Справа № 569/991/23
провадження № 2/570/519/2023
У Х в а л а

і м е н е м У к р а ї н и

13 липня 2023 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.,

з участю представника відповідача Віщука А.Б.,

секретаря судового засідання Полюхович М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне, вул.С.Петлюри,10) дистанційно у режимі відеоконференції між Рівненським районним судом Рівненської області та Господарським судом м.Києва клопотання представника позивача адвоката Юлії Кравинської про закриття провадження в справі при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "СЛ СЕЙЛС" про розірвання договору та стягнення (повернення) грошових коштів,

в с т а н о в и в:

покликаючись на помилку в оплаті за послуги оздоровлення позивач як споживач у поданій до Рівненського міського суду Рівненської області 19 січня 2023 року позовній заяві просить стягнути на його користь з відповідача 47 980 грн. 00 коп., витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. 00 коп.

У відзиві директор Дмитро Іванов позов не визнає.

31 березня 2023 року представник позивача адвокат Юлія Кравинська подала заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки позивач отримав вказані кошти повністю. Разом з тим просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у сумі 8 700 грн. 00 коп., заявою від 10 квітня 2023 року суму збільшила на 700 грн. - вартість заяви про розгляд справи без їїу часті у зв"язку із зайнятістю в іншій справі.

03 травня 2923 року директор відповідача подав заперечення проти даної заяви.

За змістом заяви про закриття провадження позивачем надано інформацію про повернення суми грошових коштів, яка є предметом спору по справі, на рахунок позивача, у зв?язку з чим відповідач не має заборгованості перед позивачем, стягнення якої є предметом спору. Наголошує, що відповідач не приймав рішення про задоволення позовних вимог на користь позивача та не здійснював повернення грошових коштів на користь позивача.

На електронну адресу відповідача 14 березня 2023 року надійшло повідомлення представника ПАТ «МТБ БАНК» щодо наявності процедури оскарження платежів ОСОБА_2 від 17 жовтня 2022 року на користь відповідача (за ініціативою платника позивача), на що відповідач надав банку необхідні, вичерпні пояснення та докази (включаючи наявність відкритого провадження по справі), з метою опротестування процедури оскарження платежів на умовах арбітражу платіжної системи Master Card.

Проте, з невідомих для відповідача причин, банк не зумів своєчасно подати необхілні пояснення та докази відповідача для опротестування означеної процедури оскарження платежів у рамках процедури платіжної системи.

Таким чином, вказане позивачем у заяві повернення грошових коштів на користь позивача, є таким, що вчинене не за ініціативою відповідача та не з метою задоволення відповідачем позовних вимог позивача,.

15 травня 2023 року директор відповідача подав клопотання про зменшення витрат на оплату правової допомоги, відповідно до якого такий розмір є недоцільним.

Учасників справи відповідно до ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлено про дату, час і місце судового розгляду.

Позивач до суду не з"явився.

Представник позивача адвокат Юлія Кравинська подала заяву про розгляд її клопотання у її відсутність.

Враховуючи достатність матеріалів для прийняття судового рішення, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу клопотання, суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, дійшов висновку про можливість розглянути дане клопотання за відсутності вказаних осіб.

Представник відповідача Віщук А. в судовому засіданні підтримує позицію директора, викладену у відзизі та клопотанні. Вважає, що спір між сторонами був відсутній і позивач скористався своїм правом та можливістю повернення коштів.

Суд, дослідивши надані матеріали, вважаючи їх достатніми для постановлення ухвали, прийшов до таких висновків.

Згідно з п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Разом з цим, за змістом п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо. Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року (справа № 456/647/18, провадження №61-2018св19).

Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Право на справедливий судовий розгляд також закріплено Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (ч.1 ст.6). Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя.

Оскільки банк до постановлення судового рішення у справі повернув позивачу кошти, а позивач погоджується з таким рішенням, тому суд приходить до висновку, що між сторонами відсутні неврегульовані претензії, і цивільне провадження підлягає закриттю у зв"язку з фактичною відмовою позивача від позову.

Волевиявлення позивача відповідає можливостям ч.1 ст.206 ЦПК України, за якою позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Ба більше, у такому випадку суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом /п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України/.

Згідно з ч.2 ст.256 ЦПК України після закриття провадження по справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Зазначаємо, що наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача у цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Оскільки відмова від позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, що полягає у розгляді справи у межах заявлених вимог, вважає, що заява, яка подана та підписана представником позивача, який не обмежений у такому праві, підлягає задоволенню, а тому відмова від позову може бути прийнята судом із закриттям провадження у справі.

Щодо відшкодування понесенних судових витрат, то відповідно до ч.3 ст.142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. У зв`язку з відмовою позивача від позову та прийняття такої відмови судом дана справа по суті не розглядалася та спір у ній не вирішувався, позовні вимоги задоволені не відповідачем, тому судові витрати не відшкодовуються.

З огляду на викладене, керуючись п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

закрити провадження у цивільній справі за позовомОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "СЛ СЕЙЛС" про розірвання договору та стягнення (повернення) грошових коштів.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного текста рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кушнір Н.В.