Справа № 489/8408/21
Номер провадження 2/489/397/23
18 липня 2023 року місто Миколаїв
Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді Кокорєва В. В.,
за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (далі - позивач) до ОСОБА_3 (далі - відповідач), третя особа - Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав
В грудні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_1 є опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та займається його вихованням з дня його народження, оскільки є рідною тіткою ОСОБА_3 , а остання є матір`ю ОСОБА_2 ОСОБА_3 має високий ступінь втрати здоров`я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежить від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов`язків. З 01.07.2015 ОСОБА_2 зареєстрований за місцем проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 забрала ОСОБА_2 з обласної дитячої лікарні, куди він був переведений з пологового будинку, оскільки його залишила мати ОСОБА_3 . Місцезнаходження відповідача на даний час позивачу невідоме. ОСОБА_1 зазначає, що на її запити до Інгульського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області повідомлено, що місцезнаходження ОСОБА_3 не відоме, вона наразі зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , та протягом 2019-2020 років неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності за вчинені правопорушення. За весь час з моменту народження дитини ОСОБА_3 жодного разу не з`явилася та навіть не запитала про свою дитину. На даний час відповідач свого житла не має. ОСОБА_2 ніколи не бачив своєї рідної матері і матір`ю називає позивача. Тому, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач вимоги підтримала, проти заочного розгляду не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, відзив до суду не подано.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив розглядати справу без його участі.
Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, вирішено проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.
Відповідно до копії посвідчення № НОМЕР_1 виданого виконавчим комітетом Миколаївської міської ради від 12.06.2015 ОСОБА_1 згідно з рішенням виконкому Миколаївської міської ради від 12.06.2015 №458 призначена опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, вбачається, що батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
Згідно з висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про наявність у батька, матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків №16 Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 Миколаївського обласного управління охорони здоров`я України, ОСОБА_3 має високий ступінь втрати здоров`я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов`язків.
Згідно з відповіді Інгульського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області від 07.12.2020 ОСОБА_3 дійсно перебувала в розшуку за Інгульським ВП ГУНП в 2016 році та у зв'язку з встановленням її місцезнаходження розшук останньої припинено. Відповідно до відповіді з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області, ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Проведеною перевіркою встановлено, що протягом 2019-2020 років ОСОБА_3 неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення.
З відповіді з Комунального некомерційного підприємства "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" Миколаївської обласної ради від 24.04.2023 вбачається, що ОСОБА_3 лікувалась стаціонарно в психіатричному відділенні з 02.07.2014 по 29.07.2014 з діагнозом "Гострий поліморфний психотичний розлад без симптомів шизофренії"; з 24.09.2014 по 21.11.2014 та з 24.11.2014 по 27.12.2014 з діагнозом: "Гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії"; з 19.02.2015 по 01.05.2015 з діагнозом "Шизотипичний розлад"; лікувалась стаціонарно в наркологічному відділенні з 02.08.2016 по 03.08.2016 з діагнозом "Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, гостра інтоксикація, синдром залежності". Останній раз ОСОБА_3 лікувалась стаціонарно в психіатричному відділенні з 15.10.2016 по 01.03.2017 з діагнозом "Шизотипичний розлад".
Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_3 у відношенні сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підписаного заступником міського голови А. Петровим, фахівцям центру 19.04.2023 вдалося поспілкуватися з батьком гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , який повідомив, що його донька вже тривалий час проживає за межами України, про її місцезнаходження відомостей не має. Відповідно до соціально-психологічного висновку Миколаївського міського центру соціальних служб від 04.04.2023 стосунки з біологічною матір`ю щодо відношення сина до матері є невизначеними, оскільки дитина тривалий час з нею не спілкується, образ матері відсутній у внутрішньому світі дитини, з боку матері не відчувається любові, захисту, підтримки та бажання бути з ним. З 12.06.2015 малолітній ОСОБА_2 перебуває під опікою гр. ОСОБА_1 , яка з народження займається його вихованням та утриманням. За весь час його перебування під опікою ОСОБА_3 жодного разу не поцікавилась долею своєї дитини. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконкому Миколаївської міської ради, яке відбулося 15.06.2023, питання доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 у відношенні сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтримано членами комісії (протокол засідання №17). Згідно з викладеним, виходячи з інтересів дитини, керуючись ст.ст. 150, 155, 164 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 у відношенні малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підтвердили, що відповідач не забрала дитину з пологового будинку не спілкується і не приймає участі у вихованні дитини.
Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про неї - ст.9 Конвенції.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 155 Сімейного кодексу України (далі - СК України) здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Згідно з ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей.
У п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Тлумачення наведених норм права дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 203/3505/19 від 26.01.2022)
Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 753/73/20 від 27.04.2022 врахувавши конкретні обставини справи, «якнайкращі інтереси дитини», а також те, що відповідач не підтримував стосунків з дитиною протягом тривалого часу, не цікавився його життям, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про застосування до відповідача крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення його батьківських прав, оскільки особа свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків.
Суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не піклується про його фізичний та духовний розвиток, навчання, не спілкується, не надає коштів на утримання дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування сина. ОСОБА_3 не підтримує стосунків з дитиною протягом тривалого часу, не цікавиться життям ОСОБА_2 , самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, що свідчить про те, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав є доцільним та відповідає інтересам дитини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі ст. 141 ЦПК України у зв`язку з задоволенням позовних вимог та враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.14 ч.2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір", з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 89, 259, 263-268 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп..
Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 (яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), РНОКПП - НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення - з моменту складення повного тексту рішення.

Позивач, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 26.07.2023.

Суддя В. В. Кокорєв