Справа №359/2820/20
Провадження №2-ві/359/7/22
УХВАЛА

10 серпня 2022 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Семенюта О.Ю., вивчивши заяву представника позивача-адвоката Твердого Миколи Кузьмовича про відвід судді Чирки Станіслава Станіславовича,-

встановив:

1. Суть процесуального питання, що розглядається судом.

Представник позивача - адвокат Твердий М.К. звернувся до суду з вказаною заявою про відвід судді Чирки С.С. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування рішень про реєстрацію права власності на земельну ділянку. В обгрунтовання заяви зазначив, що ОСОБА_1 10.06.2022 року було подано вказану позовну заяву. Ухвалою судді Чирки С.С. у зазначеній справі 25.05.2022 було відкрито провадження, та розгляд справи призначено до розгляду у порядку загального провадження. 26.06.2022 позивач уточнила свій позов у частині, що стосується повноти даних про рішення, які підлягають скасуванню, та просила розглядати позов у порядку спрощеного провадження. Зазначає, що клопотання від 26.06.2022 суддею Чирка С.С. було залишене без реагування, тому 09.07.2022 було направлено суду повторно клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного провадження, яке станом на 20.07.2022 залишається без розгляду. Також зазначив, що розгляд справи за правилами загального провадження порушує право позивача на належну їй земельну ділянку, підстава переходу якого до відповідача ОСОБА_3 вже визнана судом недійсною у справі №359/7624/19, а позов у цій справі є, фактично, позовом застосуванням наслідків недійсного правочину. Крім того, зауважив, що спір у цій справі стосується та є продовженням вже вирішеного спору про поділ майна подружжя- ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який розглядався судами із 2012 до 2019 року через зловживання ОСОБА_2 своїми процесуальними правами та через незрозумілу толерантність судів. Тому вважає, що дії судді Чирки С.С. у цій справі, які завідомо направлені на розгляд цієї справи понад розумні строки за наявності підстав розглянути справу у спрощеному порядку, викликають сумнів у його неупередженості та об`єктивності. Також вказує, що такі ж дії суддя Чирка С.С. допускав і у справі № 359/4330/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Тому, просить задовольнити заяву про відвід судді Чирки С.С. від розгляду цієї цивільної справи.

Відповідно до вимог ч.8 ст.41 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Процесуальні правовідносини регулюються главою 3 «Склад суду. Відводи» розділу І «Загальні положення» ЦПК України.

2. Норми процесуального права, якими керується суд при розгляді заяви.

Згідно вимог ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, ба-ба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. Схожа позиція висловлена й Радою суддів України у рішенні від 07.09.2017 №46, в пункті 2 якого зазначено, що наявність судового рішення, яке ухвалене судом в іншій справі у подібних правовідносинах, або за участю тих самих сторін, або з процесуальних, чи інших питань у тій самій справі не породжує у діяльності судді конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим. Чинним законодавством не передбачено, якими саме засобами доказування можуть бути доведені підстави для відводу.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

3. Мотиви, якими керується суд при розгляді заяви.

Зі змісту заяви про відвід судді вбачається, що доводи представника позивача-адвоката Твердого М.К. зводяться по суті до незгоди з процесуальними діями (рішеннями) судді та не свідчать про необ`єктивність або упередженість судді, тобто заявником не доведено наявність обставин, що обґрунтовано викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Розглядаючи питання про відвід судді, суд першої інстанції не має права надавати оцінку діям судді на предмет їх відповідності чинному законодавству. Вжиття цього процесуального заходу відноситься до повноважень суду апеляційної інстанції під час перегляду судового рішення, ухваленого за результатом розгляду цивільної справи.

4. Висновки суду.

З огляду на це, суд вважає, що підстави для відводу судді Чирки С.С. від подальшого розгляду цивільної справи №359/2820/22 відсутні, тому у задоволенні заяви представника позивача-адвоката Твердого М.К. слід відмовити.

Керуючись п.1 ч.1 ст.258, ст.ст.260, 353 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні заяви представника позивача-адвоката Твердого Миколи Кузьмовича про відвід судді Чирки Станіслава Станіславовича у цивільній справі № 359/2820/22 - відмовити.

Цивільну справу № 359/2820/22 слід повернути до канцелярії суду для передачі раніше визначеному складу суду для продовження судового розгляду.

Ухвала судді є остаточною та не підлягає апеляційному оскарженню.

Суддя О.Ю. Семенюта