У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

08 серпня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Куровська Наталія Юріївна про визначення частки померлого заповідача у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування,

встановив:

05.08.2022 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Стойка В.В. подав до суду вищевказаний позов, зазначивши відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Куровську Н.Ю., в якому просить: визначити, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 заповідача ОСОБА_5 у праві спільної сумісної власності на однокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1 становила ј її частину; визнати за позивачем право власності на ј частку квартири за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Частиною 3 ст. 175 ЦПК України регламентовано вимоги, які повинна містити позовна заява, зокрема 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Проте дана позовна заява не відповідає вищевказаним вимогам ст. 175 ЦПК України.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Пунктом 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у справах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду справи. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

У зв`язку з цим стороні позивача слід надати висновок про ринкову вартість вищевказаного майна на день звернення до суду, на підставі якого визначити ціну позову, вказавши таку у позовній заяві.

Окрім цього позивач, обґрунтовуючи заявлене, посилається на те, що померлому ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло належить квартира за адресою АДРЕСА_1 , співвласниками такої є дружина, син та донька покійного, однак останнє не підтверджено відповідними доказами, що свідчить про невідповідність заяви п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Така ж позиція зазначена в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» , згідно якої у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Окрім цього суд зауважує, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору. При цьому під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

За змістом ст. 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Зі змісту позову суд не вбачає, що право позивача наразі оспорюється та/або не визнається, зокрема дружиною та дітьми померлого, які вказані як відповідачі.

Також суд зауважує, що згідно з п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

Окрім цього суд звертає увагу сторони позивача на те, що вимога про визначення частки померлого у праві спільної власності на нерухоме майно не є належним способом захисту.

Так, відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України).

З урахуванням зазначеного, Верховний Суд у постанові від 16.06.2021 у справі № 570/997/19 зазначив, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про право особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України.

Вказане свідчить про невідповідність позову вимогам п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Окрему увагу суд звертає на те, що згідно з ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Позивач це особа, якій належить право вимоги.

Із заповіту ОСОБА_5 від 04.01.2022 вбачається, що такий на випадок своєї смерті заповів позивачу все майно, яке буде належати йому на день смерті.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (прим. часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою).

Статтею 1298 ЦК України регламентовано, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Суд констатує, що наразі не сплив строк у шість місяців з часу відкриття спадщини, а відтак позивач не має право на майно, належне померлому, на час смерті.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору із позовних заяв майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону ставка судового збору за подання заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В даній позовній заяві заявлені дві вимоги майнового характеру.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог загальною сумою всіх вимог.

В розглядуваному випадку стороною позивача у підтвердження сплати судового збору надано квитанцію про сплату такого в сумі 992, 40 грн.

При цьому за відсутності ціни позову суд позбавлений можливості встановити розмір судового збору, що підлягає сплаті стороною позивача за вимоги майнового характеру.

Статтею 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши стороні позивача строк для усунення недоліків шляхом приведення позовної заяви у відповідність з вищевикладеним.

З метою виправлення недоліків позивачеві необхідно визначити ціну позову, надавши підтвердження визначення дійсної вартості майна (наприклад, висновок суб`єкта оціночної діяльності, який має право на проведення будівельно-технічної, товарознавчої (автотоварознавчої) експертизи; сплатити судовий збір відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», виходячи з вказаної ціни позову, надавши відповідне підтвердження сплати судового збору в розмірах, визначених п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»; обґрунтувати право на звернення до суду в аспекті наявності наразі, до спливу строку на прийняття спадщини, у позивача права вимоги щодо майна, належного померлому; зазначити, яким чином право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, наразі порушується оспорюється та/або не визнається відповідачами; узгодити зміст позовних вимог з вимогами цивільного законодавства, зокрема щодо визначення частки померлого, який не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності; надати докази у підтвердження, що відповідачі є співвласниками квартири.

Керуючись ст.ст. 175-177, 185 ЦПК України ЦПК України, суд

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення частки померлого заповідача у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування залишити без руху.

Роз`яснити позивачу та його представнику необхідність усунення вказаних в мотивувальній частині ухвали недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали, шляхом подання позовної заяви, оформленої у відповідності до вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України та попередити, що в протилежному разі заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов