Справа № 364/133/23
Провадження № 2/364/81/23

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2023 року Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Глазкової Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання Кулинич Г.І.,

представника відповідача Гапича Л.П.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Володарка Київської області цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Володарського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 10.03.2023 року провадження у цивільній справі відкрито та вирішено дану справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 05.04.2023 о 11 годині 20 хвилин, з обов`язковою явкою сторін.

В судове засідання, призначене на 05.04.2023 року, представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 05.04.2023 року, яка занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника відповідача, повторно визнано явку представника банку у судове засідання обов`язковою, у зв`язку з цим оголошено перерву у проведенні підготовчого судового засідання до 26.04.2023 року о 11-й годині.

У судове засідання, призначене на 26.04.2023, представник позивача повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним, що підтверджено поштовим повідомленням про вручення рекомендованого відправлення.

Письмові матеріали справи не містять заяв про розгляд справи у відсутність представника позивача, та повідомлень про причини неявки в судове засідання.

Судом на обговорення у судовому засідання поставлено питання щодо наявності підстав для застосування п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Представник відповідача просив залишити позовну заяву АТКБ «ПриватБанк» без розгляду у зв`язку з повторною неявкою представника позивача у судове засідання.

Заслухавши думку представника відповідача, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає залишенню без розгляду з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Відповідно до ч. 1ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Незважаючи на те, що позивач був ініціатором судового процесу, вважаючи, що його права були порушені, в подальшому свідомо нехтував своїми процесуальними правами та обов`язками, не з`являючись у судові засідання.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 07 липня 1989 року по справі «Юніон Аліметаріа Сандерс С.А. проти Іспанії», зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

При цьому у рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Між тим, статтями 223, 257 ЦПК України врегульовано питання щодо наслідків неприбуття в судове засідання позивача.

Таким чином, чинний Цивільний процесуальний кодекс України імперативно встановлює, що у випадку повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

При цьому, закон жодним чином не пов`язує повторну неявку в судове засідання позивача з будь-якими об`єктивними факторами (поважними причинами) і не зобов`язує суд перевіряти причини повторної неявки та надавати їм відповідну оцінку з точки зору поважності.

Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 21.09.2020 року за № 658/1141/18, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача та у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду. Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи, що позивач повторно в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, при цьому його явка визнана судом обов`язковою, позовна заява підлягає залишенню без розгляду відповідно до п. 3 ч. 1ст. 257 ЦПК України.

Суд роз`яснює право на повторне звернення до суду відповідно до ч. 2ст. 257 ЦПК України.

Керуючись ст.13,77-81,210,257,258,258,259,260,261,263,268,353 ЦПК України,

постановив :

Позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,- залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 26.04.2023.

Суддя Ю. О. Глазкова