КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА

Справа № 488/3523/21
Провадження № 2/488/353/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03.04.2023 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючої по справі судді - Чернявської Я.А.,

при секретарі судового засідання - Маснюк М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

27.09.2021 року позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Могутова Андрія Миколайовича звернулася до Корабельного районного суду міста Миколаєва із позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000,00 грн. щомісячно до повноліття дитини.

В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_3 .

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20.09.2011 року по справі № 2-1023/2011 вказаний шлюб було розірвано та з цього часу дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні.

Зазначила, що з моменту розірвання шлюбу відповідач не приймає жодної участі у вихованні дитини, матеріально приймав участь у невеликому розмірі шляхом перерахування позивачці грошових коштів в середньому 1000-1500 грн. на місяць. Проте, останні три місяці відповідач матеріально взагалі не допомагає дитині.

Вказала, що дитина навчається у Миколаївському морському ліцеї імені професора М. Александрова, плата за навчання становить 3000 грн. на рік, а також у Комп`ютерній академії ШАГ плата за навчання становить 12000 на рік, не кажучи про необхідність купляти одежу та продукти харчування для дитини.

Тому вважала, що для всебічного та гармонійного розвитку дитини 1000-1500 грн. на місяць є недостатньо.

Позивач зазначила, що навчання дитини у двох навчальних закладах, а також придбання необхідних предметів для навчання (одягу, канцтоварів, комп`ютерних комплектуючих тощо), не кажучи про необхідність задоволення інших життєвих потреб дитини, вона витрачає на утримання сина приблизно 8000-9000 грн. на місяць. Тому вважала, що заявлена сума аліментів в розмірі 4000,00 грн. є співмірною для відповідача.

Ухвалою суду від 18.10.2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Відповідачу запропоновано подати відзив в строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження та позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив.

07.02.2022 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Ткаченко Я.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги визнав частково.

В обґрунтування відзиву зазначив, що на його утриманні знаходиться малолітня дитина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Він не має в наявності нерухомого чи рухомого майна, не має постійної роботи та в час постійних карантинних обмежень не має можливості знайти постійну роботу

Вказав, що сторони розірвали шлюб ще у 2011 році, але протягом усіх 11 років відповідач постійно підтримував нормальні стосунки з позивачем, спілкувався з сином. Дитина має власну картку в банку, на яку відповідач перераховував гроші особисто або , коли був відсутній, за допомогою своєї матері. Перерахування надходили через термінали ІВОХ та квитанції ОСОБА_2 не зберігав, тому що не вбачав в них потреби.

Повідомив, що у 2021 році, після оформлення картки у Приватбанку, відповідач зробив транзакцію на картку сина (через додаток Приват 24) та роздрукував квитанцію на суму 3000 гривень, які просить суд зарахувати в рахунок сплати аліментів.

Зазначив, що враховуючи те, що він має на утримані малолітню доньку, винаймає житло, має щоденні потреби, комунальні платежі, потреби в купівлі найнеобхіднішого одягу, продуктів, медикаментів, сума аліментів в розмірі 4000,00 грн. є неприпустимою для нього та враховуючи обов`язок обох батьків здійснювати утримання дитини, а також з урахуванням прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, вважав за можливе стягувати з нього аліменти в сумі 2 500,00 грн. щомісячно.

В судове засідання сторони не з`явилися, були повідомлені про час та місце розгляду справи у порядку встановленому ст.ст. 128, 130 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги заяву позивача та відзив відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Європейський суд з прав людини у рішенні «М.С. проти України» повторює, що існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї того, що в усіх рішеннях щодо дітей мають переважати їхні найкращі інтереси.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.12.2009 р. до 20.09.2011 р., що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 7.

Сторони мають спільну дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні.

Відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно з ч. 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України.

Позивач в позовній заяві стверджувала, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000,00 грн., але на думку суду це твердження не було нею доведено.

Оцінюючи надані докази та враховуючи, що батьки несуть обов`язок щодо утримання дітей рівноцінно, а також враховуючи часткове визнання відповідачем позовних вимог, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2500,00 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн. в зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 27.09.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 908,00 грн.

На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення суду в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Сторони у справі:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: Я.А. Чернявська