Справа № 746/117/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2022 р.

Срібнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Ходіч В.М.,

при секретарі Сакун Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Срібне у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком -

в с т а н о в и в :

21 червня 2022 року позивач звернувся до суду з цим позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що на праві власності йому належить квартира, розміщена в АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування № 614 від 20.06.2003 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 992462 від 14.07.2003. ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але вже як понад один рік, тобто з травня 2019 року, вона не проживає в даному житловому приміщенні, про що складено акт від 01.06.2022 року. Фактично відповідач проживає в АДРЕСА_2 . Оскільки відповідач не проживає в належній позивачу квартирі та не бажає добровільно знятися з реєстрації, що створює ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном, тому він просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує і просить їх задовольнити з вищевказаних підстав.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що позивач з 20 червня 2003 року має на праві власності квартиру відповідно до договору дарування квартири та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №992462 від 14.07.2003 року, що в АДРЕСА_1 , форма власності - приватна (а.с.9-10). ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12), але відповідно до акта №31 від 01 червня 2022 року відповідач не проживає за місцем реєстрації з травня 2019 року і по теперішній час (а.с.11), фактично проживає без реєстрації в іншому населеному пункті, який розташований в АДРЕСА_2 . Понад один рік ОСОБА_2 не проживала у квартирі позивача і не знялася з реєстрації без поважної причини. Реєстрація відповідача у квартирі позивача позбавляє його права розпорядитися своєю власністю на власний розсуд і створює перешкоди в користуванні та розпорядженні своєю власністю.

Згідно ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Конституцією України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ст.319 ЦК України).

Таким чином, враховуючи, що відповідач понад один рік проживає за іншою адресою, ніяких стосунків з позивачем не підтримує, хоча й залишилася зареєстрованою в його квартирі, що перешкоджає йому у користуванні і розпорядженні своєю власністю, тому відповідача слід визнати такою, що втратила право користування житловим будинком позивача, а спору між сторонами з приводу права власності на вищевказану квартиру немає.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 19, 23, 76-89, 258-268 ЦПК України, суддя

в и р і ш и в :

Визнати ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 ) такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_3 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Суддя В.М. Ходіч