Справа № 951/118/22
Справа № 2-п/951/2/2022
УХВАЛА

з питань скасування заочного рішення

17 серпня 2022 року смт. Козова

Козівський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Братків І. І.,

за участі секретаря судового засідання Скавінської Г. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козова Тернопільської області заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 01 липня 2022 року у справі №951/118/22 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

25.07.2022 на адресу Козівського районного суду Тернопільської області надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 01 липня 2022 року у справі №951/118/22 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заява мотивована тим, що він не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин. Так суд, ухвалив заочне рішення враховуючи те, що відповідач належно повідомлений про дату, час і місце судового розгляду. При цьому зазначив, що судові повістки про виклик до суду у цивільній справі відповідачу направлялись за його зареєстрованим місцем проживання ( АДРЕСА_1 ), однак повертались на адресу суду без вручення із незалежних від суду причин. Також відповідач повідомлялася про судові засідання шляхом розміщення оголошення про дату час та місце розгляду справи на офіційному сайті Судової влади. Проте відповідач проживає за адресою, відмінною від тієї, на яку судом надсилалися повістки про виклик відповідача. Норми ЦПК України не дозволяють дійти висновку, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи. Наведене є підставою для скасування заочного рішення.

Також вказує, що під час розгляду слід врахувати таке. Відповідачем не дотримано вимог закону стосовно поданих ним копій письмових доказів. Відтак, застосуванню судом підлягали положення ч. 1 ст. 78 ЦПК України. Окрім того позивачем не надано доказів законності повноважень особи, що здійснювала/затверджувала розрахунок заборгованості за кредитним договором.

Також зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази отримання позивачем карти, зазначеної в наданій позивачем копії анкети-заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг в Приватбанку від 04.11.2015. Водночас зауважує, що судом не застосовані норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відтак просив після ухвалення рішення у справі звернутися до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку» в частині внесення змін до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» подав відзив на заяву про перегляд заочного рішення, відповідно до якої вказує, що виходячи з матеріалів справи та протоколів судових засідань відповідач належним чином повідомлений та від нього не надійшло жодних клопотань, заперечень чи інших документів щодо розгляду даної справи. Стосовно правомірності винесення рішення судом вказує, що відповідачем не надано належних доказів не укладення кредитного договору, а також доказів, які б підтверджували факт виконання зобов`язань за договором. Щодо отримання клієнтом картки позивачем надано фото клієнта з карткою. Щодо покликання відповідача на норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначає, що при подачі позовної заяви банком не було заявлено стягнення з відповідача штрафу та пені за користування кредитом. Відтак, просить суд відмовити у задоволенні заяви відповідача про перегляд заочного рішення.

У судове засідання сторони не прибули, повідомлялися належним чином про дату, час і місце судового засідання.

Разом з тим, судом зазначається, що за положеннями статті 129 Конституції України, одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справ. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасника справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд уважає, що заявником достатньо вичерпно у своїй заяві викладено обставини, які він вважає достатніми для задоволення заяви про скасування заочного рішення.

Відтак, суд вважає за можливе проводити розгляд заяви за відсутності сторін.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали заяви про перегляд заочного рішення, її доводи та заперечення, у їх сукупності, вважає, що вимоги заявника про скасування заочного рішення не обґрунтовані, обставини, викладені в заяві не підтверджуються наявними матеріалами справи.

Відповідно до статті 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно із пунктом 3 частини другої статті 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це.

Підстави для скасування заочного рішення визначені частиною першою статті 288 ЦПК України, перелік яких є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Так, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

На переконання суду, поважними причинами неявки можуть бути обставини, що об`єктивно перешкоджають явці у судове засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Доведенню підлягає саме поважність причин неявки. Окрім того, відповідач вказує докази, які мають значення для справи та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність наведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За приписами ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Положення ст.285 ЦПК України регламентують необхідність зазначення у заяві про перегляд заочного рішення, зокрема, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Заява про перегляд заочного рішення обґрунтована з посиланням на незгоду із судовим рішенням, дана заява не містить доказів в розумінні ст.76 ЦПК України та посилання на них.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що заочним рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 01 липня 2022 року позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Ухвалено стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 04.11.2005 (тілом кредиту) у сумі 11961 гривня 52 копійки. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Ухвалено стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2004 гривні 91 копійка.

Щодо неявки відповідача у судове засідання суд встановив таке.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2022 справу №951/118/22 передано на розгляд судді Братків І. І.

15.02.2022 суд направив до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області запит з метою встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_1 .

22.02.2022 відділ обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області надав відповідну інформацію на запит суду.

Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 24.02.2022 відкрито провадження у даній справі; призначено судове засідання на 24.03.2022, учасникам справи установлено строки для подачі заяв по суті справ. Копію ухвали, у якій визначено дату судового засідання та повістку відповідачу направлено за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач 24.03.2022 у призначене судове засідання не прибув, про причини неявки суду не повідомив.

У судові засідання 11.05.2022, 31.05.2022, 01.07.2022 відповідач також не прибув.

У матеріалах справи наявні два конверти поштових відправлень, відповідно до яких поштова кореспонденція на ім`я ОСОБА_1 надсилалася за адресою його офіційного зареєстрованого місця проживання. Разом з тим, конверти поверталися не врученими з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Верховний Суд неодноразово висловлював (підтримував) позицію, за якою листи, що повернулися з відміткою «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими.

Зокрема, у постановах від 14.08.2020 та від 13.01.2020 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зазначив: «у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі».

Відтак, суд із дотримання вимог процесуального законодавства здійснював виклики відповідача у судові засідання за офіційно зареєстрованим місцем проживання у встановленому законом порядку. Однак ОСОБА_1 у жодне із призначених судових засідань не прибував, доказів поважності неявки суду не надав, відзиву на позов до суду не подав.

Окрім того, судом розміщувалося оголошення на сайті Судової влади України про судові засідання 31.05.2022 та 01.07.2022.

Також відповідач ОСОБА_1 при зверненні до суду із заявою про скасування заочного рішення суду не надав суду доказів, підтверджуючих своє проживання або перебування за іншою адресою. Так само, як і не повідомив суд, яким чином він дізнався про заочне рішення суду від 01.07.2022.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

Встановлене свідчить про наявність обставин, які допустили розгляд судом 01.07.2022 справи у заочному порядку (із урахуванням повторного неприбуття відповідача у справі та неподання ним відзиву) на підставі наданих позивачем та зібраних судом доказів, що повністю відповідає положенням статті 280 ЦПК України.

При цьому судом враховано, що судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Судом було встановлено зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 , повістки направлено саме за вказаною адресою.

Обставин, які могли б викликати сумнів у суду щодо належного повідомлення відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи судом не встановлено.

Отже, ОСОБА_1 при обґрунтуванні підстав для скасування заочного рішення у частині поважності причин неявки у судові засідання не надав суду доказів, які б свідчили про таку поважність. При цьому встановлено, що суд здійснював виклики відповідача на кожне із судових засідань шляхом направлення повісток за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Окрім того, відповідачем до заяви не надано жодних доказів, які могли б вплинути на розгляд справи по суті на час ухвалення заочного рішення.

Усі обставини, на які покликається ОСОБА_1 спростовуються матеріалами справи. Щодо покликання відповідача на незастосування судом норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» то суд зазначає, що при подачі позовної заяви Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» не було заявлено вимогу про стягнення з відповідача штрафу та пені за користування кредитом і, відповідно, таке питання не було предметом розгляду.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Відповідно до ч.4 ст.287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, суд не знаходить підстав для скасування заочного рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 01 липня 2022 року у справі №951/118/22 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відтак, у задоволенні відповідної заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Так само, оскільки судом не досліджувалося питання стягнення з відповідача штрафу та пені за користування кредитом, суд не вбачає підстав для звернення до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку» в частині внесення змін до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Керуючись статтями 259-261, 268, 284-289 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 01 липня 2022 року у справі №951/118/22 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Роз`яснити учасникам справи, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ірина БРАТКІВ