КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/3927/2023 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 вересня 2021 року

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у порядку регресу, -

установив:

ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернулося до Дарницького районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у порядку регресу, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 грудня 2018 року між ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_1 було укладено Договір добровільного страхування майна №20/08/1413-021159.

Предметом даного Договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, вказаним у Договорі, саме-квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

29 листопада 2019 року стався страховий випадок, а саме вищевказану квартиру було затоплено з вищерозташованої квартири №150 у зазначеному будинку.

Згідно Акту про залиття від 30 листопада 2019 року, складеного комісією у складі начальника ЖЕК ОСОБА_4, власника квартири №145 ОСОБА_2 , власника квартири №150 ОСОБА_1 та свідка події ОСОБА_3 , залиття сталося внаслідок протікання рідини з вищерозташованої квартири №150 .

Згідно Акту про залиття від 30 листопада 2019 року, власником квартири АДРЕСА_4 є ОСОБА_1 .

З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся страхувальник та надав всі необхідні документи.

На підставі даної заяви та наданих страхувальником документів було складено страховий акт.

На підставі зазначеного страхового акту АТ «СК «АРКС» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 3067,97 грн.

Просило стягнути із відповідача на користь позивача 3067,97 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 вересня 2021 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» подало апеляційну скаргу, посилаючись на те, що воно постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального прав, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Апеляційну скаргу обґрунтовувало тим, що 06 грудня 2018 року між ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування майна №20/08/1413-021159.

Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, вказаним у Договорі, а саме - квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

29 листопада 2019 року стався страховий випадок, а саме - вищевказану квартиру було затоплено з вище розташованої квартири №150 .

З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся Страхувальник та надав всі необхідні документи.

На підставі даної заяви та наданих страхувальником документів було складено страховий акт.

На підставі вище зазначеного страхового акту ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (Страховик) здійснила виплату страхового відшкодування Страхувальнику в розмірі 3067,97 грн.

Згідно Акту огляду пошкоджень від 30 листопада 2019 року, складеного комісією у складі Начальника ЖЕК ОСОБА_4, власника квартири №145 ОСОБА_2 , власника квартири №150 ОСОБА_1 та свідка події ОСОБА_3 було встановлено, що 29 листопада 2019 року залиття сталося внаслідок протікання рідини з вище розташованої квартири №150 .

Звертає увагу на те, що даний акт було підписано відповідачем, що свідчить про те, що жодних заперечень від відповідача під час огляду не було.

Крім цього, цей акт було надано у відповідності до договору та складено згідно вимог, викладених у Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76, а також у відповідності до вимог було вказано, що залиття сталося саме з квартири №150 , а отже з вини власника відповідної квартири.

Також звертає увагу на те, що у акті немає жодних зазначень щодо відсутності вини власника квартири №150 (відповідача) ні з боку комісії, ні з боку самої винної особи.

Натомість, відповідач була ознайомлена з актом пошкоджень (в тому числі і з зазначенням, що саме з її квартири відбулося залиття) та погодилася з викладеним у акті, про що свідчить наявний в акті підпис відповідача.

Відтак, даний акт є належним доказом факту залиття та причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та шкодою.

Просило, скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 вересня 2021 року, та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» задовольнити у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується апеляційним судом з огляду на наявність необхідності у таких поясненнях.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судом встановлено, що 06 грудня 2018 року між ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування майна №20/08/1413-021159, предметом страхування за яким є квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно акту огляду пошкоджень від 30 листопада 2019 року, комісією в складі начальника ЖЕК - ОСОБА_4, власника квартири №145 - ОСОБА_2 , власника квартири №150 - ОСОБА_1 та свідка події - ОСОБА_3 , проведено обстеження житлового приміщення квартири №145 , а саме ванну кімнату та виявлено сліди затоплення з верхнього поверху з ознаками псування ремонту стелі.

Комісія встановила, що 29 листопада 2019 року сталось протікання рідини з верхнього поверху (квартири №150 ).

Причина протікання не встановлена.

В подальшому, 05 грудня 2019 року до страхової компанії звернулась ОСОБА_2 із заявою про відшкодування збитків внаслідок залиття, яка є страховим випадком відповідно до умов договору, і на підставі страхового акту №63-1 від 08 квітня 2020 року, розрахунку суми страхового відшкодування до справи №63.

10 квітня 2020 року страхувальнику було виплачено страхове відшкодування в розмірі 3067,97 грн.

Виплата страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням від 10 квітня 2020 року №ЗР038177.

Відповідно до Звіту №16181 про незалежну оцінку вартості матеріальних збитків, складеного ТОВ «АЕК «Фаворит» 20 грудня 2019 року, вартість матеріального збитку страхувальника складає суму 3546,64 грн., в т.ч. ПДВ, або 2955,54 грн. без ПДВ.

З метою досудового врегулювання спору, позивачем на адресу ОСОБА_1 було направлено претензію від 04 червня 2020 року про регресивні вимоги та запропоновано сплатити у добровільному порядку 3067,97 грн.

Згідно відповіді на претензію від 25 серпня 2020 року, ОСОБА_1 вимоги позивача не визнала з підстав їх необґрунтованості.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено протиправність дій (бездіяльності) відповідача та причинний зв`язок між завданою майну страхувальника шкодою і дією (бездіяльністю) відповідача.

До такого висновку, суд першої інстанції дійшов на підставі того, що при складанні акту огляду пошкоджень від 30 листопада 2019 року не дотримано законодавчих норм щодо змісту та порядку складання акту про залиття.

Так, у даному акті відсутні відомості щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Натомість вказано, що причини протікання не встановлені.

Інших належних та допустимих доказів, що подія 29 листопада 2019 року сталася внаслідок дій (бездіяльності), умислу (необережності) відповідача ОСОБА_1 , позивачем суду не надано.

Додані позивачем до позовної заяви документи, такі як: акт огляду пошкоджень від 30 листопада 2019 року та заява страхувальника не є достатніми та належними доказами на підтвердження того факту, що саме відповідач ОСОБА_1 є винною у затопленні квартири страхувальника.

Долучений до матеріалів справи Звіт №16181 про незалежну оцінку вартості матеріального збитку від ТОВ «ЕАК «Фаворит» від 20 грудня 2019 року також не може вважатися належним доказом на підтвердження вини відповідача у заподіянні шкоди, оскільки таким лише встановлено розмір заподіяної шкоди, а не її заподіювача та причини завдання шкоди.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи, а також не узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Аналогічні роз?яснення містяться в пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» із змінами та доповненнями.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року №927/11207, передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил).

В додатку №4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою.

В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріалами справи підтверджено, що згідно акту огляду пошкоджень від 30 листопада 2019 року, комісією в складі начальника ЖЕК - ОСОБА_4, власника квартири №145 - ОСОБА_2 , власника квартири №150 - ОСОБА_1 та свідка події - ОСОБА_3 , проведено обстеження житлового приміщення квартири №145 , а саме ванну кімнату та виявлено сліди затоплення з верхнього поверху з ознаками псування ремонту стелі.

Комісія встановила, що 29 листопада 2019 року сталось протікання рідини з верхнього поверху (квартири №150 ).

Причина протікання не встановлена.

Власником квартири АДРЕСА_4 є ОСОБА_1 .

Вищевказаний акт відповідає вимогам, викладеним у Правилах, у ньому зазначені конкретні причини залиття квартири та особи, які допустили таке залиття, інші необхідні для такого документа реквізити.

Ці акти не спростовані відповідачем, тому є належними і допустимими доказами заподіяння відповідачем майнової шкоди позивачу.

Доводи відповідача про недоведеність позивачем її вини у заподіянні позивачу шкоди внаслідок затоплення належної йому квартири - безпідставні, оскільки у деліктних зобов`язаннях діє презумпція вини, а відповідач не довела свою невинуватість у заподіянні такої шкоди позивачу.

Аналогічні правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року (справа №522/8363/13).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів також враховує те, що вищевказаний акт підписано особисто ОСОБА_1 без зазначення зауважень щодо його форми і змісту, а доказів іншого розміру заподіяної шкоди, ніж указано у звіті, відповідачкою суду не надано, та матеріали справи таких не містять.

10 квітня 2020 року страхувальнику було виплачено страхове відшкодування в розмірі 3067,97 грн., що підтверджується платіжним дорученням №ЗР038177.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

На вищезазначене суд першої інстанції уваги не звернув, та прийшов до помилкового висновку відмовляючи у задоволенні позову ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», у зв`язку з чим рішення районного суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з положеннями ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 13 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову - на відповідача.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд скасовує рішення і ухвалює нове про задоволення позову, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у загальному розмірі 5675 грн.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,376,381,382,389 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 вересня 2021 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення.

Позов Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» шкоду у розмірі 3067 (три тисячі шістдесят сім) грн. 97 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» судовий збір у розмірі 5675 (п`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять) грн..

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба