РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2022 рокусмт ПетровеСправа № 941/1296/20
Провадження № 2/941/11/22

Петрівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Шаєнко Ю. В.

при секретарі - Фатьяновій А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язкув залі суду в смт. Петрове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства «Богнер» Петрівського району Кіровоградської області про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з позовом до суду, мотивуючи тим, що їй на праві власності після смерті матері належить земельна ділянка площею 5,8444 га, розташована на території Богданівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:000:0238. Зазначена земельна ділянка перебувала в оренді у ПСП «Богнер» на підставі договору оренди землі, укладеного 30.07.2010 року із попереднім власником - покійною матір`ю позивача. 06.08.2020 року позивач дізналася з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного Реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, що на даний час діє додаткова угода, яка укладена 10 січня 2020 року з ПСП «Богнер» та позивачем до договору оренди землі №59 від 30.07.2010 року на строк дії до 30.07.2040 року. Однак, позивач вказує на те, що не укладала ніякої додаткової угоди до договору оренди з відповідачем та не підписувала договору, тому змушена звернутися до суду з позовом про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки.

В ході розгляду справи від представника позивача надійшла заява про зміну предмету позову в якій представник позивача просить суд усунути перешкоди в користуванні належним позивачу майном, шляхом повернення в користування і володіння земельної ділянки площею 5,8444 га кадастровий номер :02:000:0238 призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Богданівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області та скасувати державну реєстрацію договору оренди землі загальною площею 5,8444 га кадастровий номер :02:000:0238 призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Богданівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, укладеного 30.07.2010 року, між ОСОБА_1 та приватним сільськогосподарським підприємством «Богнер» Петрівського району Кіровоградської області. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини викладенні в позовній заяві.

Відповідач в особі директора приватного сільськогосподарського підприємства «Богнер» Петрівського району Кіровоградської області, позов не визнала та подала відзив на позов в якому просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визав та просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд заслухавши сторони, дослідивши документи справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка площею 5,8444 га кадастровий номер :02:000:0238, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Богданівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області.

Зазначена земельна ділянка перебувала в оренді у ПСП «Богнер» на підставі договору оренди землі, укладеного 30.07.2010 року із попереднім власником - покійною матір`ю позивача.

06.08.2020 року позивач дізналася, що на даний час діє додаткова угода, яка укладена

10 січня 2020 року з ПСП «Богнер» та позивачем до договору оренди землі №59 від 30.07.2010 року на строк дії до 30.07.2040 року.

Однак, позивач вказує на те, що не укладала ніякої додаткової угоди до договору оренди з відповідачем та не підписувала договору.

Згідно ст.13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У відповідності з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

На підставі ст. 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити

цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності до п.2 ч.1 ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти

правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно з ч.1 ст. 236 ЦК України,нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

В ході судового розгляду справи за клопотанням представника позивача ухвалою суду від 06.105.2021 року, було призначено та проведено судово - почеркознавчу експертизу.

Згідно з висновком вказаної судово - почеркознавчої експертизи №2208/2209/21-27 від 16.08.2021 року, підпис в додатковій угоді від 10.01.2020 року до договору оренди землі від 30.07.2010 року укладеному від імені ОСОБА_1 з приватним сільськогосподарським підприємством «Богнер» на оренду земельної ділянки площею 75,8444 га кадастровий номер :02:000:0238, у графі «Орендодавець» від імені ОСОБА_1 , виконаний рукописним способом, без попередньої технічної підготовки чи застосування технічних засобів, а також підпис в додатковій угоді від 10.01.2020 року до договору оренди землі від 30.07.2010 року укладеному від імені ОСОБА_1 з приватним сільськогосподарським підприємством «Богнер» на оренду земельної ділянки площею 75,8444 га кадастровий номер :02:000:0238, у графі «Орендодавець» від імені ОСОБА_1 , у графі «Орендодавець» від імені ОСОБА_1 , виконаний не самою ОСОБА_1 , а іншою особою (а. с.74-79).

Тобто, підписання договору особою, яка не має на це повноважень, та відсутність волевиявлення власника, є підставою для визнання договору недійсним, що передбачено ст. ст. 203, 215 ЦПК України.

Крім цього, відповідно до абзацу 3 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав», ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсним чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав

допускається виключно з одночасним визнанням зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав зареєстрованих відповідно до законодавства.

Отже, суд при задоволенні позову про визнання недійсним договору оренди землі, з метою забезпечення можливості належного виконання судового рішення, у рішенні має зазначити про припинення права оренди земельної ділянки згідно спірного договору.

Оскільки зазначена норма набрала чинності після подання позовної заяви, а також вона не є окремою позовною вимогою у справі, зазначення у рішенні «про припинення права оренди» не потребує змін позовних вимог, а є лише належним виконанням чинного законодавства.

Крім цього, враховуючи висновки Великої патати Верховного Суду України, які викладенні в Постанові від 16.06.2021 року по справі за №145/2047/16-ц, п.7.27 визнано, що належним та ефективним способом захисту права, яке позивач вважає порушеним, є усунення перешкод в користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимог про повернення земельних ділянок.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що позивач довела те, що вона не підписувала договір оренди земельної ділянки з відповідачем і останній безпідставно та самовільно використовував земельні ділянки позивача.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

У відповідності до ч. ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України,судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

В зв`язку з цим з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати на проведення експертизи в сумі 5148 гривень 61 копійку, що підтверджується актом здачі - приймання висновку експерта №2208/2209/21-27, а також сплачений позивачем судовий збір в сумі 840 гривень 80 копійок, що підтверджується квитанцією від 14.09.2020 року.

Крім цього, відповідно ч.1- 4 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У відповідності до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В ході розгляду справи позивачем понесено витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 гривень, що підтверджується відповідними долученими до заяви доказами.

Таким чином, судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а саме в сумі 10000 гривень в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат на правничу допомогу.

Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 203, 207, 208, 215, 216, 236, 638 ЦК України, ст. ст. 12, 676, 78, 81, 133, 137, 141 ЦПК України, Законом України «Про оренду землі» та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав».

Керуючись ст. ст. 209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства «Богнер» Петрівського району Кіровоградської області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та скасування державної реєстрації - задовольнити.

Скасувати державну реєстрацію додаткової угоди від 10 січня 2020 року укладеної між приватним сільськогосподарським підприємством «Богнер» Петрівського району Кіровоградської області та ОСОБА_1 до договору оренди землі від 30.07.2010 року.

Зобов`язяти приватне сільськогосподарське підприємство «Богнер» Петрівського району Кіровоградської області усунути перешкоди в користуванні та повернути ОСОБА_1 земельну ділянку площею 5,8444 га, кадастровий номер :02:000:0238, розташованої на території Богданівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області.

Стягнути з приватного сільськогосподарського підприємства «Богнер» Петрівського району Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок, витрати за проведення експертизи в сумі 5148 (п`ять тисяч сто сорок вісім) гривень 61 копійка та понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000 ( десять тисяч) гривень.

Повний текст рішення сладено 09 серпня 2022 року.

Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Петрівського районного суду

Кіровоградської області Ю. В. Шаєнко