Справа № 601/1985/23
Провадження № 2-з/601/12/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2023 року м. Кременець

Суддя Кременецького районного суду Тернопільської області Мочальська В.М., розглянувши заяву представника позивача адвоката Дзіковського Максима Романовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за договором позики,-

УСТАНОВИВ:

В провадженні Кременецького районного суду Тернопільської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики № Л090621-1.

Представник позивача адвокат Дзіковський М.Р. звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку за кадастровим номером

:03:000:0085 площею 0,4736 га, що знаходиться за адресою: Княжівська сільська рада, Золочівський район, Львівська область та/або житловий будинок, загальною площею 74,8 м2, житловою площею 52.1м2, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що ціна позову становить значну суму 142922,40 гривень та на переконання представника позивача наявні обгрунтовані ризики того, що відповідач, у власності якого є нерухоме майно, може його відчужити з метою ухилення від виконання судового рішення про стягнення з нього боргу за договором позики. Дії відповідача щодо відчуження належного йому нерухомого майна можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 339355071 від 17.07.2023 ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок, загальною площею 74,8 м2, житловою площею 52.1м2, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Вивчивши доводи представника заявника, викладені у заяві, а також дослідивши зміст позовної заяви та додані до неї документи, що стосуються заяви про забезпечення позову, приходжу до висновку про часткове задоволення заяви з таких підстав.

Згідно ст. 149 ч.1 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ст. 149 ч.2 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями ч.1ст.150 ЦПК України. Так, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При цьому відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Також відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

В судовому засіданні встановлено, що предметом позову ОСОБА_1 є стягнення коштів за договором позики.

Очевидно, що в разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача в межах ціни позову, є ризики, що в подальшому відповідачем можуть вчинятися дії щодо відчуження свого майна задля уникнення виконання судового рішення у випадку задоволення позовних вимог. Указані дії необхідно попередити, оскільки існує спір щодо позики грошових коштів за борговою розпискою.

Заходи забезпечення позову, які просить вжити представник позивача, є співмірними заявленим позовним вимогам, цілком відповідають характеру спірних правовідносин і ніяким чином не порушать прав учасників спору, а навпаки, зможуть забезпечити рівність таких прав.

Ужиття заходів забезпечення позову захистить права позивача у випадку задоволення його позовних вимог. Інтереси та права відповідача таким забезпеченням не будуть порушені або обмежені, оскільки заходи забезпечення позову мають виключно тимчасовий характер і після вирішення спору по суті, вони будуть скасовані і у випадку ухвалення рішення не на користь позивача, відповідач і надалі зможе реалізовувати свої права.

Стороною позивача належними та допустимими доказами доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення чи унеможливлення виконання майбутнього судового рішення у випадку ухвалення на його користь.

Таким чином, виконання у майбутньому судового рішення у цій справі у разі задоволення позовних вимог безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач фінансову (грошову) можливість для виконання рішення суду. Відтак застосування заходу забезпечення позову в межах заявлених позовних вимог безпосередньо пов`язане з предметом позову.

Доказів належності ОСОБА_2 іншого майна, зокрема, земельної ділянки за кадастровим номером :03:000:0085 площею 0,4736 га, що знаходиться за адресою: Княжівська сільська рада, Золочівський район, Львівська область до заяви про забезпечення позову не додано.

З огляду на норми ЦПК України, особа яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 151 ЦПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Окрім того, слід звернути увагу і на те, що суд не може самостійно відшукувати докази, а саме з`ясовувати вказані обставини, тим більше не може постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно без підтвердження наявності його та належності саме боржнику.

З врахуванням наведеного, вважаю, що заява представника позивача адвоката Дзіковського М.Р. підлягає до задоволення в частині накладення арешту на житловий будинок, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, забезпечити поновлення порушених прав та інтересів, за захистом яких позивач звернувся до суду. В решті слід відмовити, оскільки представником позивача не надано доказів того, що майно, а саме земельна ділянка за кадастровим номером :03:000:0085, площею 0,4736 га належить на праві власності ОСОБА_2 ..

На підставі викладеного, керуючись ст. 149, 150, 151, 153 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме на житловий будинок, загальною площею 74,8 м2, житловою площею 52,1м2, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 34), яка належить ОСОБА_2 .

В іншій частині заявлених вимог - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя