Провадження № 2-о/359/184/2023
Справа № 359/3182/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Русан А.М.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа : Відділ обслуговування громадян №9 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян в особі Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про встановлення факту належності право-встановлюючого документу,-

встановив :

10 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною заявою, якою просить встановити той факт, що трудова книжка серії НОМЕР_1 належить їй ОСОБА_1 .

Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що 15 лютого 2023 року та 16 березня 2023 року заявником подавалися заяви про призначення пенсії до ГУ ПФУ у Київській області, але в обох випадках їй було відмовлено, з тих підстав, що до страхового стажу не враховано періоди роботи по трудовій книжці від 23 жовтня 1978 року серії НОМЕР_1 та диплому від 01 березня 1984 року, оскільки дівоче прізвище, зазначене у документах на російській мові як « ОСОБА_1 », не відповідає дівочому прізвищу особи відповідно свідоцтва про шлюб від 11 червня 1988 року («ОСОБА_1»). Тому, ОСОБА_1 змушена звернутися до суду із вказаною заявою.

Ухвалою суду від 11 квітня 2023 року провадження у справі відкрито та призначено підготовче судове засідання.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Натомість заявник подала до суду заяву, якою заяву підтри-мала та просила задовольнити, а розгляд справи просила проводити без її участі. Заінтересована особа представника до суду не направила, заяви чи клопотань до суду не направила.

Дослідивши подану заяви заявника та заінтересованих осіб, матеріали справи, суд прийшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Частинами 4, 5 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бориспіль Київської області народилась ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданий Бюро ЗАГС м. Борисполя Київської області 02 березня 1963 року. матір`ю заявника вказано - ОСОБА_4 , запис про батька відсутній.

12 грудня 1977 року заявнику видано комсомольський квиток за № НОМЕР_9 на ім`я « ОСОБА_1 ».

23 жовтня 1978 року заведено трудову книжку серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 .

21 червня 1981 року атестат про середню освіту за № НОМЕР_3 видано ОСОБА_1 . 01 березня 1984 року ОСОБА_1 отримала диплом НОМЕР_4 по спеціальності «Виховання в дошкільних закладах».

11 червня 1988 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 виданого Відділом ЗАГС м. Нарьян-Мара Архангельської області 11 червня 1988 року. Після реєстрації шлюбу заявнику присвоєну прізвище - ОСОБА_1 .

12 березня 1998 року Пісочинським ВМ Харківського РВ УМВС України в Харківській області видано паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_1 серії НОМЕР_6 .

02 червня 1998 року ОСОБА_1 присвоєно реєстраційний номер облікової книжки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - НОМЕР_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати заявника ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області.

08 листопада 2016 року Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області видано свідоцтво про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Частиною 1 ст. 319 ЦПК України встановлено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 12 постанові № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ нале-жить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Судом також встановлено, що 15 лютого 2023 року та 16 березня 2023 року заявником подавалися заяви про призначення пенсії до ГУ ПФУ у Київській області, але в обох випадках їй було відмовлено з тих підстав, що до страхового стажу не враховано періоди роботи по трудовій книжці від 23 жовтня 1978 року серії НОМЕР_1 та диплому від 01 березня 1984 року НОМЕР_4 , оскільки дівоче прізвище, зазначене у документах на російській мові як « ОСОБА_1 », не відповідає дівочому прізвищу особи відповідно свідоцтва про шлюб від 11 червня 1988 року « ОСОБА_1 ».

З матеріалів справи вбачається, що встановлення факту належності документу необхідне ОСОБА_1 для підтвердження стажу та призначення пенсії.

Відповідно експертного висновку за № 056/209-m від 03 березня 2023 року, прізвища « ОСОБА_1 » та « ОСОБА_1 » попри розбіжності у документах вказаної особи, наданих для експертизи, є ідентичними.

В ході дослідження матеріалів справи та перевірки їх доказами суд прийшов висновку, що знайшов своє підтвердження факт того, що ОСОБА_1 належить трудова книжка серії НОМЕР_1 .

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявник у інший спосіб не може довести факт належності документу і зазначені обставини впливають на можливість отримати пенсію, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено Законом. Відтак, сплачений ОСОБА_1 при звернені до суду з заявою про встановлення факту судовий збір не відшкодовується за рахунок іншої сторони.

Керуючись ст.ст. 76-81, 95, 229, 258, 259, 263-265, 268, 315-319, 354, 355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа : Відділ обслуговування громадян №9 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян в особі Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності трудової книжки серії НОМЕР_1 громадянці України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_7 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скаргу на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Яковлєва