Справа № 309/4572/22
Провадження № 2-о/309/438/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді Піцура Я.Я.,

присяжних: Росохи Л.І.,

Павлик М.В.,

за участю секретаря судового засідання Росоха Д.І.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хуст цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: відділ реєстрації актів цивільного стану Хустського районного управління юстиції, про оголошення фізичної особи померлою,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про оголошення померлою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання якої: АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що її бабуся ОСОБА_3 у червні 1999 року вийшла з дому в магазин і до цього часу ніяких відомостей від неї не надходило. Так як додому вона не повернулася, то її син ОСОБА_4 подав заяву до міліції про розшук, який не дав результату. Надати документи щодо такого розшуку не виявляється можливим, оскільки всі архіви поліції за 1999 рік знищені, а сам ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Враховуючи, що ОСОБА_3 народилася у 1931 році і на даний час їй мало виповнитись 91 рік, а також що вона мала хворобливий стан, є всі підстави вважати, що вона померла. Оголошення померлою ОСОБА_3 необхідно заявнику для оформлення спадщини.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала та просила її задовольнити. Зазначила, їй тоді було десь 13-14 років. Її бабуся часто пропадала до того. У той раз останній раз її бачили у с.Бороняво, вона говорила, що йде додому, однак так і не повернулася. Пошуками займався ОСОБА_4 , однак вони не дали результату. Поліція її не знайшла. Якихось хвороб у неї не було. Однак вона часто відлучалася та проживала у інших родичів.

У судовому засіданні представник заявника - адвокат Лукачко І.Й. підтримав заяву та просив її задовольнити. Зазначив, що з огляду на похилий вік ОСОБА_3 та те, що вона пропала вже більше 20 років, є всі підстави для оголошення її померлою.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився.

Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.

З матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 , та є онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3, 8-10).

Також вбачається, що чоловік ОСОБА_3 ОСОБА_4 та два її сини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 наразі уже померли (а.с.5-7).

Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових і матеріальних умов громадянина, складеного депутатом Хустської міської ради Кричфалушій В.В., гр. ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . За даною адресою також зареєстрована бабуся ОСОБА_3 , 1931 р.н., яка в 1999 році вийшла з дому і не повернулася, з того часу вона була в розшуку, але пошуки не дали результатів, тому на даний момент вважається безвісти зниклою (а.с.11).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , яка проживає по сусідству, суду пояснила, що десь 22-23 роки назад помер ОСОБА_4 чоловік ОСОБА_3 . Останній раз вона її бачила після сороковин. Вона їй розказувала, що хотіла поїхати до сестри у ОСОБА_7 . Потім вона пропала. Десь через півроку у телевізорі бачила, що ОСОБА_3 оголошено у розшук. Якихось хвороб вона не мала, лише ноги її боліли, також ні на що не жалілася. Вона вела досить бродяжий спосіб життя, часто кудись виїжджала, однак потім появлялася крім останнього разу.

Допитана в судому засіданні свідок ОСОБА_8 , яка проживає по сусідству, суду пояснила, що у 1999 році її сусідка ОСОБА_3 в один момент пропала. У той час трохи випивала і вели бродяжий спосіб життя. Про наявність у неї якихось хвороб нічого не знає, також вона ні нащо не жалілася. Її пошуки не дали ніяких результатів.

Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців.

Стаття 47 ЦК України передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлої може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Виняток встановлений у ч. 2 ст. 46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти, у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.

Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

У відповідності до пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.

Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти до висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина.

При цьому на наявність права, а не обов`язку суду оголосити фізичну особу померлою за умови відсутності у місці її постійного проживання відомостей про місце її перебування протягом трьох років прямо вказує зміст частини першої статті 46 ЦК України.

Розглядаючи справу вказаної категорії, слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності.

Такий висновок зроблено у постанов КЦС у складі ВС від 06 листопада 2019 року у справі N 226/3053/18.

Суд констатує, що зникла ОСОБА_3 , 1931 року народження, є особою похилого віку, і на даний момент їй повинно було виповнитися 91 рік. З огляду на такий похилий вік, а також зважаючи, що ОСОБА_3 відсутня за місцем свого проживання з 1999 року і її пошуки не дали жодних результатів, то на думку суду цього є достатньо для встановлення вірогідного припущення про її можливу смерть.

При цьому, оголошення ОСОБА_3 померлою є необхідним для можливості оформлення заявником спадщини.

З урахуванням вищевказаного, заява підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 10, 12, 77-80, 263, 308, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: відділ реєстрації актів цивільного стану Хустського районного управління юстиції, про оголошення фізичної особи померлою - задовольнити.

Оголосити ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Хуст, Закарпатської області, останнє відоме місце проживання якої: АДРЕСА_1 ) померлою, з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 05 квітня 2023 року.

Суддя Хустського

районного суду: Піцур Я.Я.

Присяжні Росоха Л.І.

Павлик М.В.