Справа № 515/211/23
Провадження № 2/515/438/23
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2023 року Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.

представника позивача - адвоката Дімова А.П.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача - адвоката Ковпака О.В.

преставника третьої особи (за довіреністю) Шалар Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних ви- мог щодо предмета спору на стороні позивача - Татарбунарська міська рада Білгород-Дніст- ровського району Одеської області,

про визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

14 лютого 2023 року ОСОБА_2 в особі свого представника - адвоката Дімова А.П. звер- нувся до суду з позовною заявою, в якій просив визначити місце проживання дитини разом з ним, посилаючись на наступні обставини.

14 серпня 2015 року між ним та ОСОБА_1 було укладено шлюб, від якого вони маю- ть сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Так як спільне життя не склалося, шлюб між ним був розірваний, що підтверджується рішенням Татарбунарського районного суду від 07.09. 2022 р. За спільною домовленістю 05.08.2022 р. між ними був укладений договір щодо про- живання, виховання та визначення місця проживання дитини, який діє до повноліття дити- ни. Втім, не зважаючи на вказані домовленості згідно вказаного договору, між ними виник спір, а саме - відповідачем створюються перешкоди у реалізації своїх батьківських прав що- до сина, маніпулює власним правами щодо несвоєчасного повернення дитини за місцем пос- тійного проживання. Відповідач перешкоджає раніше узгодженій згоди щодо визначення мі- сця постійного проживання сина за адресою батька, де створені всі необхідні умови для жит- тя та гармонійного розвитку. Відповідно до судового наказу Татарбунарського районного су ду Одеської області, виданого 24.08.2022 р., з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходи), але не більше десяти прожиткових мініму- мув на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття. На теперішній час відповідач аліменти не сплачує та не бере участь у виховання та утриманні дитини. Він разом з сином проживають в будинку, який належить йому на праві приватної власності, згі- дно договору купівлі-продажу від 09.02.2018 р., та самостійно його виховує, утримує, ство- рені належні умови щодо проживання сина. Він забезпечує дитині дозвілля, фізичний, духо- вний та психологічний розвиток, тому просив визначити місце проживання дитини з бать- ком.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав (а.с.83).

Відповідач та її представник також в судове засідання не з`явилися, надали до суду зави, в яких просили розглянути справу у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не за- перечували (а.с.81, 84).

Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог, а справу просилоа розглянути у її відсут- ність (а.с.63).

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомо- гою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК Ук- раїни, не здійснюється.

В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підляга- ють доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обста- вин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазнача- ються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Згідно копій поспортів серїі НОМЕР_4 та серії НОМЕР_5 (а.с.13, 14) позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Татарбунари Одеської області, а відповідач народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у смт Любашівка Одеської області.

З довідки сімейного лікаря ОСОБА_4 від 09.02.2023 р. (зворот а.с.12) слідує, що на протязі року малолітній ОСОБА_3 , 2019 р. народження, приходив на прийом до лікаря в су проводі батька - ОСОБА_2 .

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.16) підтверджується, що сто- рони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як видно з довідки КЗ дошкільної освіти (ясла-садок) «Колосок» від 10.02.2022 р. (а.с.19), позивач зареєстрував свого сина ОСОБА_3 , 2019 р. народження, в садочок.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права вла сності, сформованого 09.07.2018 р. (а.с.21), житловий будинок по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на пі- дставі договору купівлі-продажу від 09.02.2018 р., якій міститься на а.с.25-26.

Згідно копії довідки відділу з питань реєстрації виконкому Татарбунарської міської ради Одеської області від 23.10.2019 р. (а.с.22), малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 .

На а.с.23-24 міститься нотаріально посвідчений договір укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо проживання, виховання дитини та визначення місця проживання дити- ни.

На підставі судового наказу, виданого 24.08.2022 р. Татарбунарським районним судом Одеської області (копія на а.с.27), з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) матері, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.06.2022 р., та до досягненням нею повноліття.

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 07.09.2022 р. (копія на а.с.28) шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

З висновку виконавчого комітету Татарбунарської міської ради № 105 від 26.04.2023 р. (а. с.65-67) слідує, що даний орган, як орган опіки та піклування, вважає доцільним визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком.

Як видно з акту обстеження умов проживання (а.с.68), ОСОБА_2 разом зі своїм сином проживають по АДРЕСА_1 . Умови проживання добрі, хлопчик забезпечений одягом, іграшками, харчуван- ням, має окрему кімнату. Будинок облаштований необхідними меблями. Дитина доглянута та здорова. Вказане також підтверджується актом оцінки потреб сім`ї (а.с.71-77).

ОСОБА_2 за час проходження служби у другому відділі Білгород-Дністровського райо- нного територіального центру комплектування та соціальної підтримки зарекомендував себе з позитивної сторони.

В силу ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на про- живання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько й мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

За змістом ч.5 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками ма- йном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь ор- гану опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов прожива- ння дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихова- нні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Як передбачено ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спі- льно.

Відповідно до ст.141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо ди- тини.

За приписами ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщи- ни. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої осві- ти, готувати її до самостійного життя.

У відповідності до ст.ст.7, 155 СК України, дитині має бути забезпечена можливість здій- снення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а ба- тьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішувати- ся органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та ін ші обставини, що мають істотне значення.

Як визначено у ч.4 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона про живає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з ура хуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтере- сів дитини.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, сімейне законодавство не виключає визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю незалежно від віку дитини, якщо маються обставини, з яких дитині краще проживати з батьком ніж з матір`ю.

Як встановлено в судовому засіданні, малолітній ОСОБА_3 зареєстрований та проживає за місцем проживання батька у АДРЕСА_1 , позивач займаєть- ся вихованням та утриманням дитини, забезпечує йому необхідний розвиток, матеріально і жи- тлом забезпечена, відповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків. Мати дитини, відповідач у справі, проживає окремо від сина, крім того, вона не заперечує проти проживання дитини разом з батьком.

Зважаючи на дані обставини, та враховуючи інтереси малолітньої дитини, суд вважає за можливе та необхідне визначити місцем проживання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 місце проживання його батька ОСОБА_2 за зазначеною адресою.

З відповідача, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню судо- ві витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.29 ЦК України, ст.ст.76-81, 133, 141, 258, 259, 263- 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст.19, 141, 155, 157, 161 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 про визначення місця проживання ди- тини задовольнити.

Визначити місцем проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання його батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня йо- го проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної си- ли після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного прова дження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного пе- регляду.

Суддя Тимошенко С.В.