Справа № 486/166/22
Провадження № 2/486/341/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06 липня 2022 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Савіна О.І.

при секретарі Коршак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради в особі виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради в інтересах неповнолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: служба у справах дітей Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

без участі сторін та третьої особи,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради в особі виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради в інтересах неповнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: служба у справах дітей Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач ОСОБА_3 є матір`ю неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які перебувають на обліку у служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради, як діти, які проживають в сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. З березня 2019 року відповідач разом з дітьми переїхала з смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області проживати до свого співмешканця ОСОБА_4 у м. Южноукраїнськ Миколаївської області. 16.01.2021 року до служби у справах дітей надійшло повідомлення від мешканців будинку, в якому проживала ОСОБА_3 разом зі своїми дітьми, про те, що остання зі своїм чоловіком зловживають алкоголем, ведуть себе неадекватно, сваряться. З квартири чути постійно плач та крики двох малолітніх дітей, які знаходяться без належного догляду та в небезпечних умовах. Цього ж дня представниками служби у справах дітей, Южноукраїнського міського центру соціальних служб, НКП «Южноукраїнський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» та ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснено комісійне відвідування даної сім`ї. Відповідно до акту оцінки рівня безпеки дитини умови проживання дітей несли загрозу життю та здоров`я останнім, у зв`язку з чим малолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 влаштовано до Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Южноукраїнської міської ради». З метою впливу на ситуацію сім`ї ОСОБА_3 питання щодо неналежного виконання матір`ю батьківських обов`язків щодо дітей двічі розглядалось на засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Южноукраїнської міської ради, за результатами яких відповідачу були надані відповідні рекомендації щодо подолання складних життєвих обставин в сім`ї. Однак, остання рекомендації не виконала. ОСОБА_3 ніде не працює, разом зі своїм співмешканцем бродяжать вулицями міста, їх зовнішній вигляд брудний та неохайний, дітей не навідує, у лікуванні ОСОБА_2 участі не приймає.

За таких обставин позивач просить суд, з урахуванням уточнених позовних вимог, позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно її неповнолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , передати дітей органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради для подальшого їх влаштування та стягнути з ОСОБА_3 на користь неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дати звернення з позовом до повноліття кожної дитини, шляхом перерахування аліментів на особисті рахунки дітей, що будуть відкриті в ПАТ «Державний ощадний банк України» після набрання рішенням законної сили.

Ухвалою судді від 14.02.2022 року прийнято до свого провадження цивільну справу та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

У судове засідання представники позивача та третьої особи не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та не заперечували проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 причину неявки суду не повідомила, про день, місце та час розгляду справи сповіщена вчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу зазначену у позовній заяві та розміщення оголошення про виклик, на офіційному веб-сайті судової влади України, в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Судом встановлено, що відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, про що зазначив у клопотанні. За такого суд вважає можливими ухвалити у справі заочне рішення.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази та надавши їм оцінку відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд приходить до наступного.

З копії свідоцтва про народження дітей вбачається, що ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9, 10).

Відповідач разом з дітьми зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12), однак, за вказаною адресою не проживають.

Службою у справах дітей Южноукраїнської міської ради неповнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 16.012021 року було влаштовано до Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Южноукраїнської міської ради» (а.с. 22, 23).

Згідно акту про факт передачі дитини від 26.01.2021 року директор КЗ ЦСПРД Мельник Я.Б. у присутності начальника ССД Южноукраїнської МР Гопкала М.А. передала дитину ОСОБА_1 соціальному педагогу Вознесенської спеціальної школи-інтернату Кирко А.Г. у зв`язку з поверненням дитини до Вознесенської спеціальної школи-інтернату (а.с. 24).

26.01.2021 року Служба у справах дітей Южноукраїнської міської ради направила відповідачу листа з рекомендаціями їй та її співмешканцю протягом місяця пройти курс лікування від алкогольної залежності, створити належні умови для проживання, виховання та навчання дітей тощо, а також роз`яснено, що у разі не виконання нею наданих рекомендації, буде ініційовано позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх дітей (а.с. 26).

ОСОБА_3 викликалась на 24.02.2021 року на комісію з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Южноукраїнської міської ради для розгляду питання про виконання нею рекомендації комісії (а.с. 27).

Згідно акту обстеження умов проживання від 11.02.2021 року, складеного службою у справах дітей Южноукраїнської міської ради, членами комісії були обстежені умови проживання відповідача ОСОБА_3 та її співмешканця ОСОБА_4 , разом з дітьми ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 . Членами комісії було встановлено, що для малолітніх дітей не створено належних умов проживання (а.с. 28).

Відповідно до листа головного лікаря НКП «Южноукраїнський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» № 01-20/226 від 09.02.2021 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходиться під наглядом лікаря-педіатра, має статус «дитина з інвалідністю», потребує постійного прийому лікарських препаратів, які повинна отримувати в м. Миколаєві, але приймає їх нерегулярно. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має відхилення в розумовому та психічному розвитку, навчалась в школі-інтернаті. Рекомендації лікарів мати виконує періодично, нерегулярно, не завжди вчасно отримує і дає життєво необхідні для дитини лікарські засоби (а.с. 29).

Неналежне виконання ОСОБА_3 батьківських обов`язків також підтверджується іншими документами, доданими до позовної заяви (а.с. 31, 33, 35).

Згідно довідки-характеристики, виданої селищним головою Олександрівської селищної ради, за час проживання на території селищної ради ОСОБА_3 зарекомендувала себе з негативної сторони, не працювала, вела аморальний спосіб життя, зловживала алкогольними напоями, на останню неодноразово надходили усні скарги (а.с. 30).

ОСОБА_3 притягувалась до адміністративної відповідальності 16.01.2021 року за ч. 1 ст. 182 КУпАП та 06.04.2021 року за ч. 1 ст. 178 КУпАП (а.с. 32).

Вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17.09.2020 року ОСОБА_3 було засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді громадських робіт на строк 100 годин (а.с. 36).

Рішенням Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області № 421 від 03.12.2021 року було затверджено висновок органу опіки і піклування Южноукраїнської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 39, 40-41).

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікованою Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 12.04.2001 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства», передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до вимог ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, що є найважливішими обов`язками матері та батька.

Частиною 2 ст. 152 СК України передбачено, що дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Після з`ясування всіх обставин справи, суд вважає, що поведінка матері неповнолітніх дітей - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суперечить вимогам ст.ст. 150, 152 СК України, та порушує право дитини на належне батьківське виховання, фізичний, духовний та моральний розвиток.

У статті 155 СК України, закріплено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

Частиною 4 ст. 155 СК України регламентовано, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

На підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно положень п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зі змінами від 19.12.2008 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно п.16 зазначеної Постанови, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і дитини (ст. 166 СК України).

Позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини в діях батьків.

На думку суду, позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісних батьків. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що позивачем доведено наявність свідомих дій відповідача щодо ухилення від виконання свого батьківського обов`язку по відношенню до неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка з дітьми не спілкується, не забезпечує їх матеріально, ухиляється від виконання обов`язків по їх вихованню, не проявляє батьківської турботи та інтересу до розвитку та внутрішнього світу дитини, що встановлено висновком органу опіки та піклування. На думку суду позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав, буде насамперед захистом прав та інтересів дітей.

Таким чином позовна заява органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради в особі виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради в інтересах неповнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в частині позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав, щодо неповнолітніх дітей, підлягає задоволенню.

Одночасно позивач просить про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дати звернення з позовом до повноліття кожної дитини, шляхом перерахування аліментів на особисті рахунки дітей, що будуть відкритті в ПАТ «Державний ощадний банк України» після набрання рішенням законної сили.

Згідно ч.2, ч.3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, керуючись положеннями сімейного законодавства, суд дійшов висновку, що за обставин, що склалися, позов органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради в особі виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради в інтересах неповнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в частині стягнення аліментів, також підлягає задоволенню.

Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини всіх її видів заробітку.

Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

На думку суду, запропонований позивачем розмір аліментів, у повній мірі відповідатиме вимогам закону, щодо забезпечення достатнього рівня життя, фізичного, інтелектуального, духовного і соціального розвитку дітей та прожитковому мінімуму, встановленому законом, для дітей відповідного віку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/2 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аліменти на утримання дітей слід стягувати шляхом перерахування на особистий рахунок дітей у відділенні Державного ощадного банку України.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Таким є 03.02.2022 року (а.с. 1).

Згідно із ст. 430 УПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У зв`язку з цим, рішення суду в цій частині підлягає негайному виконанню.

Частиною 2 ст. 133 ЦПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення, і звільнення від сплати, встановлюються законом.

Відповідно до ч.1, ч.6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на те, що позивача при зверненні до суду було звільнено від сплати судового збору на підставі п.14 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача.

У разі коли в позовній заяві об`єднано кілька позовних вимог, згідно ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за кожну вимогу.

Зокрема, позивач пред`явив дві вимоги, а тому з відповідача належить стягнути судовий збір у розмірі 1984,80 грн. (по 992,40 грн. за кожну із вимог).

Керуючись ст.ст. 150, 152, 155, 164-166, 180, 181, 191 СК України; ст.ст. 2-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 268, 352, 354, 355 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради в особі виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради в інтересах неповнолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: служба у справах дітей Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженку с.Сергіївка Братського району Миколаївської області, РНОКПП: НОМЕР_1 , батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Вознесенськ Миколаївської області.

Передати неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області для подальшого їх влаштування.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с.Сергіївка Братського району Миколаївської області, РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь органів опіки та піклування, державних установ та інших осіб під опікою або піклуванням яких будуть знаходитись діти, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/2 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.02.2022 року і до повноліття кожної дитини, шляхом перерахування аліментів на особисті рахунки дітей, відкриті у відділеннях Державного ощадного банку України.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с.Сергіївка Братського району Миколаївської області, РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір розміром 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 80 коп..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Олександр Іванович Савін