЕСА_4 , належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 21 червня 2022 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батової Л.Г. (час державної реєстрації 21 червня 2022 року). Крім того, наявна інформація, що 27 січня 2022 року право власності на вказану вище квартиру було зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на підставі договору іпотеки №0/0/З, договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки.

Згідно електронних копій документів з Державного реєстру речових прав, право власності на спірну квартиру за ТОВ «Кей-Колект» було зареєстровано на підставі заяви №50652518 від 27 січня 2022 року до якої було долучено договір іпотеки №0/0/З від 6 вересня 2007 року, договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, довідки про заборгованість, опису вкладення у цінний лист про направлення вимоги щодо усунення порушень основного зобов`язання адресованої на ім`я ОСОБА_1 , рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, висновок про вартість об`єкта оцінки (квартири) виконаної 29 жовтня 2021 року (термін дії якої 6 місяців).

Згідно висновку експерта №528-23 відповісти на питання «Чи виконано рукописний текст (підпис ОСОБА_1 ) у графі «підпис» отримувача листа та ініціали з прізвищем у документі (повідомлення про отримання листа) ОСОБА_1 не надається можливим через простоту виконання та обмеженість графічного матеріалу.

ІІІ. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Так, одним із доводів позивача було зазначено про порушення відповідачем вчинення реєстраційних дій, а саме ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» (тут і далі - в редакції, чинній на час звернення банком стягнення на предмет іпотеки) іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Згідно із підпунктом 1 пункту 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово звернено стягнення (відчужене без згоди власника) на майно, що віднесене до об`єктів житлового фонду

(далі - нерухоме житлове майно), об`єкт незавершеного житлового будівництва, майнові права на нього, що є предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно/об`єкт незавершеного житлового будівництва/майнові права виступають як забезпечення виконання зобов`язань фізичної особи (позичальника або майнового поручителя) за кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного житлового будівництва, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна; або;

- таке нерухоме житлове майно придбавалося за кредитні кошти і при цьому умовами кредитного договору передбачена заборона реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою знаходження нерухомого житлового майна, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна;

- загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує 140 квадратних метрів для квартири та 250 квадратних метрів для житлового будинку.

Пунктом 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» передбачено, що протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Відповідно до абзацу 4 пункту 2 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу України з процедури банкрутства (у редакції Закону України від 16 вересня 2020 року № 895-IX) Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» втрачає чинність через вісімнадцять місяців з дня введення в дію цього Кодексу, тобто 21 квітня 2021 року.

13 квітня 2021 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 1381-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», відповідно до пункту 2 розділу ІІ якого Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» втрачає чинність через п`ять місяців з дня набрання чинності цим Законом.

Також 13 квітня 2021 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 1382-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реструктуризації зобов`язань за кредитами в іноземній валюті та адаптації процедур неплатоспроможності фізичних осіб», яким внесла зміни до Кодексу України з процедур банкрутства у розділі «Прикінцеві та перехідні положення» та абзац четвертий пункту 2 виклала в такій редакції: «Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» втрачає чинність через двадцять місяців з дня введення в дію цього Кодексу».

Закони № 1381-IX та № 1382-IX Президент України 21 квітня 2021 року підписав, та 22 квітня 2021 року їх опубліковано в офіційному друкованому виданні - газеті «Голос України».

Закони України від 13 квітня 2021 року № 1381-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» та № 1382-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реструктуризації зобов`язань за кредитами в іноземній валюті та адаптації процедур неплатоспроможності фізичних осіб» набрали чинності 23 квітня 2021 року.

Відповідно до цих законів Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (який втратив чинність 21 квітня 2021 року) поновлює свою дію на п`ять місяців з дня набрання чинності Законом №1381-IX, тобто діє з 23 квітня 2021 року до 23 вересня 2021 року.

У зв`язку із чим суд приходить до висновку, що вимога іпотекодержателя щодо звернення стягнення на предмет іпотеки є правомірною та пов`язана з невиконанням/неналежним виконанням позичальником основного кредитного зобов`язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до іпотечного застереження за існування відповідних обставин, зокрема невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, що призвело до існування простроченої заборгованості, після втрати чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», що не свідчить про порушення іпотекодержателем принципу справедливості, добросовісності та розумності.

ТОВ «Кей-Колект», звертаючись до реєстратора 27 січня 2022 року, діяв відкрито, у межах, не заборонених договором або актами цивільного законодавства, реалізуючи своє правомірне право на погашення заборгованості за кредитним договором за рахунок предмета іпотеки. Обмеження іпотекодержателя у такому праві, з урахуванням існування усіх необхідних для цього умов, буде неправомірним та призведе до надання переваги одному із учасників спірних правовідносин та порушення принципу рівності сторін у правовідносинах.

Інтерес товариства був правомірним, товариство задовольнило його з метою отримання виконання за чинним зобов`язанням.

Підписавши іпотечне застереження, сторони визначили можливі шляхи звернення стягнення, які має право використати іпотекодержатель. Стягнення є примусовою дією іпотекодержателя, направленою до іпотекодавця з метою задоволення вимог кредитора. При цьому до прийняття Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки (як у судовому, так і в позасудовому порядку) залежало не від наявності згоди іпотекодавця, а від факту невиконання боржником умов кредитного договору.

А тому доводи позивача про порушення відповідачем вчинення реєстраційних дій, а саме ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» підлягають відхиленню.

Інші доводи позивача щодо проведення реєстраційних дій із порушенням ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» в частині належного повідомлення іпотекодавця про усунення порушень зобов`язання, вчинення відповідачами реєстраційних дій за відсутності оцінки предмета іпотеки, суд відхиляє з огляду на наявні у справі докази, які спростовують відповідні доводи (наявні у матеріалах справи повідомлення про вручення з підписом позичальника, оцінка майна).

Враховуючи відсутність підстав для визнання незаконним та скасування запису від 27 січня 2022 року про державну реєстрацію прав з індексним номером 46563422 про реєстрацію за ТОВ «Кей-Колект» права власності на спірну квартиру, вимоги позивача про витребування від ОСОБА_3 на користь позивача нерухомого майна, а також поновлення права власності за позивачем на квартиру не можуть бути задоволеними.

Так, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Так, згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, розглянувши клопотання, оцінивши наявні в справі докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-4, 10, 12, 13, 76-89, 95, 141, 258, 259, 264, 265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (м.Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, буд. 4/6, корпус В, поверх 4, кабінет 402, ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Шрамова Вікторія Миколаївна (м.Дніпро, вул. Старокозацька, буд.2, прим.1) про скасування рішення реєстратора про перехід права власності на нерухоме майно, скасування запису про держану реєстрацію, витребування майна.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повний текст рішення виготовлено 26 липня 2023 року о 17 год. 00 хв.

Суддя Г.О. Кухтін