Єдиний унікальний номер справи 372/2159/19
Провадження №22-ц/824/3695/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2022 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Сас Ю.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Чижика Андрія Павловича, акціонерного товариства «Райффазен Банк Аваль», ОСОБА_2 , третя особа державне підприємство «СЕТАМ» про визнання недійсними електронних торгів з реалізації арештованого майна,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсними електронних торгів з реалізації арештованого майна. В обґрунтування позову зазначив, що 22 березня 2019 року дізнався з сайту «Автоматизована система виконавчого провадження» про наявність відкритого щодо нього виконавчого провадження. Того ж дня, 22 березня 2019 року, представник ОСОБА_1 ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження №58303283 від 06 лютого 2019 року з примусового виконання виконавчого листа №2/756/1423/16 від 03.10.2016 про стягнення ТОВ «Сирна Фішка», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Райффайзен Банк Аваль заборгованості за кредитом у розмірі 723 000, 00 грн., що перебуває у провадженні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чижика Андрія Павловича.

На примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чижика Андрія Павловича перебуває виконавче провадження №58303283 від 20.08.2018 року з примусового виконання виконавчого листа №2/756/1423/16 від 03.10.2016 року, виданого Оболонським районним судом міста Києва про солідарне стягнення з ТОВ «Сирна Фішка», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором в розмірі 837 469 грн. 24 коп. З урахуванням вказаних даних ОСОБА_1 було подано скаргу на дії приватного виконавця Чижика А.П., яка станом на момент звернення з даною позовною заявою перебувала в провадженні Оболонського районного суду міста Києва.

05 квітня 2019 року всупереч наявності поданої боржником скарги на дії приватного виконавця за допомогою роботи системи електронних торгів державного підприємства «Система електронних торгів арештованим майном» було реалізовано нерухоме майно - нежитлову будівлю - магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 483.8 кв.м., що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , яке належало ОСОБА_1 на підставі договору дарування, р.н. 3141, 24.07.2012 р., відомості про продаж якого було розміщено на сайті 06 березня 2019 року на сайті ДП «СЕТАМ» (реєстраційний номер лота: 336202).

Жодного документу від приватного виконавця та ДП «СЕТАМ» в ході виконавчого провадження №58303283 позивач не отримував, відтак вважає що електронні торги з реалізації нерухомого майна є незаконними.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, позивач направив апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржуване рішення вважає незаконним, та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просить апеляційний суд рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, про задоволення позову.

Станом на початок розгляду справи по суті відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

20.05.2022 року на електрону адресу Київського апеляційного суду від Акціонерного товариства «Райффазен Банк Аваль» надійшло клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату. В обґрунтування клопотання заявник зазначав про неможливість прибути у судове засідання у зв`язку із введенням на території України воєнного стану.

23.06.2022 року розгляд справи даної справи було відкладено у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Справу призначено на 28.07.2022 року.

21.07.2022 року на електрону адресу Київського апеляційного суду від АТ «Райффайзен Банк» надійшла заява про розгляд справи без участі представника банку.

28.07.2022 року приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Чижик А.П. в судове засідання не з`явився, про розгляд справи належним чином повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надав.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 25 грудня 2013 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та товариством з обмеженою відповідальністю «Сирна Фішка» був укладений кредитний договір №011/9408/183111 в рамках Генерального договору на здійснення кредитних операцій №01/Р1-01-09-1-0/12/59 від 25 грудня 2013 року, згідно пункту 1.1 якого кредитор зобов`язався надати позичальнику кредит в сумі 728000,00 грн., останній день строку дії ліміту кредитної операції - 25.12.2016 року, а позичальник прийняв на себе зобов`язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 21 % річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіку.

В забезпечення виконання зобов`язань позичальника за Кредитним договором між Банком та ОСОБА_1 було укладено договір поруки №12/Р1-01-09-1-0/09/1583 від 25.12.2013 р., а 07.08.2014 р. між Банком та ОСОБА_5 було укладено іпотечний договір, відповідно якого предметом іпотеки є нежитлова будівля - магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 483,8 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17.05.2016 року у справі 756/14676/15-ц позов публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ТОВ «Сирна Фішка», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави задоволено:

- стягнуто солідарно з ТОВ «Сирна Фішка», ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (), заборгованість за кредитним договором № 011/9408/183111 від 25.12.2013 року, укладеного в рамках генерального договору на здійснення кредитних операцій № 01/Р1-01-09-1-0/12/59 від 25 грудня 2013 року, достроково визначену станом на 26.10.2015р. в розмірі 837 469 грн. 24 коп.;

- в рахунок погашення заборгованості в сумі 854 812 грн. 76 коп. за кредитним договором № 011/9408/183111 від 25.12.2013 року, укладеного в рамках генерального договору на здійснення кредитних операцій № 01/Р1-01-09-1-0/12/59 від 25 грудня 2013 року, звернуто стягнення на предмет застави, а саме: універсал-В, марки VOLKSWAGEN, модель TOUAREG, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний реєстраційний № НОМЕР_2 , зареєстрований Центром ДАІ 8003 м. Києва, що належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 05 жовтня 2013 року; фургон малотоннажний-В, марки MERCADES-BENZ, модель SPRINTER 515 СDI, 2009 року випуску, номер шасі (рами, кузову) НОМЕР_4 , державний реєстраційний № НОМЕР_5 , зареєстрований Центром ДАІ 8003 м. Києва, що належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 виданим 04 вересня 2013 року; седан-В, марки HYUNDAI, модель ACCENT, 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_7 , державний реєстраційний НОМЕР_8 , зареєстрований Центром ДАІ 8003 м. Києва, що належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 виданим 05 жовтня 2013 року, на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (), шляхом реалізації їх на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, початкову ціну продажу встановити на рівні ринкових цін на підставі оцінки, проведеної в межах виконавчого провадження.

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чижика Андрія Павловича для здійснення примусового виконання рішення суду. 06.02.2019 р. приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження разом з додатками: виклик приватного виконавця, розрахунок основної винагороди приватного виконавця, Декларація про доходи та майно боржника фізичної/юридичної особи боржника та направлено сторонам виконавчого провадження за адресою зазначеною у виконавчому документі, з дотриманням вимог ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

07.02.2019 р. приватним виконавцем було направлено постанову про відкриття виконавчого провадження разом з додатками: виклик приватного виконавця, розрахунок основної винагороди приватного виконавця, декларація про доходи та майно боржника фізичної/юридичної особи боржника за адресою : АДРЕСА_2 (місце реєстрації/місце проживання) фіскальний чек ПАТ «УКРПОШТА» № 212 від 07.02.2019 та за адресою місця знаходження майна боржника: АДРЕСА_1 , фіскальний чек ПАТ «УКРПОШТА» № 925 від 07.02.2019 року.

14.02.2019 приватним виконавцем було описано та арештовано майно позивача, а саме нежитлову будівлю магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

14.02.2019 приватним виконавцем була винесена постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

28.02.2019 року на адресу приватного виконавця надійшов звіт про незалежну оцінку вартості нерухомого майна.

28.02.2019 року приватним виконавцем було направлено повідомлення про оцінку вартості майна боржника сторонам виконавчого провадження.

28.02.2019 року приватним виконавцем до Київської філії ДП «СЕТАМ» було направлено пакет документів щодо реалізації майна боржника.

Згідно повідомлення ДП «СЕТАМ» електронні торги щодо реалізації предмета іпотеки призначено на 05.04.2019 р. Згідно Протоколу № 396919 проведення електронних торгів по лоту № 336202 майно, яке було передано на реалізацію, продано.

22.04.2019 року на адресу приватного виконавця надійшла заява покупця щодо видачі акту реалізацію предмета іпотеки. 22.04.2019 року приватним виконавчем було складено акт про реалізацію предмета іпотеки.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено що при реалізації предмета іпотеки, а саме нежитлової будівлі - магазину «Госптовари» було порушено норми Порядку реалізації арештованого майна та права й інтереси позивача.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне:

Згідно ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Право виконавця здійснювати стягнення на об`єкти нерухомого майна виключно лише у разі відсутності у боржника достатніх грошових коштів чи рухомого майна зазначене також у Методичних рекомендаціях щодо застосування виконавцями положень Закону України «Про виконавче провадження».

Також, ухвалюючи оскаржуване рішення, судом першої інстанції не було враховано, що рішенням суду, на виконання якого й було видано виконавчий документ, який перебуває на виконанні у приватного виконавця (заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 17 травня 2016 року по справі № 756/14676/15-ц) було задоволено позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ТОВ «Сирна Фішка», ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а в рахунок погашення такої заборгованості було звернуте стягнення на предмет застави - транспортні засоби Універсал-В, марки VOLKSWAGEN, модель TOUAREG, 2008 року випуску; фургон малотоннажний-В, марки MERCADES-BENZ, модель SPRINTER 515 CDI, 2009 року випуску; седан-В, марки HYUNDAI, модель ACCENT, 2011 року випуску.

Незважаючи на рішення суду від 17 травня 2016 року по справі № 756/14676/15-ц, в якому прямо приписано в рахунок стягнення присуджених сум звернути стягнення на конкретно визначене рухоме майно (автомобілі), приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Чижик А.П. не здійснив перевірку наявності вищевказаного рухомого майна (транспортних засобів) шляхом подання запитів в Головний сервісний центр МВС України, органи Міністерства Юистиції України чи в інші державні органи з метою визначення факту наявності рухомого майна, яке можна звернути як стягнення. Натомість приватним виконавцем в порушення як приписів рішення суду, так і встановленого законом порядку звернення стягнення на майно боржника одразу вчинені дії, направлені на стягнення коштів виключно за рахунок нерухомого майна позивача.

За результатами проведених торгів було звернуто стягнення на нерухоме майно, яке за основним зобов`язанням не виступало предметом іпотеки, таке звернення стягнення не могло відбуватися за рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, а відбувалося в загальному порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

За встановленою процедурою виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника, (ч. 8 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження»). В порушення вимог ч. 5 ст. 48, ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» виконавцем було порушено процедуру (черговість) звернення стягнення на майно боржника, оскільки це выдбулося без попереднього отримання виконавцем інформації від банківських, інших фінансових установ та/або самого боржника про відсутність у нього достатніх коштів, інших цінностей для задоволення вимог стягувана, а також за наявності у виконавця достовірних відомостей про місцезнаходження зазначених в рішенні суду автомобілів.

Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

Апеляційним судом встановлено, що приватним виконавцем не було представлено до суду доказів того, що він виконав процедуру виявлення майна боржника у встановленому законом порядку. Більш того, існує рішення суду, за яким визначено звернути стягнення на конкретно визначене рухоме майно (автомобілі), а саме автомобілі Універсал-В, марки VOLKSWAGEN, модель TOUAREG, 2008 року випуску; фургон малотоннажний-В, марки MERCADES-BENZ, модель SPRINTER 515 CDI, 2009 року випуску; седан-В, марки HYUNDAI, модель ACCENT, 2011 року випуску.

Процес стягнення в даному конкретному випадку мав врегульовуватися не тільки положеннями ЗУ «Про виконавче провадження», але ще був прописаний відповідним рішенням суду. Відтак, лише в разі встановлення приватним виконавцем факту відсутності конкретно визначеного судом майна (автомобілів) та відсутності інших грошових коштів чи іншого рухомого майна, могло бути звернуто стягнення на нерухоме майно боржника.

Оскільки судом було встановлено порушення процедури реалізації майна боржника, які безпосередньо впливають на склад майна, на яке могло бути звернуте стягнення в порядку примусового виконання рішення суду, відтак безпосередньо порушує права позивача, керуючись положеннями Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), а також Методичних рекомендацій щодо застосування виконавцями положень Закону України «Про виконавче провадження», позов підлягає задоволенню, електронні торги з продажу нежитлової будівлі - магазину «Госптовари» підлягають визнанню недійсними.

Позивач обґрунтовував свої вимоги також і іншими порушеннями вимог закону при здійсненні спірного продажу майна. В той же час встановлені судом порушення процедури є достатньою самостійною підставою для задоволення позовних вимог, відтак встановлення інших обставин з цього приводу в даному випадку не потребується.

У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення серед іншого є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення по справі нового рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та апеляційної скарги позивача, судові витрати необхідно покласти на відповідачів. За таких умов на користь позивача підлягає стягненню судовий збір по 640, 30 грн. з кожного відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Визнати недійсними електронні торги з реалізації арештованого майна - нежитлова будівля - магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 483, 8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оформлені протоколом проведення електронних торгів №396919 від 05.04.2019 року.

Стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Чижика Андрія Павловича ( АДРЕСА_3 ), Акціонерного товариства «Райффазен Банк Аваль» (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9, ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ) по 640 (шістсот сорок) гривень 30 коп. судового збору на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_10 )

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько