РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

01.05.2023 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Ванівського Ю. М.

з участю: секретаря Лозинського Т-Р. А.

представника позивача Кісь О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про припинення права на частку у майні,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до відповідача з позовом в якому просить припинити право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , присудити на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за належну їй 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , а також визнати за ним право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 . Позов обґрунтовує тим, що він є власником 2/3 часток квартири АДРЕСА_1 . Дана частка квартири належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відповідачу належить 1/3 частка квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та витягу про державну реєстрацію прав №32570290 видане ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 19.12.2011 року. Відповідач являється його сестрою та ніколи в цій квартирі не проживала. Згідно проведеної оцінки вартість 1/3 частки квартири становить 136 602 гривні. Просить позов задоволити.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Кісь О.Р. позовні вимоги підтримала, просила такі задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечила.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, неодноразово повідомлялась про дату, час та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомила, правом на подачу відзиву не скористалась.

У зв`язку з тим, суд вважає, що відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, не подала відзиву на позовну заяву, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд відповідно до ст. 280 ЦПК України, постановив, справу вирішувати на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.09.2022 року за №3-565, ОСОБА_2 є спадкоємцем майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: 2/3 (двох третіх) часток квартири АДРЕСА_1 .

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.09.2022 року, ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить 2/3 квартири АДРЕСА_2 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.11.2011 року №3-3584, ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину на частку спадкового майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме 2/3 часток квартири АДРЕСА_1 , яка в цілому складається з чотирьох житлових кімнат та кухні житловою площею 53,6 кв.м., загальна площа квартири 80,0 кв.м. Площа підвалу - 1,0 кв.м.

Згідно довідки Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис №7220.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що зроблено актовий запис №2705.

Згідно паспортних даних ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач вказує, що за дану квартиру постійно проводить оплату комунальних послуг, а відповідач категорично не погоджується на продаж своєї частки у квартирі.

Відповідно ч. 2 ст. 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Верховний Суд України під час розгляду справи № 6-37цс13 сформулював правову позицію у постанові від 15.05.2013, згідно з якою для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Під час розгляду справи № 6-68цс14, Верховний Суд України також сформулював правову позицію у постанові від 02.07.2014, де роз`яснив, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Зі змісту практики Верховного Суду України випливає, що для ухвалення рішення про припинення права на частку в спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої з обставин, передбаченої п. 1-3 ч.1ст. 365 ЦК України, яка обов`язково повинна бути в сукупності з обставиною, передбаченою п. 4 ч. 1 цієї статті.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 18.07.2019 по справі №210/2236/15-ц (провадження № 61-33924св18), у якій Верховний Суд вказав, що припинення права особи на частку в спільному майні поза її волею за рішенням суду на підставі позову інших співвласників (співвласника) можливе за наявності хоча б однієї з чотирьох передбачених частиною першою статті 365 ЦК України підстав, проте таке припинення в усякому випадку не повинно завдати істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї, і за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

При цьому, висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та об`єкта, який є спільним майном.

Відповідно до ст.ст. 12, 76, 77 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи наведені вище положення закону, суд дійшов беззаперечного висновку про те, що квартира АДРЕСА_1 , як предмет спору та об`єкт цивільних відносин, є неподільною річчю, при цьому у незначній частці, а саме 1/3, належить відповідачу.

Таким чином, ключовим для постановлення рішення про припинення відповідачки права на частку у спільному майні у цій частині, а саме, що стосується спірної квартири, є умова про необхідність попереднього внесення позивачем вартості відповідної частки на депозитний рахунок суду.

При визначенні грошової компенсації, суд повинен виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору.

Як вбачається з довідки Обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 13.10.2022 року №2846, інвентаризаційна вартість 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 становить 136 602гривні.

Як вбачається з матеріалів справи звертаючись з позовною заявою позивач надав суду докази внесення ним 136602,00 грн. на депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації у Львівській області з вказівкою щодо призначення такого - внесення коштів за частку майна.

Оцінивши обставини справи у взаємозв`язку із нормами закону, що регулює дані правовідносини, суд приходить переконання про доведеність сукупності, визначенихст. 365 ЦК України, умов припинення права особи на частку у спільному майні та наявність, передбачених законом, підстав для припинення права відповідача на частку у нерухомому майні (квартири).

При цьому, суд враховує аргументи сторони позивача, наведені на підтвердження обставин, на які посилається, як на підставу своїх вимог, оскільки такі не заперечувалися відповідачем.

Суд вважає встановленою ту обставину, що 1/3 частка відповідача ОСОБА_3 у спільному нерухомому майні, що є предметом спору, є незначною. Крім цього, спірне майно є неподільним, виділення частки відповідача в натурі є неможливим.

Водночас, встановлені судом обставини вказують на те, що спільне володіння і користування спірним майном є неможливим.

А тому, беручи до уваги, що згоди між сторонами про спільне користування спірним нерухомим майном не досягнуто, суд прийшов до висновку, що припинення права відповідача на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди інтересам останньої.

Іншою необхідною умовою постановлення рішення про припинення права особи на частку у спільному майні згідно приписів ч. 2ст. 365 ЦК України є попереднє внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

При визначенні судом розміру грошової компенсації, яка підлягає стягненню з однієї сторони на користь іншої, необхідно враховувати роз`яснення Пленуму Верховного Суду України №7 від 04 жовтня 1991 року, викладені в абз. 3,4 п. 6 постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», відповідно до яких, розмір такої грошової компенсації визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди судом за дійсною вартістю будинку (квартири) на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза.

В даному випадку, грошову суму такої вартості для відповідача внесено позивачем на депозитний рахунок суду Територіального управління Державної судової адміністрації України у Львівській області, згідно квитанції №30 АТ «Ощадбанк» від 12.12.2022.

Враховуючи вище наведене у сукупності, зокрема те, що частка відповідача у спірному майні є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, те, що припинення права останньої на частку у майні не завдасть істотної шкоди її інтересам, а також те, що відповідний розмір компенсації за таку частку внесений позивачем на депозитний рахунок суду, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав, передбаченихст. 365 ЦК України, для припинення права спільної часткової власності ОСОБА_3 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , з виплатою їй грошової компенсації вартості її частки в сумі 136 602,00 гривні та визнання права власності позивача на її частку у названому майні, а тому, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частин 1 і 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 141, 258-268, 273, 283, 284, 352-355 ЦПК України, ст. ст. 316, 319, 358 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про припинення права на частку у майні - задоволити.

Припинити право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 .

Кошти внесені ОСОБА_2 на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації у Львівській області 12.12.2022 по квитанції № 30, ТВБВ 10013/0307 в розмірі 136 602 (сто тридцять шість тисяч шістсот дві) гривні 00 копійок виплатити на користь ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у сумі 1360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень 02 копійки.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом поданя апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_2 , ІПН - НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса: АДРЕСА_4 .

Суддя Ванівський Ю.М.