Справа № 344/4143/23
Провадження № 2/344/1592/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.,

за участі секретаря Герлан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

в позові вказано, що між сторонами було зареєстровано шлюб під час якого в них народилося двоє дітей, син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя не склалося, позивач разом з дітьми на даний час перебуває за межами України, тимчасово проживаючи в Республіці Польща, де працює, а діти ходять в школу. 07.03.2023 шлюб між сторонами було розірвано. Надання відповідачем коштів для утримання дітей носить нерегулярний характер, розмір коштів, які надає відповідач є недостатнім для повноцінного розвитку, навчання та задоволення побітових потреб дітей. Окрім того, син ОСОБА_5 є дитиною з інвалідністю, що потребує додаткових витрат. Відповідач здійснює підприємницьку діяльність, а також з березня 2022 року відповідач служить в Збройних Силах України. Позивач просить стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 від усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 09.03.2023 і до досягнення доньки повноліття( до ІНФОРМАЦІЯ_3 ), а після досягнення донькою повноліття ( з ІНФОРМАЦІЯ_3 ), стягувати аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 від усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення ним повноліття.

Представник позивачки в судове засідання не з`явився, подав заяву до суду про розгляд справи без його участі та без участь позивачки, позовні вимоги підтримував.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просить розгляд справ проводити без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено наступні обставини.

Згідно позову шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований 19.02.2005 року виконкомом Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської ради, актовий запис № 2.

В свідоцтві серії НОМЕР_1 виданого 11.10.2006 на ім`я ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

В свідоцтві серії НОМЕР_2 виданого 18.09.2012 на ім`я ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом положень ст. 180 СК України обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття покладається на батьків. Згідно з «Конвенцією про права дитини», «Декларацією прав дитини» батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя.

Відповідно до ст.3 ч.1 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27.02.2021 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державою чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

В ст.2 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з цього Закону, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

Згідно ч.7,ч.8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Згідно ст. 8 Закону України « Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В ч.1 ст.182 СК України вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десяти кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Згідно положень статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2833 гривень.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В частині 1 статті 191 СК України зазначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Так при визначенні розміру аліментів, суд враховує факт проживання дітей з матір`ю, їх вік, стан здоров`я, матеріальний стан позивачки, вартість та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально - побутових потреб.

В п. 1 ст. 13 ЦПК України вказано, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В свою чергу, відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно викладеного позивач несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням процесуальних дій. Позивач надала суду докази в обґрунтування заявленого розміру аліментів в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 від усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 09.03.2023 і до досягнення доньки повноліття.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем позовні вимоги визнано в повному обсязі.

Однак, позивачем розміщено вимогу про те, що після досягнення повноліття доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягувати аліменти з відповідача на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 від усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення ним повноліття.

За змістом ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Таким чином, у разі стягнення аліментів на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) на їх утримання, яка стягується до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Тому, в цій частині вимог суд відмовляє.

Враховуючи викладене, не підлягає задоволенню позовна вимога в частині «після досягнення повноліття доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягувати аліменти з відповідача на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 від усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення ним повноліття.», оскільки це б суперечило вимогам ч. 2 ст. 183 СК України.

Крім того, суд враховує, що вимога про стягнення в подальшому аліментів в розмірі 1/3 частки від всіх видів доходу відповідача до досягнення сином повноліття є вимогою заявлено на майбутнє, що суперечить діючому законодавству України.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Питання про зміну розміру аліментів після досягнення найстаршою дитиною повноліття вирішуються в іншій справі про зміну розміру аліментів, що може бути предметом розгляду за окремими вимогами з інших підстав.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тому з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 1073,60 гривень на користь держави.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

У Х В А Л И В :

позов задовольнити частково;

стягувати з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку;

зазначені аліменти стягувати з 09.03.2023 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття;

допустити негайне виконання рішення в частині стягнення одного щомісячного платежу аліментів;

стягувати з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову просити про зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Суддя Бородовський С.О.