Справа № 621/4098/21
Провадження № 2/621/185/22
16 серпня 2022 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Вельможної І.В.,
за участю секретаря - Лацько А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві в заочному порядку цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,
21.12.2021 ПАТ "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської ТЕС звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, з урахуванням інфляційних нарахувань та 3% річних, у загальному розмірі 13 107 грн 42 к. та судового збору у розмірі 2 270 грн 00 к.
На обґрунтування позовної заяви зазначено, що відповідно до Статуту, Положення про Зміївську ТЕС, підприємство здійснює свою господарську діяльність, одним з видів якої є надання послуг з центрального опалення, водопостачання та водовідведення.
Відповідно до п. 1.2 та п. 1.3 "Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг" затвердженому наказом Державним комітетом України з питань житлово-комунального господарства № 60 від 25.04.2005 зазначено, що виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.
У період з листопада 2020 року по листопад 2021 року (включно) Зміївською ТЕС надавалися послуги з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води, централізованого водовідведення за особовим рахунком № НОМЕР_1 , на якому обліковується житлове приміщення, а саме: квартира АДРЕСА_1 , квартиронаймачем (власником) якої є ОСОБА_1 .
Оскільки відповідач не здійснював належним чином оплату наданих позивачем комунальних послуг, станом на 30.11.2021 у нього виникла заборгованість, враховуючи суму інфляційних нарахувань та 3% річних, у загальному розмірі 13 107 грн 42 к.
Враховуючи норми діючого законодавства споживачі зобов`язані оплачувати отримані ними житлово-комунальні послуг.
Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не виконав своїх зобов`язань, не погашав заборгованість Зміївська ТЕС звернулася до суду з даним позовом.
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 18.01.2022 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 25.02.2022.
25.02.2022 розгляд справи не здійснювався з підстав введення воєнного стану в Україні.
03.05.2022, 26.05.2022, 14.06.2022 та 18.07.2022 судові засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідача.
08.08.2022 судове засідання відкладено у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті.
15.08.2022 до канцелярії суду від представника позивача Срібної О. надійшла заява про зменшення позовних вимог відповідно до якої остання просить у зв`язку з добровільною сплатою відповідачем після подання до суду позову, суми основної заборгованості за житлово-комунальні послуги, стягнути з ОСОБА_1 3% річних, інфляційні витрати та суму сплаченого судового збору (а.с. 45-46).
16.08.2022 належним чином повідомлені учасники в судове засідання не з`явилися.
Представник позивача Срібна О.О. до канцелярії суду надала заяву, відповідно до якої просила здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, на задоволенні позову наполягала, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, рекомендованими листами, направленими на його останню відому адресу місця реєстрації судом, що зокрема підтверджується відомостями відстеження поштових відправлень відповідно до яких рекомендоване відправлення з повідомленням про виклик до суду отримано ОСОБА_1 особисто (а.с. 25), крім того відповідач повідомлявся шляхом публікації оголошень про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 29). Причини неявки суду ОСОБА_1 не повідомив, відзиву на позов не надавав, будь яких заяв чи клопотань з процесуальних питань, в тому числі й щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Згідно зі статтею 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, на підставі частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України).
Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого.
Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Під час судового розгляду встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Встановлено, що між сторонами виникли правовідносини з приводу надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення у житло - квартиру АДРЕСА_1 , на підставі особового рахунку № НОМЕР_2 відкритого на ім`я ОСОБА_1 .
Відповідно до Довідки № б/н наданої в.о. директором Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго"Шрамко В.Г., особовий рахунок № НОМЕР_1 відкритий на ім`я ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 14).
З наданих позивачем розрахунків платежів за житлово-комунальні послуги по особовому рахунку № НОМЕР_1 , вбачається, що станом 30.11.2021 сума заборгованості складає - 12 290 грн 17 к. за надання послуг з центрального опалення, холодного водопостачання та водовідведення; інфляційні нарахування - 615 грн 35 к.; 3% річних - 201 грн 90 к., а всього 12 107 грн 42 к. (а. с. 11-13).
Відповідно до копії квитанції про сплату за житлово-комунальні послуги від 29.12.2021, акту звірки, відповідачем 29.12.2021 було сплачено заборгованість за житлово-комунальні послуги на загальну суму 4 657 грн 60 к. (а.с. 31,32).
Поданою до суду представником позивача Срібною О. заявою про зменшення позовних вимог від 15.08.2022 підтверджено ту обставину, що заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 12 290 грн 17 к. погашена в повному обсязі відповідачем після подання позову до суду.
Відповідно до частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов`язки виникають з дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства. Підставами для виникнення цивільних прав і обов`язків, крім договору, можуть бути і інші юридичні факти (наприклад, фактичне надання житлово-комунальних послуг). Цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, органів державної влади або органів місцевого самоврядування.
Відповідно до частини 1 статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до пунктів 18, 20, 21 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 (далі - Правила) розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.
Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.
У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно із законодавством.
Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до статті 67 Житлового кодексу Української РСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Згідно статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов на допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Також, відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно розрахунків платежів за житлово-комунальні послуги по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 01 листопада 2020 по 30 листопада 2021 року Зміївською ТЕС ПАТ «Центренерго» нараховано ОСОБА_1 інфляційні втрати в розмірі 615 грн 35 к. та 3% річних в розмірі 201 грн 90 к. (а.с.13).
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Разом з тим, згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» №530-ІХ від 17 березня 2020 року, на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (Соvid-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11 березня 2020 року зі змінами «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу Соvid-19», з 12 березня 2020 року на всій території України запроваджено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України №1236 від 09 грудня 2020 року зі змінами, з 19 грудня 2020 р. до 31 серпня 2022 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", від 20 травня 2020 р. № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та від 22 липня 2020 р. № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".
Зважаючи на те, що на території України з 12 березня 2020 року було запроваджено карантин, на період дії якого Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (Соvid-19)» (№530-ІХ від 17 березня 2020 року) заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги, нарахування та стягнення судом 3% річних та інфляційних втрат, отже їх нарахування з 17 березня 2020 року на суму боргу за надані послуги, є помилковим та порушує норми чинного законодавства.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги в частині стягнення 3% річних за період з 01 листопада 2020 року по 30 листопада 2021 року та інфляційної складової за період з 17 березня 2020 по 31 грудня 2020 року, протягом якого штрафні санкції не нараховуються в силу імперативної вказівки закону, не підлягають задоволенню.
Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність у позивача правових підстав для здійснення нарахування відповідачу суми інфляційні нарахування - 615 грн 35 к.та 3% річних в період з 01 листопада 2020 по 30 листопада 2021 року.
Відтак, позовні вимоги задоволенню не підлягають
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Оскільки в задоволенні позову відмовлено, згідно частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.
Керуючись статтями 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 223, частиною 2 статті 247, 259, 263-265, 268, 280-289, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги- відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Зміївським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути ним подана протягом тридцяти днів з дня його складення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення складене - 16.08.2022.
Відповідач - ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .