Справа № 203/2836/22
УХВАЛА

10 серпня 2022 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казак С.Ю., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Дніпровський машинобудівний завод», Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання права проживання в жилому приміщенні, визнання недійсним ордеру, усунення перешкод в користування жилим приміщенням шляхом виселення та вселення, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшов вищезазначений позов ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа була розподілена в провадження судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казака С.Ю.

Пунктом п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.1 ст.39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36,37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Частиною 1 ст.40 ЦПК України встановлено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Статтею 3 Європейського статуту судді передбачено, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й сприйматись будь-ким як неупереджений.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Аналогічні висновки містяться в рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09.11.2006 року у справі «Білуха проти України», в рішенні від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії», в яких зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві. Вказане зумовлює необхідність відводу судді не лише, коли є докази його неупередженості, а й коли з об`єктивних причин можуть виникнути достатні сумніви в його неупередженості.

З позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що останнім заявлено вимоги до АТ «Дніпровський машинобудівний завод», КП «Жилсервіс-5» ДМР, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання права проживання в жилому приміщенні кімнаті АДРЕСА_1 ; про визнання недійсним ордеру на право вселення до цієї кімнати відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; їх виселення з кімнати та вселення до неї позивача.

Вказані позовні вимоги, зокрема, грунтуються на тому, що позивач вселився до кімнати АДРЕСА_1 на підставі спеціального ордеру №109 від 26.02.2014 року, був незаконно виселений зі спірної кімнати.

Поряд з цим, раніше в провадженні судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казака С.Ю. перебувала цивільна справа №203/3082/18, провадження №2/0203/209/2019, за позовом КП «Жилсервіс-5» ДМР до ОСОБА_1 , третя особа Дніпровська міська рада, про виселення з житлового приміщення, предметом позовних вимог за яким було виселення ОСОБА_1 з кімнати АДРЕСА_2 .

Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 18.04.2019 року у справі №203/3082/18 в задоволенні позову КП «Жилсервіс-5» ДМР було відмовлено.

Згідно мотивувальної частини рішення від 18.04.2019 року судом було встановлено, що: «Згідно листа ПАТ «Дніпровський машинобудівний завод» від 02.2018 року вбачається, що за період з 25.12.2013 року по 20.05.2015 року ордер на ім`я відповідача ОСОБА_1 не видавався, а лист №137 від 13.02.2014 року на підприємстві не реєструвався.

Таким чином, наявний корінець до ордеру №109 від 26.02.2014 року судом не визнається належним та допустимим доказом видачі самого ордеру та факту надання відповідачу спірної кімнати в гуртожитку в користування у передбаченому законом порядку.

З урахуванням зазначеного, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 з 26.04.2010 року є зареєстрованим в кімнаті АДРЕСА_3 , де на його ім`я відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

У спірну кімнату № НОМЕР_2 в гуртожитку по АДРЕСА_4 у передбаченому законом порядку (згідно ордеру, виданого на підставі рішення адміністрації власника гуртожитку) відповідач не вселявся, за вказаною адресою не зареєстрований та, як не заперечував останній, фактично не проживає.

Крім того, факт не проживання відповідача в спірній кімнаті підтверджується наданим позивачем актом про не проживання від 12.06.2018 року».

Таким чином, оскільки в рамках цивільної справи №203/3082/18, що розглядалась під головуванням судді Казака С.Ю., судом перевірялись обставини щодо видачі ордера та законності вселення ОСОБА_1 до спірної кімнати АДРЕСА_2 , щодо його фактичного проживання в кімнаті та підстав для виселення, досліджувались відповідні докази та надавалась оцінками останнім, вказана обставина виключає можливість розгляду тим самим суддею справи за позовом ОСОБА_1 під час якої також підлягають дослідженню обставини його вселення, проживання та виселення зі спірної кімнати.

В зв`язку з цим, наявні підстави для заявлення самовідводу згідно п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.36,37,39,40 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Дніпровський машинобудівний завод», Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання права проживання в жилому приміщенні, визнання недійсним ордеру, усунення перешкод в користування жилим приміщенням шляхом виселення та вселення, стягнення моральної шкоди.

Передати матеріали цивільної справи до канцелярії Кіровського районного суду м.Дніпропетровська для виконання вимог ст.33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С.Ю.Казак