25.04.2023 Справа № 756/6367/22
Справа №756/6367/22
Провадження №2-з/756/56/23
У Х В А Л А

25 квітня 2023 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Тихої О.О., розглянувши заяву представника позивача - адвоката Лиштви Юрія Васильовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ліфанова Інна Олексіївна, про визнання договору дарування недійсним,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ліфанова Інна Олексіївна, про визнання договору дарування недійсним.

У вказаній позовній заяві позивач ОСОБА_1 просить визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений 05.09.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ліфановою І.О. та зареєстрований в реєстрі за № 1132.

24.04.2023 представником позивача - адвокатом Лиштвою Ю.В. подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , а також заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири.

В обґрунтування заяви зазначає, що, оскільки предметом позову є оскарження договору дарування вказаної квартири, то існує велика вірогідність того, що відповідачем буде відчужено зазначене нерухоме майно, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі його задоволення.

Ознайомившись з заявою та матеріалами справи №756/6367/23 суддя приходить до висновку про те, що заява підлягає поверненню заявнику, з огляду на наступне.

Форма та зміст заяви про забезпечення позову мають відповідати вимогам статті 151 ЦПК України.

Відповідно до п. 7 ч. 1ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до усталеної прецедентної практики ЄСПЛ втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися, зокрема, з дотриманням принципу «пропорційності» (principle of proportionality) «справедливої рівноваги (балансу)» (fair balance) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання.

Отже, вирішуючи питання про доцільність застосування такого виду забезпечення позову як арешт майна, суд повинен з`ясувати, кому належить вказане майно, з метою урахування інтересів інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, а також уникнення можливих негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Частиною 2 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1141 від 26.10.2011, визначає процедуру функціонування Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якої державний реєстратор при вчиненні реєстраційних дій вносить зокрема відомості щодо реєстраційного номеру об`єкта нерухомого майна (у разі наявності відкритого розділу в Державному реєстрі прав).

Разом з тим, представником позивача, у порушення вимог п. 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, не надано актуальних відомостей станом на день звернення з заявою про забезпечення позову про право власності на нерухоме майно, що було предметом оспорюваного договору дарування - квартири АДРЕСА_1 , на яку представник позивача просить накласти арешт, що також є необхідним для належного виконання ухвали суду у разі задоволення заяви.

За змістом ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, а тому підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 153, 353-355 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача - адвоката Лиштви Юрія Васильовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ліфанова Інна Олексіївна, про визнання договору дарування недійсним повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О.Тиха