ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/7706/21
Провадження № 2/210/1339/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 серпня 2022 року

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Вікторович Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

29 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та просила суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/2 частки щомісячно, до повноліття дитини, з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 23 червня 2007 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, від якого у них народилась донька, - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дитина перебуває на її повному утриманні, проживає спільно з нею, відповідно до медичного висновку №41 від 23 червня 2021 року має хвороби нервової системи та потребує допомоги. Позивач звертається до суду з тих підстав, що згідно вимог закону батьки зобов`язані утримувати дітей. Відповідач є працездатним та фізично здоровим, інших аліментних зобов`язань не має, проте дитину не утримує та матеріально не забезпечує. У зв`язку з чим, позивача звернулась до суду з вказаним позовом.

Заочним рішенням від 29 березня 2022 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задоволено, та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/2 частки щомісячно, до повноліття дитини, з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 29 грудня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття. Допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 908,00 гривень.

15 липня 2022 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву про перегляд заочного рішення від 29 березня 2022 року, котру задоволено ухвалою від 25 липня 2022 року, заочне рішення скасовано, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

05 серпня 2022 року від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшла заява, в котрій останній зазначає, що позовні вимоги визнає частково, та не заперечує проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання їх спільної доньки, у розмірі 1/4 частки щомісячно, до повноліття дитини, з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідач також зазначає, що обставини, на підставі котрих він позовні вимоги визнає частково, викладені ним у заяві про перегляд заочного рішення, в котрій останній посилається на ті обставини, що він не відмовляється від сплати допомоги, у вигляді аліментів, на утримання неповнолітньої доньки, але заявлений розмір останніх є завищеним, і відповідно, необґрунтованим. Він має змогу виплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Його позиція пов`язана з тим, що він має певні щомісячні витрати зі свого бюджету, які не дозволяють йому сплачувати щомісячно 1/2 частку його заробітку на утримання неповнолітньої доньки. Він має матір поважного віку, яка частково хворіє та потребує додаткового догляду, тому він вимушений матеріально допомагати їй в придбанні продуктів харчування та ліків, оскільки остання має малу пенсію. Також зазначає, що власного житла він не має, тому вимушений наймати квартиру, на оренду котрої щомісяця сплачує по 3000,00 гривень. Також вказує, що позивач отримує від держави допомогу на утримання їх доньки.

05 серпня 2022 року від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, також у вказаній заяві позивач заявлені вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України судове засідання не проводиться.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

З матеріалів справи встановлено, що 23 червня 2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, який був зареєстрований Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, та складено відповідний актовий запис №271, після укладення шлюбу дружина змінила прізвище на ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 23 червня 2007 року (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_3 , про що Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області складено відповідний актовий запис №654, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , яке видане 19 грудня 2007 року. Батьками ОСОБА_3 зазначені: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 (а.с.10).

Пунктом 17 постанови ПВСУ №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Неповнолітня ОСОБА_3 мешкає разом з позивачем по справі ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи Довідкою вих.№6149 від 19 червня 2019 року, за підписом головного спеціаліста Відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради ОСОБА_6 та завідувачем відділу Пятаковою К.О. (а.с.12).

Як зазначено в позовній заяві, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідач - фізично здорова людина, працездатний, та може надавати допомогу на утримання дитини до її повноліття.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до п.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини ООН від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року, та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст.18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За ч.ч.1, 2 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року №2037-VII, відповідно до якого внесено зміни до ст.182 СК України, а саме: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до Медичного висновку №41 від 23 червня 2021 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 страждає на захворювання нервової системи (а.с.11).

З довідки про доходи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 працює на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», цех водопостачання, отримує заробітну плату (а.с.40).

З договору оренди квартири вбачається, що відповідач ОСОБА_2 орендує для проживання квартиру, щомісячна оренда котрої становить 3000,00 гривень (а.с.41-43, 44).

З наданих сторонами копій епікризів та виписок вбачається, що спільна сторін донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала на лікуванні з 24 травня 2022 року по 02 червня 2022 року (епілепсія ідиопатична, парціальна форма з малими нападами), та з 27 липня 2022 року по 03 серпня 2022 року (хімічний опік лівого ока, рогівки та кон`юнктиви першого ступеню, ерозія роговики) (а.с.44, 57).

Відповідачем надано до суду копії свідоцтва про його народження та копії довідок щодо стану здоров`я його матері, однак доказі надання останній матеріальної допомоги відповідач не надав.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 21 квітня 1999 року №606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст.191 СК України).

Днем звернення позивача до суду є 29 грудня 2021 року, оскільки саме цим днем датована позовна заява та подана до суду .

Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Під час повторного розгляду справи, відповідачем було надано суду документи, які підтверджують його офіційне працевлаштування, розмір доходу, та які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За таких обставин, враховуючи те, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, приймаючи до уваги установлену практику, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення і стягує аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що обов`язок утримувати дитину покладений на обох батьків, та не може бути покладений виключно на відповідача. Також суд враховує розмір доходу відповідача, та необхідність останнього також витрачати кошти і на своє життя.

У відповідності до ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки щомісячно, до повноліття дитини, з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 29 грудня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляд справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, ст.ст.180-183 Сімейного кодексу України, ст.ст.258, 259, 263-265, 280-282, 354, 355, 430 Цивільно-процесуального України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки щомісячно, до повноліття дитини, з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 29 грудня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в сумі 908,00 гривень (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

В іншій частині позову, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя: Н. Ю. Вікторович