Справа №:755/4643/22
Провадження №: 2/755/4070/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Слободянюк А.В.,

за участю секретаря - Бовкун М.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про скасування свідоцтва про право власності, зобов`язання видати свідоцтво про приватизацію, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про скасування свідоцтва про право власності, зобов`язання видати свідоцтво про приватизацію.

У підготовчому судовому засіданні позивачка подала заяву про забезпечення позову, в якій вона просить: до набрання рішенням законної сили у даній справі забезпечити наведений позов, шляхом заборони відповідачу - ОСОБА_2 : наближатись до позивача - ОСОБА_1 на відстані 200 метрів, не телефонувати їй та не надсилати СМС повідомлення; не підходити до квартири АДРЕСА_1 та не псувати двері і замки у зазначеному житловому приміщенні.

Заява обґрунтована тим, що вказані заходи забезпечення позову є необхідними, у зв`язку з тим, що відповідач у даній справі, будучи її колишнім чоловіком, зловживаючи спиртними напоями та перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння неодноразово намагався спричинити шкоду її здоров`ю та вчинити замах проти її життя. Як зазначає позивачка, по факту вказаних діянь, відповідач уже притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства та за наслідками вказаних обставин, за її зверненнями, були відкриті кримінальні провадження, в рамках яких проводяться слідчі дії. Однак, позивачка стверджує, що наразі наявність відкритих кримінальних проваджень жодним чином не впливає на відповідача та він і надалі продовжує вчиняти стосовно неї протиправні дії, пов`язані з погрозами її життю та здоров`ю, а тому вона звернулась до суду із даною заявою про забезпечення позову.

В судовому засіданні позивачка, її представник та відповідач - ОСОБА_3 підтримали подану заяву та просили її задовольнити.

Відповідач - ОСОБА_2 та його представник заперечували щодо задоволення заяви, посилаючись на те, що конфлікт між сторонами по справі не може розглядатись у даному провадженні, а заходи забезпечення позову, про які просить позивачка, не пов`язані з вирішенням питання про скасування права власності на квартиру.

Відповідач Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Вивчивши матеріали заяви та позову, вислухавши думку сторін, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви, за наступних підстав.

У відповідності із ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений шляхом вжиття видів забезпечення, передбачених частиною 1 цієї статті. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

В той же час, як роз`яснено в постанові №9 Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Крім того, у п. 4 вказаної Постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Разом з тим, частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Так, в даному випадку, вбачається, що у своєму позові позивачка заявляє вимоги щодо скасування свідоцтва про право власності на житло та зобов`язання видати свідоцтво про приватизацію квартири, застосувавши реституцію.

Аналізуючи приписи ст. 150 ЦПК України, можна зробити висновок, що заявляючи вимоги про забезпечення позову, заявник має довести їх співмірність із позовними вимогами.

Так, з урахуванням зазначених положень статті, вбачаться, що позивачем в даному випадку заявлено вимоги забезпечення позову, які не є співмірними із позовними вимогами, адже останні не є пов`язаними між собою, оскільки предметом даного позову є оспорення права власності на квартиру та підстав, за яких дане майно було приватизоване, в той час як у своїй заяві про забезпечення позову заявниця просить заборонити відповідачу ОСОБА_2 наближатися до неї, телефонувати їй та не підходити до квартири, тобто фактично не вчиняти дії, які б могли призвести до загрози її життю та здоров`я.

Таким чином, дані вимоги позову та заяви містять різний предмет та підстави є неспівмірними між собою та фактично виникають із правовідносин, які розглядаються в різних провадженнях, а тому в розумінні положень ст. 149 ЦПК України, суд не вбачає підстав вважати, що в даному випадку, існуватиме загроза невиконання рішення суду у даній справі, у разі задоволення позовних вимог позивача щодо скасування свідоцтва про право власності та зобов`язання видати свідоцтво про приватизацію, в разі не вжиття заходів забезпечення позову, шляхом обмеження відповідачу вчиняти вищенаведені дії.

Крім того, слід зауважити, що в розумінні положень Закону України «Про виконавче провадження» та цивільно-процесуального закону, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає примусовому виконанню.

В той же час, вимоги, які позивачка заявляє у своїй заяві про забезпечення позову, не є тими вимогами, які відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню.

При цьому, варто зазначити, що дані вимоги заяви про забезпечення позову щодо заборони відповідачу наближатися до позивачки, направляти їй СМС повідомлення та не підходити до квартири, фактично є вимогами заяви про видачу обмежувального припису, які розглядаються в порядку визначеному Главою 13 Розділу IV ЦПК України, в окремому провадженні.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, враховуючи підстави та предмет даного позову, а також те, що заявником не доведено співмірність заявлених вимог щодо вжиття заходів забезпечення позову і позовних вимог та не надано відповідних належних та допустимих доказів в обґрунтування викладених обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про скасування свідоцтва про право власності, зобов`язання видати свідоцтво про приватизацію - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, відповідно до вимог, встановлених ст. 353-356 ЦПК України.

Суддя: А.В. Слободянюк