10.08.2022 Справа № 756/5960/22
Номер провадження 2-о/756/259/22
Унікальний номер судової справи 756/5960/22
У Х В А Л А

10 серпня 2022 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Луценко О.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про визнання особи безвісно відсутньою,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання особи безвісно відсутньою, а саме ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що його племінник страждав шизофренією та безвісно зник у 2016 році.

Разом з тим, в порушення вимог ст. 175 ЦПК України заявник не виконав вимог, які ставляться до заяви при зверненні до суду, які унеможливлюють відкриття провадження по справі, а саме: заявником не зазначено коло заінтересованих осіб.

За приписами ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника та заінтересованих осіб з повідомленням учасників справи.

Разом з тим, із матеріалів заяви вбачається, що заявником не зазначено заінтересованих осіб, на права та обов`язки яких може вплинути можливе рішення суду. Таким чином, заявнику необхідно вказати заінтересованих осіб та на виконання вимог ст. 177 ЦПК України надати примірники заяви з доданими до неї матеріалами у відповідній кількості до учасників процесу.

Також заявником не надано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 43 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно вимоги ч. 1 ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Заявником не вказано про наявність обставин, що загрожували смертю фізичної особи, яка пропала безвісті; обставин, що дають підставу припустити її загибель від певного нещасного випадку; існування обставин, що дають підставу вважати, що особа може умисно ховатися: не бажає виплачувати аліменти або виконувати інші рішення суду тощо.

При цьому, заявник має мати особисту цивільну правову зацікавленість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити безвісно відсутньою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити безвісно відсутньою існують особисті або майнові правовідносини, матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків.

Відповідно до ст. 307 ЦПК України, суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме.

Одночасно суд вживає заходів через органи опіки та піклування щодо встановлення опіки над майном фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, якщо опіку над майном ще не встановлено.

Заявником не вказано, коли і ким були отриманні останні відомості про місце перебування відсутньої особи, не зазначено останнє місце роботи відсутньої особи, не наведені факти, що посвідчують неможливість встановлення місцеперебування такої особи, не вказані особи родичів чи співробітників, які можуть дати свідчення про місце перебування фізичної особи.

Вказані обставини разом з доказами на їх підтвердження, заявником не були наведені та надані.

Крім того, в заяві не зазначені організації, до яких необхідно робити запити за останнім місцем проживання відсутньої (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей, що перешкоджає здійснити суду належну підготовку до розгляду справи по суті, що передбачено ст. 307 ЦПК України.

За правилами ст. 175 ЦПК України заява повинна містити виклад обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги з зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину, перелік документів, що подаються до заяви.

Згідно ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості учасників справи із дотриманням вимог ст. 95, 175 ЦПК України.

Дані вимоги процесуального закону заявником дотримані не в повному обсязі, заявником не надано до суду копії заяв для заінтересованих осіб та належним чином засвідчені копії документів, що додаються до заяви для суду та учасників справиз дотриманням вимог ст. 95 ЦПК України.

У відповідності з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу або з підстав несплати судового збору, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись, статтями 95, 175, 177, 294, 306, 307 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання особи безвісно відсутньою залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків 5 (п`ять) днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.М. Луценко