У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 181/588/23

Провадження №2/181/154/23

"01" травня 2023 р. смт Межова

Суддя Межівського районного суду Дніпропетровської області Літвінова Л.Ф., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Розглянувши вказану позовну заяву, суд зазначає наступне.

Правила підсудності ґрунтуються на основних засадах судочинства, передбачених ст. 129 Конституції України, засадах цивільного судочинства, а також принципах побудови системи судів загальної юрисдикції. Підсудність виступає процесуальним інститутом, що має велике значення для належного відправлення правосуддя. По кожній справі, незалежно від її категорії, перше питання, яке вирішує суддя, це підсудність.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати цивільне провадження. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна цивільна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Цивільного процесуального кодексу України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Зареєстрованим місцем проживання позивача ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 13.08.2021 року №5234. Відповідач ОСОБА_2 , згідно позовної заяви також зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Отже, зареєстроване місце проживання і позивача, і відповідача у м. Павлоград.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що подружжя має малолітню дитину, яка проживає із позивачкою.

Звертаючись із вказаною позовною заявою до Межівського районного суду Дніпропетровської області, позивач ОСОБА_1 посилається саме на ч. 2 ст. 28 ЦПК України, та зазначає, що фактичне її місце проживання є АДРЕСА_2 .

Тобто, позивач дійшла хибного висновку, що оскільки вона фактично мешкає у Синельниківському (Межівському) районі, Дніпропетровської області, а не за зареєстрованим місцем проживання, то зазначена адреса і є місцем її перебування у розумінні ч. 1 ст. 28 ЦПК України.

Однак, відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце перебування - це житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги. Місце проживання - це житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Згідно з п.5 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою КМУ №265 від 07 лютого 2022 року громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, які на законних підставах постійно або тимчасово проживають на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання та прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати/зареєструвати його.

Пунктом 4 цієї постанови передбачено, що особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Отже, чинним законодавством передбачено чіткі вимоги до реєстрації особою місця свого проживання чи перебування.

Разом з тим, норми ЦПК України не містять положень щодо можливості визначення підсудності справи за фактичним місцем проживання позивача, як це зазначено у позовній заяві.

Положеннями статті 31 ЦПК України визначено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За таких обставин, враховуючи, що зареєстроване місце проживання позивача АДРЕСА_1 , знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Межівського районного суду Дніпропетровської області, дану справу слід передати за підсудністю до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Керуючись ст. ст. 27, 31-32, 187, 260-261, 353-354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Цивільну справу №181/588/23 (провадження №2/181/154/23) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, направити за підсудністю до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л. Ф. Літвінова