Справа № 597/703/22
Провадження № 2/597/179/2022
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"09" серпня 2022 р. суддя Заліщицького районного суду Тернопільської області Шевчук В.М., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В:

До Заліщицького районного суду Тернопільської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Позовна заява надійшла до суду в електронному вигляді та містить зазначення про те, що документ було сформовано в системі «Електронний суд» 05.08.2022.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, приходжу до наступного висновку. Визначаючись щодо наявності підстав для відкриття провадження у справі, суд керується приписами ч.1 ст.185 ЦПК України, якими передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає вона вимогам, встановленим статтями 175, 177 ЦПК України.

Позовна заява подана з порушенням вимог ч.4 ст.177 ЦПК України, відповідно до якої, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати - встановлюються законом.

Згідно з ч.1,3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Вичерпний перелік підстав, за яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, визначений статтею 8 Закону України Про судовий збір, а саме, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України Про судовий збір визначено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За змістом підпункту 2 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою сплачується 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 4 зазначеного Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно зі ст.7 Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік прожитковий мінімум на одну працездатну особу станом на 1 січня 2022 року складає 2 481 грн.

Отже, сума судового збору за вимогу немайнового характеру, яка сплачується фізичною особою, у 2022 році становить 992 гривні 40 копійок.

З огляду на викладене, враховуючи, що на підтвердження складного матеріального становища позивачки ОСОБА_2 не надано належних та допустимих доказів та не сплачено судового збору у вищевказаному розмірі, для подальшого розгляду справи представнику позивачки ОСОБА_1 потрібно сплатити судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 992 гривні 40 копійок, або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч.1, 2,4, 5 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя до заяви про розірвання шлюбу додається свідоцтво про реєстрацію шлюбу.

Однак, всупереч вищевказаним вимогам, до позовної заяви представником позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_1 оригіналу свідоцтва про реєстрацію шлюбу не додано.

Відповідно до ч.1 ст.106 Сімейного кодексу України подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу.

Згідно з ч.2 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини.

За змістом п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», до позовної заяви про розірвання шлюбу додаються копії свідоцтв про народження дітей.

В порушення вищевказаної норми представником позивачки в позовній заяві не вказано про наявність чи відсутність у сторін спільних неповнолітніх дітей, зокрема, у разі наявності, чи досягла дитина однорічного віку та не додано копії свідоцтва про народження дитини.

Згідно з ч.1,4 ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

За змістом ч.5 ст.43 ЦПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.7 ст.43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що представником позивачки вказані вимоги не виконано, до позовної заяви не долучено та відповідно не надано суду доказів надсилання іншим учасникам справи її копій та копій документів.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175, 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

А, тому, вважаю, що так як позовна заява не відповідає вимогам, передбаченим ст.ст.175, 177 ЦПК України, її слід залишити без руху відповідно до ст.185 ЦПК України, надавши представнику позивачки ОСОБА_1 строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати представнику позивачки ОСОБА_1 строк п`ять днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині.

Роз`яснити представнику позивачки, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається представнику позивачки.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Валентина ШЕВЧУК