Справа № 369/7123/22
Провадження №2-з/369/52/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2022 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченко А.В., перевіривши матеріали за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

10.08.2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просила суд забезпечити позов шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 69419414 від 14.07.2022 року на підставі виконавчого документа виконавчого напису від 22.12.2021 року № 9193, виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.Г. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ» суми заборгованості 69 339,88 грн, що виникла за кредитним договором № 2345005/N-8 від 19.11.2013 року, укладеним в ПАТ «ІМЕКСБАНК» до набрання законної сили рішенням Києво-Святошинським районним судом Київської області та заборонити приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Притуляку Валерію Миколайовичу вчиняти будь-які дії щодо примусового виконання виконавчого напису від 22.12.2021 року № 9193, виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.Г. в межах виконавчого провадження ВП № 69419414 від 14.07.2022 року.

Розглянувши заяву, всебічно та повно дослідивши доводи заявника, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З огляду на ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п. п. 2, 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, забороною вчиняти певні дії, а також зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь нього, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року № ETS N 005 та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, були порушені, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 року у справі № 910/1040/18 колегія суддів дійшла висновку, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 29.04.2020 року у справі № 285/2445/18 (провадження № 61-45537св18), від 16.09.2020 року у справі № 344/6384/18 (провадження № 61-2347св19) та від 17.11.2020 року у справі № 766/25403/18 (провадження № 61-5718св19), вирішуючи питання, пов`язані з подібними у даній справі правовідносинами.

Враховуючи викладене, з наведених у заяві про забезпечення позову обставин та обґрунтувань вбачається, що приватним виконавцем було прийнято до виконання виконавчий документ, який позивач вважає таким, що виданий з порушенням встановленого чинним законодавством порядку, та який позивач в межах даної справи просить визнати таким, що не підлягає виконанню.

Суд вважає, що застосування заявлених позивачем заходів забезпечення позову в частині зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 69419414 від 14.07.2022 року на підставі виконавчого документа виконавчого напису від 22.12.2021 року № 9193, виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.Г. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ» суми заборгованості 69 339,88 грн, що виникла за кредитним договором № 2345005/N-8 від 19.11.2013 року, укладеним в ПАТ «ІМЕКСБАНК» до набрання законної сили рішенням Києво-Святошинським районним судом Київської області спроможне забезпечити ефективний захист її прав та інтересів.

Невжиття таких заходів забезпечення позову може призвести до того, що відповідач виконає оспорюваний виконавчий напис у примусовому порядку, що призведе до обмеження прав позивача на ефективний судовий захист її прав, так як у разі стягнення майна та коштів з позивача в порядку виконання виконавчого напису їй не можливо або важко буде відновити її порушене право.

При цьому, вжиття забезпечення у даній справі до вирішення спору, по суті, не призведе до обмеження прав, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача, заявлені позивачем заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими ним позовними вимогами.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 34, 35 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє здійснення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа до розгляду питання по суті.

Водночас, суд не вбачає підстав для задоволення вимог заяви щодо заборонити приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Притуляку Валерію Миколайовичу вчиняти будь-які дії щодо примусового виконання виконавчого напису від 22.12.2021 року № 9193, виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.Г. в межах виконавчого провадження ВП № 69419414 від 14.07.2022 року, адже дані вимоги не відповідають положенням ЦПК України щодо їх співмірності з позовними вимогами.

Окрім цього, варто зазначити, що вжиті заходи забезпечення, а саме зупинення зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 69419414 від 14.07.2022 року, виключають можливість вчиняти будь-яким особам дії, направлені на виконання оскаржуваного виконавчого напису.

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення суд зазначає наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема, вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

Суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином накладені арешт та заборона може завдати збитків відповідачу, а також в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-159, 260, 353, 354 ЦПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 69419414 від 14.07.2022 року на підставі виконавчого документа виконавчого напису від 22.12.2021 року № 9193, виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.Г. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ» суми заборгованості 69 339,88 грн, що виникла за кредитним договором № 2345005/N-8 від 19.11.2013 року, укладеним в ПАТ «ІМЕКСБАНК» до набрання законної сили рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області.

В іншій частині вимог відмовити.

Позивач (стягувач): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач (боржник): Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ», , місцезнаходження: 61183, м. Харків, вул. Дружби Народів, 228 Б.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвалу підписано 10.08.2022 року

Суддя А.В. Янченко