№ 227/148/22
провадження 2/201/2093/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі - Храмцевич Т.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» до ОСОБА_1 , третя особа Кредитна спілка «Українська кредитна спілка» про стягнення матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування та судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ «Українська страхова компанія» 20 січня 2022 року звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення в порядку зворотної вимоги суми виплаченого страхового відшкодування та судових витрат. Позивач в своїх позовних вимогах посилався на те, що між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка», , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 укладено кредитний договір № 11210с від 13 вересня 2013 року. На виконання умов вказаного вище кредитного договору № 11210с від 13 вересня 2013 року на підставі рішення Кредитного комітету № 905 від 13 вересня 2013 року КС «Українська кредитна спілка» надала, а ОСОБА_1 отримав у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки у загальному розмірі 10000 (десять тисяч) гривень строком на 12 місяців з 13 вересня 2013 року по 13 вересня 2014 року включно зі сплатою процентів у розмірі 28.8% річних.

Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія», , та Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка», , укладено договір добровільного страхування кредитів № 20 від 01 жовтня 2013 року. Відповідно до пункту 1.2. Договору добровільного страхування кредитів предметом вказаного договору є майнові інтереси КС «Українська кредитна спілка», що не суперечать закону, пов`язані із матеріальними збитками, які завдані останній внаслідок повного або часткового неповернення позичальником суми кредиту (позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни у відповідності до кредитних договорів.

У відповідності з Додатком № 1 до договору добровільного страхування кредитів № 20 від 01 жовтня 2013 року кредитний договір № 11210с від 13 вересня 20ІЗ року, укладений між КС «Українська кредитна спілка», , та ОСОБА_1 віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем на загальну суму 33500 грн.

У відповідності до п.п. 4.4.6 Договору добровільного страхування кредитів протягом 5 робочих днів після отримання від КС «УКС» заяви і документів, необхідних для встановлення обставин страхового випадку та розміру завданих збитків ПрАТ «УСК» зобов`язано здійснити виплату страхового відшкодування.

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 11210с від 13 вересня 2013 року належним чином не виконував, передбачені кредитним договором щомісячні платежі не сплачував.

У відповідності до умов Договору добровільного страхування кредитів № 20 від 01 жовтня 2013 року КС «УКС» повинна повідомити про настання страхових випадків та направити позивачу заяву про виплату страхового відшкодування з додаванням документів згідно з переліком, визначеним цим договором.

Керуючись вимогами п. 5.1 Договору добровільного страхування кредитів КС «УКС» направила ПрАТ «УСК» заяву № 2195 від 26 листопада 2021 року про виплату страхового відшкодування у сумі 10000.72 грн. внаслідок невиконання відповідачем свого зобов`язання за кредитним договором № 11210с від 13 вересня 2013 року.

Позивачем на підставі вищезазначеної заяви № 2195 від 26 листопада 2021 року та доданих до неї документів, складено страховий акт № 1165кр від 29 листопада 2021 року та відповідно 29 листопада 2021 року здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 10000.72 грн..

На виконання вимог вказаного вище п. 5.8 Договору добровільного страхування кредитів КС «Українська кредитна спілка» надано позивачу довідку № 2226 від 30 листопада 2021 року про сплату 29 листопада 2021 року ПрАТ «Українська страхова компанія» страхової виплати за кредитним договором № 11210с від 13 вересня 2013 року в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 у розмірі 10000.72 грн.

Таким чином, оскільки ПрАТ «УСК» виконало покладені на нього законом та умовами договору добровільного страхування кредитів № 20 від 01 жовтня 2013 року обов`язки, до ПрАТ «Українська страхова компанія», перейшло право вимоги на стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування у розмірі 10000.72 грн.

Після виплати вказаної суми позивач звернувся до відповідача для відшкодування вказаної суми в порядку зворотної вимоги, регресу (субрегація) в розмірі сплаченої суми: стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ПрАТ «УСК» суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 10000 грн.72 коп. та стягнути з цього відповідача на користь позивача судові витрати, на претензію позивача відповіді від відповідача не отримали і він вказаної суми не сплатив, до своєї страхової компанії (або позивача) відповідач в передбаченому законом порядку письмово не звернувся, виник спір. Представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача вказане страхове відшкодування в порядку зворотної вимоги в передбаченій законом і заявленій позивачем сумі відшкодування та витрати на судовий збір, задовольнивши позов в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив; позовні вимоги фактично не визнав, заперечував проти вимог і не заперечував проти розгляду справи без його участі. Правом надання відзиву на позов не скористався.

Представник КС «УКС» в засідання також не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся; фактично не заперечував проти позовних вимог та проти розгляду справи без його участі.

З`ясувавши думку сторін, третьої особи, оцінивши надані і добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

В судовому засіданні встановлено, що дійсно між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка», , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 укладено кредитний договір № 11210с від 13 вересня 2013 року.

На виконання умов вказаного вище кредитного договору № 11210с від 13 вересня 2013 року на підставі рішення Кредитного комітету № 905 від 13 вересня 2013 року КС «Українська кредитна спілка», надала, а ОСОБА_1 отримав у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки у загальному розмірі 10000 (десять тисяч) гривень строком на 12 місяців з 13 вересня 2013 року по 13 вересня 2014 року включно зі сплатою процентів у розмірі 28.8% річних.

Перерахування визначених кредитним договором № 11210с від 13 вересня 201З року грошових коштів на банківський рахунок відповідача підтверджується належним чином завіреною копією платіжного доручення № 24334 від 13.09.2013р. з відмітками банку про проведення даного платежу.

Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія», , та Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка», , укладено договір добровільного страхування кредитів № 20 від 01 жовтня 2013 року.

Згідно із пунктом 1.3. Договору добровільного страхування кредитів позивач, як страховик, здійснює страхування кредитних ризиків за кредитними договорами, укладеними між позичальниками та КС «Українська кредитна спілка», згідно з Реєстром наданих за звітний період кредитів, що укладені в межах договорів про співробітництво між КС «УКС» та позивачем (Додаток № 1 до договору страхування).

У відповідності з Додатком № 1 до договору добровільного страхування кредитів № 20 від 01 жовтня 2013 року кредитний договір № 11210с від 13 вересня 20ІЗ року, укладений між КС «Українська кредитна спілка», , та ОСОБА_1 віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем на загальну суму 33500 грн.

Згідно із п.п. 4.4.5 Договору добровільного страхування кредитів ПрАТ «Українська страхова компанія» зобов`язано протягом 4 робочих днів після отримання від КС «Українська кредитна спілка» заяви і документів, необхідних для встановлення обставин страхового випадку та розміру завданих збитків, прийняти рішення про виплату (або про відмову виплати) страхового відшкодування та скласти страховий акт про виплату (або про відмову виплати) страхового відшкодування по кредитному договору.

У відповідності до п.п. 4.4.6 Договору добровільного страхування кредитів протягом 5 робочих днів після отримання від КС «УКС» заяви і документів, необхідних для встановлення обставин. страхового випадку та розміру завданих збитків ПрАТ «УСК» зобов`язано здійснити виплату страхового відшкодування.

Відповідно до п. 5.7 Договору добровільного страхування кредитів до ПрАТ «Українська страхова компанія», яке виплатило страхове відшкодування за цим договором, переходить в межах виплаченого страхового відшкодування право вимоги, яке КС «Українська кредитна спілка» має до позичальника згідно з умовами кредитного договору.

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 11210с від 13 вересня 2013 року належним чином не виконував, передбачені кредитним договором щомісячні платежі не сплачував. Вказані обставини підтверджуються наданою КС «Українська кредитна спілка» випискою № 2208 від 30 листопада 2021 року з рахунку ОСОБА_1 ..

У відповідності до умов Договору добровільного страхування кредитів № 20 від 01 жовтня 2013 року КС «УКС» повинна повідомити про настання страхових випадків та направити позивачу заяву про виплату страхового відшкодування з додаванням документів згідно з переліком, визначеним цим договором.

Керуючись вимогами п. 5.1 Договору добровільного страхування кредитів КС «УКС» направила ПрАТ «УСК» заяву № 2195 від 26 листопада 2021 року про виплату страхового відшкодування у сумі 10000.72 грн. внаслідок невиконання відповідачем свого зобов`язання за кредитним договором № 11210с від 13 вересня 2013 року.

Позивачем на підставі вищезазначеної заяви № 2195 від 26 листопада 2021 року та доданих до неї документів, складено страховий акт № 1165кр від 29 листопада 2021 року та відповідно 29 листопада 2021 року здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 10000.72 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2296 від 29 листопада 2021 року з відміткою банку про проведення платежу.

На виконання вимог вказаного вище п. 5.8 Договору добровільного страхування кредитів КС «Українська кредитна спілка» надано позивачу довідку № 2226 від 30 листопада 2021 року про сплату 29 листопада 2021 року ПрАТ «Українська страхова компанія» страхової виплати за кредитним договором № 11210с від 13 вересня 2013 року в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у розмірі 10000.72 грн.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Таким чином, оскільки ПрАТ «УСК» виконало покладені на нього законом та умовами договору добровільного страхування кредитів № 20 від 01 жовтня 2013 року обов`язки, до ПрАТ «Українська страхова компанія», перейшло право вимоги на стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування у розмірі 10000.72 грн.

Після виплати вказаної суми позивач звернувся до відповідача для відшкодування вказаної суми в порядку зворотної вимоги, регресу (субрегація) в розмірі сплаченої суми: стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ПрАТ «УСК» суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 10000 грн.72 коп. та стягнути з цього відповідача на користь позивача судові витрати, на претензію позивача відповіді від відповідача не отримали і він вказаної суми не сплатив, до своєї страхової компанії (або позивача) відповідач в передбаченому законом порядку письмово не звернувся. В добровільному порядку питання не вирішене, виник спір і позивач вимушений був звертатися з позовом до суду.

Суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного.

Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…».

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В судовому засіданні з позовної заяви та наявних документів встановлено, що між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка», , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 укладено кредитний договір № 11210с від 13 вересня 2013 року.

На виконання умов вказаного вище кредитного договору № 11210с від 13 вересня 2013 року на підставі рішення Кредитного комітету № 905 від 13 вересня 2013 року КС «Українська кредитна спілка», надала, а ОСОБА_1 отримав у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки у загальному розмірі 10000 (десять тисяч) гривень строком на 12 місяців з 13 вересня 2013 року по 13 вересня 2014 року включно зі сплатою процентів у розмірі 28.8% річних.

Перерахування визначених кредитним договором № 11210с від 13 вересня 201З року грошових коштів на банківський рахунок відповідача підтверджується належним чином завіреною копією платіжного доручення № 24334 від 13.09.2013р. з відмітками банку про проведення даного платежу.

Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія», , та Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка», , укладено договір добровільного страхування кредитів № 20 від 01 жовтня 2013 року.

Відповідно до пункту 1.2. Договору добровільного страхування кредитів предметом вказаного договору є майнові інтереси КС «Українська кредитна спілка», що не суперечать закону, пов`язані із матеріальними збитками, які завдані останній внаслідок повного або часткового неповернення позичальником суми кредиту (позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни у відповідності до кредитних договорів.

Згідно із пунктом 1.3. Договору добровільного страхування кредитів позивач, як страховик, здійснює страхування кредитних ризиків за кредитними договорами, укладеними між позичальниками та КС «Українська кредитна спілка», згідно з Реєстром наданих за звітний період кредитів, що укладені в межах договорів про співробітництво між КС «УКС» та позивачем (Додаток № 1 до договору страхування).

У відповідності з Додатком № 1 до договору добровільного страхування кредитів № 20 від 01 жовтня 2013 року кредитний договір № 11210с від 13 вересня 20ІЗ року, укладений між КС «Українська кредитна спілка», , та ОСОБА_1 віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем на загальну суму 33500 грн.

Підпунктом 2.1.1 Договору добровільного страхування кредитів встановлено, що страховим випадком за цим договором по відношенню до конкретного кредитного договору, що внесений до реєстру наданих кредитів, є факт збитків кредитора внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитором по поверненню кредиту в строки та в порядку, передбачених укладеним між ними кредитним договором, внаслідок будь-яких подій («З відповідальністю за усі ризики»). Відповідальність страховика за страховим випадком виникає у разі, якщо кредитор не одержав суми трьох будь-яких послідовних платежів, передбачених кредитним договором протягом 10 (десять) днів після настання строку сплати третього платежу.

Згідно із п.п. 4.4.5 Договору добровільного страхування кредитів ПрАТ «Українська страхова компанія» зобов`язано протягом 4 робочих днів після отримання від КС «Українська кредитна спілка» заяви і документів, необхідних для встановлення обставин страхового випадку та розміру завданих збитків, прийняти рішення про виплату (або про відмову виплати) страхового відшкодування та скласти страховий акт про виплату (або про відмову виплати) страхового відшкодування по кредитному договору.

У відповідності до п.п. 4.4.6 Договору добровільного страхування кредитів протягом 5 робочих днів після отримання від КС «УКС» заяви і документів, необхідних для встановлення обставин. страхового випадку та розміру завданих збитків ПрАТ «УСК» зобов`язано здійснити виплату страхового відшкодування.

Відповідно до п. 5.7 Договору добровільного страхування кредитів до ПрАТ «Українська страхова компанія», яке виплатило страхове відшкодування за цим договором, переходить в межах виплаченого страхового відшкодування право вимоги, яке КС «Українська кредитна спілка» має до позичальника згідно з умовами кредитного договору.

Згідно із п. 5.8 Договору добровільного страхування кредитів після отримання страхового відшкодування, КС «УКС» за вимогою ПрАТ «УСК» надає йому документи для можливості реалізації права вимоги, яке останній має до позичальника згідно з умовами кредитного договору, та подальшого провадження судових дій, зокрема довідку про сплачене ПрАТ «УСК» страхове відшкодування.

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 11210с від 13 вересня 2013 року належним чином не виконував, передбачені кредитним договором щомісячні платежі не сплачував.

Вказані обставини підтверджуються наданою КС «Українська кредитна спілка» випискою № 2208 від 30 листопада 2021 року з рахунку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

У відповідності до умов Договору добровільного страхування кредитів № 20 від 01 жовтня 2013 року КС «УКС» повинна повідомити про настання страхових випадків та направити позивачу заяву про виплату страхового відшкодування з додаванням документів згідно з переліком, визначеним цим договором.

Керуючись вимогами п. 5.1 Договору добровільного страхування кредитів КС «УКС» направила ПрАТ «УСК» заяву № 2195 від 26 листопада 2021 року про виплату страхового відшкодування у сумі 10000.72 грн. внаслідок невиконання відповідачем свого зобов`язання за кредитним договором № 11210с від 13 вересня 2013 року.

Позивачем на підставі вищезазначеної заяви № 2195 від 26 листопада 2021 року та доданих до неї документів, складено страховий акт № 1165кр від 29 листопада 2021 року та відповідно 29 листопада 2021 року здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 10000.72 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2296 від 29 листопада 2021 року з відміткою банку про проведення платежу.

На виконання вимог вказаного вище п. 5.8 Договору добровільного страхування кредитів КС «Українська кредитна спілка» надано позивачу довідку № 2226 від 30 листопада 2021 року про сплату 29 листопада 2021 року ПрАТ «Українська страхова компанія» страхової виплати за кредитним договором № 11210с від 13 вересня 2013 року в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у розмірі 10000.72 грн.

Відповідно до ст. 525. 526 ІІК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається зі змісту ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ІІК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Згідно ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно- правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтями 979, 980 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Відповідно до ч. 1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги. яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Частиною 1 статті 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги. яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, оскільки ПрАТ «УСК» виконало покладені на нього законом та умовами договору добровільного страхування кредитів № 20 від 01 жовтня 2013 року обов`язки, до ПрАТ «Українська страхова компанія», перейшло право вимоги на стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування у розмірі 10000.72 грн.

Після виплати вказаної суми позивач звернувся до відповідача для відшкодування вказаної суми в порядку зворотної вимоги, регресу (субрегація) в розмірі сплаченої суми: стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ПрАТ «УСК» суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 10000 грн.72 коп. та стягнути з цього відповідача на користь позивача судові витрати, на претензію позивача відповіді від відповідача не отримали і він вказаної суми не сплатив, до своєї страхової компанії (або позивача) відповідач в передбаченому законом порядку письмово не звернувся.

Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» (та ст. 993 ЦК України) до страховика, який здійснив виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції (995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно до ст. 19 Конституції України ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законом.

Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Слід також зазначити, що відповідач в разі наявності труднощів щодо витребування доказів по справі, відповідно до статті 84 ЦПК України, міг би скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів. Але в даному разі цього зроблено не було.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню повністю.

Тобто, відповідач повинен довести, що його дiями не було порушено його права або права позивача. Однак, жодних доказiв відповідачем до суду не надано. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач заперечує будь-якi домовленості i зобов`язання стосовно відповідача (крім передбачених законом) відносно суми позову, предмета спору, а відповідача не довів незаконність дій позивача. Твердження можливе відповідача про наявнiсть будь-яких iнших зобов`язань стосовно позовних вимог - є припущенням.

Не може суд прийняти до уваги можливе не визнання відповідачем позовних вимогах, оскільки вона спростовується вищенаведеним і нічим об`єктивно не підтверджена. Позовні вимоги не уточнювалися, зустрічні вимоги не заявлено.

При таких обставинах суд вважає можливим стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ПрАТ «УСК» матеріальні збитки /витрати, пов`язані із виплатою страхового відшкодування, страхове відшкодування в порядку субрегації/ в сумі 10 000 грн. 72 коп. і витрати на судовий збір в сумі 2 481 грн..

Таким чином, викладені позивачем обставини знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, позовна заява ґрунтується на законі та підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 19, 41, 55, 124, 129 Конституції України, ст. 13, 27 Закону України «Про страхування», ст. 15, 16, 22, 525, 526, 530, 546, 610, 612, 979, 980, 993, 1166, 1191 ЦК України, ст. 4, 5, 18, 43, 49, 76-81, 84, 89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» матеріальні збитки /витрати, пов`язані із виплатою страхового відшкодування, страхове відшкодування в порядку субрегації/ в сумі 10 000 грн. 72 коп. і витрати на судовий збір в сумі 2 481 грн., а всього 12 481 грн. 72 коп..

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд протягом 30 днів з дня проголошення рішення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Суддя -