ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6294/22
провадження № 2/753/5125/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2022 р. суддя Дарницького районного суд м. Києва Заставенко М.О., розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

Рішенням суду від 28.07.2022 позовну заяву задоволено, шлюб між сторонами розірвано.

Під час розгляду вказаної справи суд встановив наступні обставини.

03.08.2022 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у Відділі реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області зареєстрували шлюб, актовий запис №219.

У зареєстрованому шлюбу у сторін народилось п`ятеро дітей:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Позивач у позовні заяві зазначає, що за домовленістю між ним та відповідачем діти залишаються проживати з ОСОБА_2 . Відповідач проти цього не заперечувала.

ОСОБА_2 електронними засобами зв`язку направила до суду лист, у якому вказала наступне. Вона разом з дітьми фактично проживає у місті Бориспіль у будинку, де батько дітей тримає її разом з дітьми примусом. Вказує, що батько дітей має на меті виставити її разом з дітьми жити на вулицю та відносно нього є справа про домашнє насильство. Батько буде тримати дітей на вулиці, або ґвалтувати і морити голодом, а відповідач не може себе захистити, у неї є розумово відстала дитина, вона не може оформити державну допомогу, не може влаштувати дітей до школи та садочків, не може влаштуватись на роботу через війну та не може захищати свої права в суді. ОСОБА_2 вважає, що у неї безвихідне становище, вона має на меті накласти на себе руки, а у дітей усі думки про те, як убити тата і чи варто взагалі жити.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 досягли згоди, що неповнолітня ОСОБА_5 та малолітні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в подальшому проживатимуть із матір`ю ОСОБА_2 .

При цьому, мати дітей повідомила суду, що батько дітей тримає її разом з дітьми примусом у будинку, має на мені виставити її разом з дітьми жити на вулицю або ґвалтувати і морити голодом, а вона не може себе захистити, у неї є розумово відстала дитина, вона не може оформити державну допомогу, не може влаштувати дітей до школи та садочків, не може влаштуватись на роботу через війну. ОСОБА_2 вважає, що у неї безвихідне становище, вона має на меті накласти на себе руки, а у дітей усі думки про те, як убити тата і чи варто взагалі жити.

Таким чином, суд приходить до висновку, що неповнолітня ОСОБА_5 та малолітні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 можуть перебувати у складних життєвих обставинах.

Згідно з абзацом другим принципу 7 Декларації прав дитини найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках.

Нормою частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Європейський суд з прав людини указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі "Мамчур проти України", заява N 10383/09).

Судом під час розгляду справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу встановлено, що батьки погодили між собою, що неповнолітня ОСОБА_5 та малолітні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в подальшому будуть проживати разом з матір`ю ОСОБА_2 , проте остання стверджує, що має на меті накласти на себе руки, а у дітей усі думки про те, як убити тата і чи варто взагалі жити. Вказане може негативним чином вплинути на життя та здоров`я неповнолітньої ОСОБА_5 та малолітніх ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що, безумовно, не є благополучним та не забезпечить життєдіяльність дітей у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

За таких обставин, вважаю за необхідне постановити окрему ухвалу у відповідності до статті 262 ЦПК України.

Статтею 170 СК України визначено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у разі, зокрема, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Наразі підстав для відібрання дитини судом не вбачається, однак, з урахування вищевказаних судом встановлених обставин, приходжу до висновку про необхідність проведення перевірки наявності підстав для соціального супроводу сім`ї, у якій проживають неповнолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою АДРЕСА_1 та можливого виявлення підстав для соціального захисту дітей.

Керуючись ст.ст. 262, 353, суддя

ухвалив:

Довести до відома Служби у справах дітей як органу опіки та піклування Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації обставини, викладені у описовій та мотивувальній частині ухвали.

Про вжиті заходи повідомити суд до 01.09.2022.

Окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується, до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому окрема ухвала суду не була вручена у день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної окремої ухвали суду.

Окрема ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги окрема ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.О.Заставенко