Справа № 286/4115/21
УХВАЛА

09 серпня 2022 року

Суддя Овруцького районного суду Житомирської області Гришковець А. Л. , розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Житомиргаз Збут» про визнання претензій необгрунтованими , -

ВСТАНОВИВ:

28.12.2021 ОСОБА_1 звернувся до Овруцького районного суду Житомирської області із позовом до ТОВ «Житомиргаз Збут» про визнання претензій необгрунтованими.

Ухвалою судді Овруцького районного суду Житомирської області Вачко В. І. від 24.01.2022 справу за вищевказаним позовом було передано за територіальною підсудністю на розгляд до Богунського районного суду м. Житомира.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 15.03.2022 було скасовано ухвалу Овруцького районного суду Житомирської області від 24.01.2022, а справу направлено до Корецького районного суду Рівненської області для продовження розгляду, так як було змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема Овруцького районного суду Житомирської області на Корецький районний суд Рівненської області.

Листом голови Корецького районного суду Рівненської області Загородько Н. А. за №01-26/19/2022 від 25.04.2022 вищевказану справу було надіслано до Овруцького районного суду Житомирської області по причині відновлення розпорядженням голови Верховного Суду від 21.04.2022 №24/0/9-22 територіальної підсудності судових справ Брусилівського, Малинського та Овруцького районних судів Житомирської області, змінену розпорядженням голови Верховного Суду від від 10.03.2022 №4/0/9-22.

Ухвалою судді Овруцького районного суду Житомирської області Вачко В. І. від 02.05.2022 справу було знову передано до Корецького районного суду Рівненської області, оскільки, постанова Житомирського апеляційного суду від 15.03.2022 набрала законної сили в період дії розпорядження голови Верховного Суду від 10.03.2022 №4/0/9-22 15.03.2022.

Ухвалою судді Корецького районного суду Рівненської області Сірак Д. Ю. від 30.05.2022 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі.

22.06.2022 ухвалою суду Корецького районного суду Рівненської області було закрито підготовче провадження у вказаній цивільній справі, та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.07.2022.

Ухвалою Корецького районного суду Рівненської області від 05.07.2022 було задоволено клопотання представника відповідача, а справу передано на розгляд до Овруцького районного суду Житомирської області за територіальною підсудністю.

Дана справа надійшла на адресу Овруцького районного суду 03.08.2022 та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було розподілено на розгляд судді Овруцького районного суду Гришковець А. Л..

При вирішенні питання прийняття справи до провадження було встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, відповідно до положень ст. 175 ЦПК України позовна заява серед іншого, повинна містити і повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Однак, в позовній заяві повний виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, відсутні.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить визнати необгрунтованими претензії ТОВ «Житомиргаз Збут» щодо наявності за особовим рахунком № НОМЕР_1 станом на 14.10.2021 заборгованості за спожитий природний газ у сумі 7420 грн. 95 коп., мотивуючи тим, що він проживає по АДРЕСА_1 і здійснює плату за спожитий природний газ та його доставку. Відповідач необгрунтовано нарахував йому плату за спожитий природний газ.

Разом з тим, до матеріалів позовної заяви долучено лише копії претензії ТОВ «Житомиргаз Збут», адресованої на ім`я ОСОБА_2 станом на 15.07.2021, а також листа-відповіді ТОВ «Житомиргаз Збут», адресованого на ім`я ОСОБА_3 , а не позивача - ОСОБА_1 ..

Відповідно, позивачем не наведено обставин, які б свідчили про порушення саме його прав, як споживача природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . Не зазначено і доказів, які б підтвержували вказані обставини.

Наведене також позбавляє суд можливості вирішити питання щодо звільнення позивача від сплати судового збору, як споживача природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, слід відмітити що в ст. 16 ЦК України законодавець способами захисту цивільних прав та інтересів судом визначив:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно з положеннями даної норми суд може захистити цивільне право або інтерес і іншим способом, що встановлений договором або законом, а також може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала, що рішення суб`єкта владних повноважень, яке не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача, не є рішенням суб`єкта владних повноважень у значенні ст. 19 КАС України, а тому воно не може бути предметом спору. Такий підхід сформовано у справах, в яких оскаржувалися рішення про затвердження актів щодо визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, а також розміру таких збитків, завданих унаслідок користування земельною ділянкою (постанови від 12.12.2018 у справі № 802/2474/17-а, від 23.01.2019 у справі № 750/10172/17, від 27.03.2019 у справі №917/902/18, від 15.01.2020 у справі № 539/1584/17).

У вказаних рішеннях зазначається, що повноваження відповідача обмежуються лише обчисленням розміру збитків у встановленому порядку, а відшкодування виявлених збитків не може бути примусово стягнуто на підставі рішення суб`єкта владних повноважень.

Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом. Саме під час розгляду відповідних позовів суб`єкта владних повноважень відбувається судовий контроль за правомірністю визначення збитків.

Подібний підхід характерний до оскарження інших дій та рішень, які фіксують певні юридичні факти (акти перевірок, довідки, вимоги, претензії), проте не створюють правових наслідків безпосередньо, а тому й не порушують прав. Вони мають проміжний характер і, зазвичай, фіксують певну стадію (етап) адміністративної процедури, що закінчується остаточним рішенням, зокрема - зверненням до суду з позовом. Отже, критерієм розмежування актів, які оскаржуються до суду, а які ні, є правові наслідки, зумовлені такими актами. Якщо вони є, акт може бути оскаржено до суду.

В даному випадку претензія відповідача теж має проміжний характер, адже безпосередньо не створює правових наслідків для споживача послуг.

Відповідно обраний позивачем спосіб захисту, а саме: визнання необгрунтованими претензії ТОВ «Житомиргаз Збут» щодо наявності за особовим рахунком № НОМЕР_1 станом на 14.10.2021 заборгованості за спожитий природний газ у сумі 7420 грн. 95 коп., не узгоджується з вимогами вказаних правових норм та не вказує на порушення, не визнання чи оспорювання цивільного права позивача, на захист якого він має право на підставі ст. 15 ЦК України.

За таких обставин, позовну заяву слід залишити без руху до виправлення недоліків шляхом зазначення обставин та доказів, які б свідчили, про порушення прав позивача, як споживача природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , а також узгодження способу захисту із змістом ст.ст. 15-16 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Житомиргаз Збут» про визнання претензій необгрунтованими залишити без руху і надати позивачу строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ : А. Л. Гришковець