Справа № 709/373/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2022 року смт Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Романової О.Г.,

за участі секретаря судового засідання Данілової О.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, -

в с т а н о в и в:

Гр. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16.12.2019, справа № 709/1741/19, він сплачує аліменти на користь відповідачки ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмір ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.09.2019 і продовжуючи до повноліття дитини.

Крім того, відповідно до судового наказу Гайсинського районного суду Вінницької області від 12.12.2017, справа № 129/2960/17, він сплачує аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.11.2017.

Аліменти він сплачує регулярно, заборгованість відсутня. Проте він немає постійної роботи, а стан його здоров`я погіршився в зв`язку із перенесеною травмою руки.

Зазначає про те, що розмір аліментів визначений рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16.12.2019, без врахування сплачуваних ним аліментів на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відповідає визначеній законодавством частці на двох дітей, що становить 1/3 частину. При таких умовах діти знаходяться не в рівних умовах утримання та виконання його обов`язку по сплаті аліментів.

Крім того, на даний час він проживає з гр. ОСОБА_9 і утримує її неповнолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Іркліївської сільської ради.

У жовтні 2021 року він отримав травму лівої руки, а саме: закритий перелом третьої пястної кістки лівої кисті зі значним зміщенням, тривалий час лікувався, на лікування витрачалися кошти, що привело до погіршення його стану здоров`я та матеріального становища, що підтверджується документами лікаря та рахунком про придбання металоконструкцій для остеосинтезу плеснових кісток. На даний час проходить реабілітаційний період та в майбутньому потребує операційного втручання та послідуючої реабілітації.

Отже, оскільки стан його здоров`я погіршився, його матеріальне становище змінилося, розмір визначеної судом частки більший ніж визначений законодавством на двох дітей та більший ніж присуджені аліменти на утримання сина ОСОБА_8 , просить суд змінити розмір аліментів визначений рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16.12.2019, справа № 709/1741/19 та ухвалити рішення про стягнення з нього на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і продовжувати до повноліття дитини. Припинити виконання рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16.12.2019 про стягнення аліментів в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу). Виконавчий лист про стягнення з нього аліментів в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), виданий на виконання рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16.12.2019 відкликати.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 31.05.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

29.06.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву. Також, 04.08.2022 до суду позивачем подана заява про долучення документів до справи.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 05.08.2022 відмовлено у прийнятті та повернутий відзив на позовну заяву про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, який поданий відповідачем ОСОБА_4 29.06.2022. Відмовлено у прийнятті та повернуто заяву про долучення документів подану позивачем ОСОБА_1 04.08.2022.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю. Додатково до обставин зазначених у позовній заяві пояснив, що група інвалідності, у зв`язку із отриманою травмою руки, йому не встановлювалася. На облік у центр зайнятості населення він не вставав, оскільки у нього відсутні необхідні документи. Однак, у зв`язку із травмою, він не має можливості працювати, а тому не може сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_10 в розмірі ј частини його заробітної плати (доходу). Крім того, на його утриманні перебуває батько, якому встановлена інвалідність та неповнолітній син його дружини.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 просила суд позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Додатково суду пояснила, що матеріальне становище позивача значно погіршилося, а тому він просить зменшити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_10 до розміру, який стягується на першого сина ОСОБА_8 , а саме: 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде відповідати вимогам співмірності та справедливості до обох дітей. Погіршення майнового стану відбулося в зв`язку із тим, що позивач отримав травму руки, яка перешкоджає останньому повноцінно працювати. Крім того, у позивача змінився сімейний стан, він одружився та на його утримані наразі перебуває ще неповнолітня дитина його дружини. Також, він допомагає своєму батьку, який є особою з інвалідністю. Наразі заборгованість по аліментах у відповідача відсутня.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Солод В.М. позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Суду пояснив, що в рішенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16.12.2019 зазначено, що від відповідача ( ОСОБА_1 ) надійшла заява, відповідно до змісту якої останній позовні вимоги позивача ( ОСОБА_4 ) визнав та просив суд справу розглядати без його участі, а отже це свідчить про те, що ОСОБА_1 не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_10 в розмірі ј частини його заробітної плати (доходу), при цьому на час ухвалення рішення йому достовірно було відомо про те, що згідно судового наказу від 12.12.2017 з нього стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_8 в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Окрім того, позивач просить суд зменшити розмір стягнутих з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_10 з ј частини заробітної плати відповідача до 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що прямо суперечить положенням ч. 3 ст. 181 СК України, відповідно до яких кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі, а прожитковий мінімум на дитину відповідного віку не є сталою величиною. При цьому, позивач стверджуючи, що у нього відсутні кошти на утримання дитини, у позовній заяві зазначає про те, що заборгованість по сплаті аліментів у нього відсутня, що суперечить твердженням позивача щодо погіршення його майнового стану. Також, на його думку, надані позивачем докази щодо погіршення стану здоров`я, не підтверджують факт тривалої непрацездатності позивача, оскільки група інвалідності останньому не встановлювалася. Приєднана позивачем до позовної заяви довідка про склад сім`ї не підтверджує факт перебування його дружини ОСОБА_9 та сина його дружини на утриманні позивача. Факт того, що позивач не може влаштуватися на роботу матеріали справи не містять. Позивач в судовому засіданні пояснив, що на облік в Центр зайнятості населення, з метою пошуку роботи, він не ставав. Отже, на його думку, позивачем не доведена обставина значного погіршення майнового стану, оскільки не надано доказів про втрату місця роботи, яке існувало на момент ухвалення рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16.12.2019.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні

обставини справи та визначив відповідно до них правовідносини.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду

за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, під час розгляду справи суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

Предметом позову є зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину з ј частини заробітної плати (доходу) позивача на 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Відповідно до змісту позовних вимог підставою позову зазначено погіршення стану здоров» я позивача, зміна його майнового та сімейного стану.

Судом встановлено, що рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16.12.2019, справа № 709/1741/19, стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.09.2019 і до досягнення ним повноліття.

На примусове виконання даного рішення суду Чорнобаївським районним судом Черкаської області був виданий виконавчий лист, копія якого приєднана позивачем до позовної заяви (а.с. 6).

Також до позовної заяви позивачем додана копія судового наказу Гайсинського районного суду Вінницької області від 12.12.2017 (а.с. 7), відповідно до відомостям якого наказано стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.11.2017 і до повноліття дитини.

До позовної заяви позивачем також була додана довідка № 445 від 27.05.2022 видана виконкомом Іркліївської сільської ради про те, що гр. ОСОБА_1 з квітня 2019 року дійсно проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 в сім`ї такого складу: ОСОБА_9 дружина, ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ОСОБА_11 син дружини, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8).

Крім того, в матеріалах справи міститься копія сторінки з медичної карти позивача (а.с.9), згідно відомостям якої 27.09.2021 біля 12:00 год. останній отримав травму в побуті упав на ліву руку. Встановлений діагноз: закритий перелом третьої пястної кістки лівої кисті зі значним зміщенням. Госпіталізований в травматологічне відділення для оперативного лікування.

Згідно відомостям виписки лікаря ОСОБА_12 , 07.10.2021 було проведено оперативне втручання відкрита репозиція МОС. Після операційний період протікав без ускладнень. У задовільному стані виписаний для амбулаторного спостереження (а.с.10).

20.10.2021 лікарем ОСОБА_13 був проведений повторний огляд травматолога. Скарги на: біль та обмеження рухів в лівому лікті та лівої кісті. Локальний статус: болі при пальпації, обмеження рухів. Обстеження: рентгенографія. Лікування: спокій, знеболювання, ЛФК (а.с.11).

Також, позивачем в підтвердження позовних вимог наданий рахунок-фактура № ЗН-0000340 від 08.10.2021 (а.с. 12), відповідно до відомостям якого набір металоконструкцій для остеосинтезу плеснових кісток становить 2890 грн. та квитанція № 189М4236М від 08.10.2021, відповідно до відомостям якої ОСОБА_1 було перераховано на рахунок ФОП ОСОБА_14 кошти в розмірі 2890 грн., в призначенні платежу зазначено набір металоконструкцій для остеосинтезу плеснових кісток.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, ОСОБА_1 посилався на те, що у нього змінився стан здоров`я, оскільки він отримав травму руки, внаслідок лікування його матеріальний стан погіршився, також змінився сімейний стан, оскільки на його утриманні перебуває дружина ОСОБА_9 та неповнолітня дитина його дружини ОСОБА_11 та він допомогає батьку, який є інвалідом.

У постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20), від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21) викладено такий правовий висновок щодо застосування статті 192 СК України: «Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану».

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У підтвердження зміни сімейного стану та перебування на його утриманні дружини та дитини його дружини позивачем надана довідка № 445 від 27.05.2022 (а.с. 8), яка не є належним та достатнім доказом перебування на утриманні позивача вищезазначених осіб, а підтверджує лише факт проживання позивача без реєстрації спільно із ОСОБА_9 та її сином ОСОБА_11 .

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до положень ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, отже, належним доказом перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_9 у шлюбі є свідоцтво про одруження, або витяг з актового запису про одруження. Отже, довідка виконавчого комітету Іркліївської сільської ради № 445 від 27.05.2022 не є належним доказом перебування вказаних осіб у подружніх відносинах.

Також, суд акцентує увагу на тому, що у позивача ОСОБА_1 відсутній обов`язок встановлений положеннями ст.ст. 150, 180 СК України утримувати неповнолітню дитину своєї дружини ОСОБА_11 , батьком якої він не являється, а тому суд не приймає до уваги твердження позивача щодо перебування на його утриманні сина його дружини, як підставу для зменшення розміру аліментів.

Також, не може бути підставою для зменшення розміру аліментів доводи позивача про те, що на його утриманні перебуває батько, який є особою з інвалідністю, оскільки вказаний факт не підтверджений письмовими доказами.

Стосовно зміни майнового стану позивача в бік погіршення внаслідок отримання ним травми суд зауважує, що додані позивачем до позовної заяви виписки з медичної карти датовані жовтнем 2021 року, а отже не підтверджують стан здоров`я позивача станом на час розгляду справи судом, а свідчать лише про отримання позивачем травми руки 27.09.2021 з проведенням 07.10.2021 оперативного втручання. Оскільки за твердженням позивача група інвалідності йому не встановлювалася, отримані ним травми не носять характер стійких, у зв"язку із чим погіршення стану здоров`я позивача повинно бути підтверджено медичними документами дійсними станом на час розгляду справи судом.

У позовній заяві позивач зазначає про те, що отримана ним травма підлягає оперативного лікування та подальшої реабілітації, однак необхідність такого лікування матеріалами справи не підтверджена.

Крім того, суд погоджується із зауваженнями представника відповідача в судовому засіданні про те, що наданими позивачем доказами не підтверджується факт погіршення майнового стану позивача з часу ухвалення рішення Чорнобаївським районним судом Черкаської області від 16.12.2019 на час розгляду справи про зменшення розміру аліментів, оскільки позивачем не підтверджений факт втрати роботи внаслідок отриманої травми або неможливість останнього влаштуватися на роботу. Як встановлено в судовому засіданні на облік в центр зайнятості населення, для отримання допомоги в пошуку роботи, позивач не вставав.

Необхідність зменшити розмір стягнутих судом аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_10 з ј частини заробітної плати позивача на 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку позивач також обґрунтовує принципом справедливості та рівності в утриманні двох його неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на якого судовим наказом стягнуті аліменти в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на утримання якого стягнуті аліменти в розмірі ј частини заробітної плати позивача, з чим суд не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, із аналізу змісту положень сімейного законодавства вбачається, що розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини визначається судом з врахуванням коштів необхідних та достатніх для забезпечення гармонійного розвитку дитини та його розмір залежить від багатьох чинників, зокрема таких як: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів тощо.

Таким чином, різний розмір аліментів, які стягуються на утримання неповнолітніх дітей позивача не суперечить положенням СК України, оскільки визначається судом враховуючи обставини справи, а тому не є поважною причиною для зменшення розміру аліментів з ј частини до 50 % прожиткового мінімуму на утримання неповнолітньої дитини певного віку.

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Отже, враховуючи вищезазначене судом не встановлено наявність законних підстав для зменшення розміру аліментів, які стягнуті відповідно до рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16.12.2019.

У зв`язку із тим, що інші позовні вимоги позивача є похідними від позовної вимоги про зменшення розміру аліментів у їх задоволенні також слід відмовити.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану

обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого

2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою

адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Солод В.М. подав до суду додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 01.07.2022 та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 13 від 01.07.2022 про сплату коштів в розмірі 1000 грн. ОСОБА_4 за складення відзиву на позовну заяву та участь представника в судовому засіданні.

У додатковій угоді від 01.07.2022, яка укладена між адвокатом Солодом В.М. та Кобенко А.А. зазначено, що гонорар адвоката сплачується наступним чином: 1000 грн. в готівковій формі в касу адвоката в момент підписання даної додаткової угоди.

Положеннями п. 4.2 договору про надання правової допомоги від 28.06.2022 (а.с. 39-40) передбачено, що гонорар адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформляється додатковою угодою до цього договору.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 05.08.2022 судом було відмовлено у прийнятті та повернуто відзив на позовну заяву про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, який поданий відповідачем ОСОБА_4 29.06.2022.

Отже, оскільки відповідно до відомостей зазначених в квитанції до прибуткового касового ордеру № 13 від 01.07.2022 ОСОБА_4 було сплачено адвокату Солоду В.М. 1000 грн. за складення відзиву на позовну заяву (у прийнятті якого судом було відмовлено) та участь представника в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що до стягнення з позивача на користь відповідача підлягають витрати на правничу допомогу в розмірі 500 грн. за участь представника в одному судовому засіданні яке відбулося 05.08.2022, що, на думку суду, буде відповідати вимогам справедливості та пропорційності.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у задоволенні позову позивачу відмовлено у повному обсязі, судовий збір до стягнення з відповідача не підлягає.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року).

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст.141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 500 (п`ятсот) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної

сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення

(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його

проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому

повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Повний текст судового рішення складений 10 серпня 2022 року.

Суддя О.Г. Романова