ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2023 року місто Чернівці справа №2-307/08

провадження №22-ц/822/259/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Височанської Н.К.,

Суддів: Лисака І.Н., Перепелюк І.Б.

секретар Петранюк Ю.Т.

учасники справи:

заявник Акціонерне товариство «Сенс Банк»,

боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» на ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівців від 18 січня 2023 року по цивільній справі за заявою Акціонерного товариства «Сенс Банк» про заміну стягувача у цивільній справі за позовом Акціонерного-комерційного банку «Укрсоцбанк» в особі керуючого Чернівецької обласної філії «Укрсоцбанк» Прохоренка Г.О. до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором кредиту, головуючий в суді першої інстанції суддя Чебан В.М.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2022 року АТ «Альфа Банк» (нова назва АТ «Сенс Банк») звернулося до суду з заявою про заміну стягувача у цивільній справі за позовом Акціонерного-комерційного банку «Укрсоцбанк» в особі керуючого Чернівецької обласної філії «Укрсоцбанк» Прохоренка Г.О. до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором кредиту.

Посилалося на те, що 11 січня 2008 року Шевченківським районним судом міста Чернівці постановлено рішення у справі за позовом АКБ «Укрсоцбанк» в особі керуючого ЧОФ АКБ «Укрсоцбанк» Прохоренка Г.О. до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором кредиту, відповідно до якого позов банку до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором №27 від 10 березня 2005 року в загальній сумі 55380,62 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 553,81 грн. та витрати та інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 30 грн., а всього заборгованість у сумі 55964,43 гривень.

11 лютого 2008 року Шевченківським районним судом міста Чернівці видано виконавчий лист на виконання вказаного рішення за №2-307/2008 року.

Зазначало, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року за №5/2019, а також рішенням загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» протокол №4/2019 від 15 жовтня 2019 року затверджено Передавальний акт.

Внаслідок реорганізації, яка відбулась 15 жовтня 2019 року правонаступником всього майна, всіх прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» став АТ «Альфа-Банк».

Вказувало, що 26 листопада 2019 року Національний банк України погодив Статут Акціонерного товариства «Альфа-Банк». Відповідно до підпункту 2 пункту 1.2 Статуту Акціонерне товариство «Альфа-Банк» є правонаступником всього майна, прав і зобов`язань Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на підставі передавального акту (затвердженого рішенням єдиного акціонера Акціонерного товариства «Укрсоцбанк»» (рішення 5/2019 року від 15 жовтня 2019 року) та рішенням Загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (протокол №4/2019 від 15 жовтня 2019 року), відповідно до якого Акціонерному товариству «Альфа-Банк» були передані все майно, права і зобов`язання Акціонерного товариства «Укрсоцбанк».

03 грудня 2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис за №4002827 - про припинення існування АТ «Укрсоцбанк» та внесено дані про юридичних осіб-правонаступників: повне найменування та місцезнаходження юридичних осіб-правонаступників, їх ідентифікаційні коди.

Вказувало, що АТ «Альфа-Банк» є правонаступником сторони стягувача АТ «Укрсоцбанк» у виконавчому листі №2-307/2008 року, виданому 11 лютого 2008 року Шевченківським районним судом міста Чернівці про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором №27 від 10 березня 2005 року в загальній сумі 55380,62 грн. та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 553,81 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду страви з сумі 30,00 грн., а всього на суму 55964,43 грн.

Просило суд замінити сторону стягувача у виконавчому листі №2-307/2008, виданому 11 лютого 2008 року Шевченківським районним судом міста Чернівці, з Акціонерного комерційного банку «Укрсоцбанк» на АТ «Альфа-Банк», 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, код ЄДРПОУ - 23494714, рахунок ІBAN НОМЕР_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівців від 18 січня 2023 року в задоволенні заяви АТ «Альфа Банк» про заміну стягувача у цивільній справі за позовом Акціонерного-комерційного банку «Укрсоцбанк» в особі керуючого Чернівецької обласної філії «Укрсоцбанк» Прохоренка Г.О. до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором кредиту відмовлено. Повний текст ухвали складено 23 січня 2023 року.

Постановляючи ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплинув 11 лютого 2011 року, а представник заявника не просить поновити зазначений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі АТ «Сенс Банк» просило ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення заяви.

У своїй апеляційній скарзі посилалося на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду про стягнення заборгованості не виконано, строк пред`явлення виконавчого листа переривався і з 05 грудня 2019 року почав відраховуватися заново, оскільки 05 грудня 2019 року старшим державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого листа відповідно до п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Вказувало, що правонаступником з 15 жовтня 2019 року щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» є АТ «Альфа Банк», яке змінило назву 01 грудня 2022 року на АТ «Сенс Банк».

Вважають, що АТ «Сенс Банк» є правонаступником АТ «Укрсоцбанк» у виконавчому листі №2-307/2008 року, виданого 11 лютого 2008 року.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом першої та апеляційної інстанції

Встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці у справі №2-307/2008 від 11 січня 2008 року задоволено позов АКБ «Укрсоцбанк» в особі керуючого Чернівецької обласної філії «Укрсоцбанк» Прохоренка Г.О. до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором кредиту, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Керуючого Чернівецької обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» ОСОБА_3 за кредитним договором №27 від 10 березня 2005 року заборгованість в загальній сумі 55380,62 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 553,81 грн. та витрати та інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 30 грн., а всього суму 55964,43 грн. (а.с.65-68).

На виконання вищевказаного рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 11 січня 2008 року, Шевченківським районним судом м. Чернівці видано виконавчий лист №2-307 від 11 лютого 2008 року (а.с.82-83).

Відповідно до постанови старшого державного виконавця Ткача В.І. про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №17091388 від 05 грудня 2019 року, вищевказаний виконавчий лист №2-307 від 11 лютого 2008 року повернутий стягувачу (а.с.84).

Згідно з рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року (а.с.85-86) за №5/2019, а також з рішенням загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» протокол №4/2019 від 15 жовтня 2019 року (а.с.87-95) було затверджено Передавальний акт від 11 жовтня 2019 року (а.с.96-102), відповідно до змісту якого внаслідок реорганізації, шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» - правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» стає АТ «Альфа-Банк»; правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження цього Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішення єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме з 15 жовтня 2019 року.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1.2 Статуту Акціонерне товариство «Альфа-Банк» є правонаступником всього майна, прав і зобов`язань Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на підставі передавального акту, затвердженого рішенням єдиного акціонера Акціонерного товариства «Укрсоцбанк»» (рішення 5/2019 року від 15 жовтня 2019) та рішенням Загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (протокол №4/2019 від 15 жовтня 2019 року), відповідно до якого Акціонерному товариству «Альфа-Банк» були передані все майно, права і зобов`язання Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (а.с.103-116).

01 грудня 2022 року змінено найменування Банку з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк».

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.

У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив (частини перша та друга статті 55 ЦПК України).

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частини перша та друга статті 442 ЦПК України). Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з положеннями статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступника законної сили судового рішення з усіма правовими наслідками незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі №2-7763/10 зроблено висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін.

Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та

випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи правонаступника. Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК України, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження.

Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з правилами статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги),

є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій.

Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2022 року у справі № 34/425.

У справі, яка переглядається АТ «Сенс Банк» просило суд замінити стягувача у виконавчому листі № 2-307/2008, з ПАТ «Укрсоцбанк» на АТ «Сенс Банк».

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні зазначеної заяви, вказав, що заміна сторони виконавчого провадження (стягувача) неможлива, якщо заява про правонаступництво подана після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, який не був поновлений судом.

З таким висновком суд апеляційної інстанції не може погодитися, оскільки суд першої інстанції належно не перевірив та не надав оцінки наявним у справі доказам.

Судом встановлено, що відповідно до рішення єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, протоколу загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» №4/2019 від 15 жовтня 2019 року, Передавального акту від 11 жовтня 2019 року та Статуту АТ «Альфа-Банк» (нова назва АТ «Сенс Банк») - наявний перехід матеріальних прав та обов`язків від АТ «Укрсоцбанк» до АТ «Альфа-Банк» (нова назва АТ «Сенс Банк»).

Таким чином, АТ «Сенс Банк» набуло право грошової вимоги за виконавчим листом №2-307/2008 відносно боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 щодо заборгованості за кредитним договором №27 від 10 березня 2005 року в загальній сумі 55380,62 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 553,81 грн. та витрати та інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 30 грн., а всього заборгованість в сумі 55964,43 гривень.

Стаття 37 Закону України «Про виконавче провадження» регулює підстави для повернення виконавчого документа стягувачу. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону України «Про виконавче провадження» (частина п`ята статті 37 Закону про виконавче провадження).

Згідно з частиною четвертою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Згідно частиною 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (станом на грудень 2019 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до матеріалів справи виконавчий лист №2-307/2008 видано судом першої інстанції 11 лютого 2008 року та пред`явлено до виконання (а.с.82).

Постановою старшого державного виконавця Першого відділу ДВС м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Ткач В.І. від 05 грудня 2019 року виконавчий документ №2-307/2008 повернуто стягувачу у зв`язку із тим, що на момент проведення перевірки майна на яке можливо було б звернути стягнення в ході проведення виконавчих дій не виявлено, здійснені заходи щодо розшуку майна виявилися безрезультатними. Інших доходів та транспортних засобів не виявлено (а.с.84).

До суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі АТ «Альфа-Банк» (нова назва АТ «Сенс Банк») звернулося 23 листопада 2022 року (а.с.78).

Отже, трьох річний строк на предявлення до виконання виконавчого листа, про заміну стягувача, в якому заявлено вимогу, не було пропущено на час подання АТ «Альфа-Банк» (нова назва АТ «Сенс Банк») відповідної заяви у цій справі.

Ураховуючи положення частин першої та п`ятої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення,

а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, не означає закінчення (закриття) виконавчого провадження і не тягне за собою наслідків у вигляді неможливості розпочати його знову та не позбавляє стягувача права повторно звернутися до органу державної виконавчої служби (приватного виконавця) за виконанням судового рішення протягом встановлених законом строків, також не позбавляє стягувача звернутися до суду з заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03 лютого 2023 року у справі № 639/858/21.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 дійшла наступних висновків.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем

у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення

з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник не позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження, оскільки виконавче провадження відкривається на підставі пред`явлення виконавчого документа до виконання, а частина п`ята статті 442 ЦПК України передбачає можливість заміни стягувача

у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження (у тому числі повторного за обґрунтованих підстав при повторному зверненні

з виконавчим документом, оскільки зазначена стаття ЦПК України цього не виключає, а Закон України «Про виконавче провадження» передбачає таку можливість).

Відповідно до змісту частини п`ятої статті 442 ЦПК України, частини шостої статті 12, пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26, частини п`ятої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.

Закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них. Питання процесуального правонаступництва в усіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом України «Про виконавче провадження». А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.

Отже, у цій конкретній справі стягувачем (його правонаступником) не пропущено строк звернення виконавчого документа до виконання, передбачений Законом України «Про виконавче провадження», тому відсутні правові підстав вважати про необхідність вирішення питання про поновлення цього строку разом з питанням правонаступництва. Заявником доведена дійсна процесуальна мета заявленого у справі правонаступництва.

Оскільки АТ «Сенс Банк» набуло всіх прав кредитора за зобов`язаннями, які виникли за кредитним договором №27 від 10 березня 2005 року, то апеляційний суд приходить до висновку про наявність матеріального правонаступництва у спірних правовідносинах та набуття заявником права порушувати питання про заміну сторони стягувача у виконавчому документі (процесуальне правонаступництво).

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 758/9149/13-ц.

Таким чином, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону та не узгоджуються з нормами матеріального права, які судом першої інстанції не правильно застосовані.

Крім цього слід вказати, що у постанові від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину.

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися,

а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Тобто, задоволення заяви про заміну сторони правонаступником здійснюється судом відповідно до норм матеріального і процесуального права, які не передбачають право суду надавати на цій стадії оцінку відповідним правочинам, що буде порушувати презумпцію їх правомірності (стаття 204 ЦК України).

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 04 липня

2022 року у справі № 480/1397/15-ц.

Матеріали справи не містять відомостей про наявність судових рішень про визнання недійсним кредитного договору №27 від 10 березня 2005 року.

При цьому вибуття первісного кредитора не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, тоді як новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

На підставі викладеного, вирішуючи заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа №2-307/2008 з ПАТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника АТ «Альфа-Банк» (нова назва АТ «Сенс Банк»), суд першої інстанції, не врахував, що на момент звернення із такою заявою про заміну сторони виконавчого провадження строк пред`явлення виконавчого листа до виконання переривався та не пропущено.

В контексті наведеного обґрунтованими є доводи апеляційної скарги представника АТ «Сенс Банк» про неврахування судом першої інстанції того факту, що після переривання строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання, перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення та повернення виконавчого документа не позбавляє стягувача права на повторне пред`явлення його до виконання в межах строку, встановленого статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження».

За змістом положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин суд першої інстанції зробив помилковий висновок про відсутність підстав для задоволення заяви про зміну сторони виконавчого провадження, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а подана заява АТ «Сенс Банк» про заміну сторони виконавчого провадження підлягає до задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат

Згідно із ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З мотивувальної частини постанови вбачається, що апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги АТ «Сенс Банк».

З матеріалів справи вбачається, що за подання до суду апеляційної скарги АТ «Сенс Банк» сплатило судовий збір в розмірі 2684,00 (а.с.179).

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, то з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «Сенс Банк» слід стягнути витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Виходячи з викладеного, оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає обставинам справи та вимогам статей 260, 263, 264 ЦПК України, вона постановлена за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм процесуального права, тому відповідно до положень статті 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви АТ «Сенс Банк» про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівців від 18 січня 2023 року скасувати.

Заяву Акціонерного товариства «Сенс Банк» про заміну сторони у виконавчому провадженні задовольнити.

Замінити сторону стягувача з Акціонерного-комерційного банку «Укрсоцбанк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк», код ЄДРПОУ - 23494714, рахунок ІBAN UA0000004 у виконавчому листі №2-307/2008, виданому 11 лютого 2008 року Шевченківським районним судом міста Чернівці про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором №27 від 10 березня 2005 року в загальній сумі 55380,62 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 553,81 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн., а всього на суму 55964,43 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн., а саме по 1342 (одній тисячі триста сорок дві) гривні з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий Н.К.Височанська

Судді: І.Н. Лисак

І.Б.Перепелюк