Справа № 296/7414/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2023 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі: головуючого судді Шкирі В.М., за участі секретаря судового засідання Бабич А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом представника позивача, що діє в інтересах Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради Дубравської Олени Ігорівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення,-

В С Т А Н О В И В :

31.10.2022 представник позивача ОСОБА_2 звернулась до суду з позовоною заявою, відповідно до змісту якої просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиті послуги централізованого опалення в сумі 59887,29 грн. та витрати на оплату судового збору в сумі 2481,00 грн.

В обґрунтування вимог представник позивача зазначила, що квартира АДРЕСА_1 , забезпечується послугами централізованого опалення, які надає КП «Житомиртеплокомуенерго» Житомирської міської ради.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №331364809 від 26.10.2022 1/1 частина квартири АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , на підставі договору дарування №2524 від 15.10.2002.

На вказану квартиру у КП «Житомитеплокомуненерго» Житомирської міської ради відкрито особовий рахунок, у виписці якого зазначено, що з 01.01.2014 року по 01.10.2022 року відповідач не в повному обсязі сплачує за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить - 59887,29 грн.

Позивач вказав, що підприємство неодноразово нагадувало відповідачам про необхідність оплати заборгованості за надані послуги централізованого опалення та необхідність їх погашення шляхом розміщення даної інформації у квитанціях на оплату, проте, відповідач борг не сплачує.

10.11.2022 ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

11.01.2023 Корольовським районним судом м.Житомира постановлено заочне рішення про задоволення позовних вимог, яке ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира скасовано та призначено справу до розгляду на 24.03.2023

Сторони у судове засідання не з`явились.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, де позовні вимоги підтримує повністю та просить задовільнити

Відповідач в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи та надала заяву про розгляд справи без її участі

Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні

Суд вважає, що наявних у справі матеріалів у цій справі, достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.10.2022, 1/1 частина квартири АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_1 (а.с.4)

Квартира АДРЕСА_1 , фактично забезпечується послугами з централізованого опалення, що надаються Комунальним підприємством "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради на підставі укладеного 26.05.2012 між ОСОБА_1 та КП "Житомиртеплокомуненерго" договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води (далі- Договір) . Строк дії договору згідно п.9.1 - 1 рік і набирає чинності з дня його укладення. Договор вважається щороку продовженим якщо, за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово про його розірвання або необхідність перегляду. Строк позовної давності 5 років.

Згідно п.3.1 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Споживач несе відповідальність за порушення зобов`язань установлених законодавством і цим договором (пп.4 п.5.1 Договору)

Тарифи, за якими проведено нарахування вказані в довідці (а.с. 7).

З 01.04.2014 року по 01.10.2022 власник сплатив лише 1590,00 грн (остання сплата грудень 2017 року в сумі 320,00 грн) внаслідок чого утворилась заборгованість за надані послуги, яка станом на 28.10.2022 становить - 59887,29 грн.

Таким чином між сторонами існує спір з приводу оплати за послуги з централізованого опалення

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.

Законом України "Про житлово-комунальні послуги" (далі Закон) визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Згідно із ч. 1 ст. 12 цього Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Відповідно до положень статті 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Порядок оплати житлово-комунальних послуг визначений у статті 9 названого Закону, відповідно до якого споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг,отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг.

Статтею 19 Закону України "Про теплопостачання" встановлено обов`язок споживача оплатити надані послуги.

Наведеними положеннями законів передбачено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 , на праві приватної власності розмір частки 1/1 належить ОСОБА_1 (а.с.4) та забезпечується послугами централізованого опалення на площу 58,8 кв.м, які надає КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради, на підставі Договору від 26.05.2012, який є діючим та на вказану адресу відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , нарахування здійснюється на 3 осіб.

З 01.04.2014 року по 28.10.2022 власник квартири ОСОБА_1 не в повному обсязі сплачує послуги з централізованого опалення внаслідок чого утворилась заборгованість за надані послуги, яка становить - 59887,29 грн, що підтверджується розрахунками(а.с.8-10), які відповідачем не спростовано, контррозрахунку не надано.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п.18 Правил).

Згідно п.3.1 діючого Договору від 26.05.2012 укладеного між сторонами також визначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Таким чином, оскільки відповідач забезпечуються послугами з централізованого опалення та враховуючи, що позивачем доведено наявність заборгованості за надання послуг з централізованого опалення за період з 01.04.2014 року по 01.10.2022 року, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та можливість їх задоволення шляхом стягнення з відповідача, як власника квартири, заборгованості, оскільки власник квартири зобов`язаний нести витрати з її утримання, у тому числі оплачувати комунальні послуги, незалежно від того, проживає він у належній йому квартирі чи ні, якщо він в установленому порядку не відмовився від надання таких послуг (Постанова КЦС ВС від 02 квітня 2020 року у справі №757/29813/17-ц).

Посилання відповідача на те, що позивач розголосивши відомості про договір дарування та оприлюднивши його отримав докази незаконно є неспроможними, оскільки інформація стосується обставин справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, та не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування ( ч.2 ст.78 ЦПК України).

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності-достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За своєю природою змагальність судочинства засновується на розподілі процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Розподіл процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності втілюється у площині лише прав та обов`язків сторін. Отже, принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.

Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає, а відтак наданий представником позивача доказ про право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_2 , яке зареєстровано за ОСОБА_1 в повній мірі відповідає вимогам ЦПК щодо обов`язку доказування.

Доказів що Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка 313364809) отримана з порушенням порядку суду не надано, а відтак відсутні підстави для визнання її недопустимою, оскільки вона підтверджує обставини, щодо власника майна на якому лежить тягар утримання майна (право власності зобов`язує).

Отже, суд приймає рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідач по справі є інвалідом другої групи з 01.11.2022 року, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 12 ААГ №088933 та є звільненим від сплати судового збору на підставі п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" в редакції Закону № 2443-VIII від 22.05.2018.

Відтак, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481,00 грн підлягають відшкодуванню за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст.4,10,12,13,18,141,263,265,273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов представника позивача Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради Дубравської Олени Ігорівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення - задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради (місцезнаходження за адресою: 10014, м.Житомир, вул. Київська,48 ) заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.04.2014 року по 01.10.2022 року, в сумі 59887 (п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят сім) гривень 29 копійок

Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня 00 копійок компенсувати Комунальному підприємству «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради (місцезнаходження за адресою: 10014, м.Житомир, вул. Київська,48 ) за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. М. Шкиря