Справа № 161/5807/22 Головуючий у 1 інстанції: Пушкарчук В. П.
Провадження № 22-ц/802/679/22 Категорія: 114 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів - Бовчалюк З.А., Карпук А.К.,

секретар судового засідання - Ганжа М.І.,

з участю заявниці - ОСОБА_1 ,

її представника - ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи - ОСОБА_3 ,

його представника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису, за апеляційною скаргою заінтересованої особи ОСОБА_3 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 травня 2022 року,

В С Т А Н О В И В :

13 травня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеною заявою, яку мотивує тим, що вона з ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду від 28 квітня 2022 року. У шлюбі народилося двоє дітей - син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Починаючи з 24.04.2022 ОСОБА_3 почав систематично проявляти до неї безпідставну агресію, цькувати, погрожувати, психологічно тиснути, ображаючи нецензурно, унаслідок чого між ними почали виникати численні сварки, породжуючи щодо неї психологічне і фізичне домашнє насильство.

24.04.2022 близько 23 години у квартирі АДРЕСА_1 між ними виник конфлікт, у ході якого ОСОБА_3 вдарив її шваброю по правій руці, від удару утворилася відкрита рана, кров з якої була на ній і на гардинах. Потім він вдарив її по ногах. Також наказав синові тримати її за ноги. Вони обоє намагалися зв`язати її мотузками. Син накинув на обличчя одіяло, щоб вона не кричала. Катування тривало близько 5 годин.

Близько 4 год ранку ОСОБА_3 викликав поліцію. На її переконання це було зумовлено тим, щоб його не запідозрили у домашньому насильстві.

Разом із тим, поліція не намагалася з`ясувати будь-які обставини.

06.05.2022 ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знову побив її. Викликана нею поліція та написана 07.05.2022 її заява вирішення немає.

ОСОБА_3 не припиняє моральні знущання, погрожує забрати дітей, викрасти їх подалі від неї, позбавити її житла, речей.

У присутності дітей принижує її, називає психічно хворою, неврівноваженою, б`ється по ногах, завдає фізичного болю ляпасами, стусанами, штовханням.

Ураховуючи наведене, просила видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 на строк 3 місяці із забороною наближатися ближче ніж на 500 метрів до місця фактичного її проживання за адресою: АДРЕСА_1 та забороною вести із нею листування, телефонні переговори (в тому числі надсилати смс-повідомлення) або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 травня 2022 року заяву задоволено частково.

Видано обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 строком на 3 місяці, яким заборонено наближатися на відстань ближче 200 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та заборонено вести листування, телефонні переговори (у тому числі надсилати смс-повідомлення) із ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через 3-х осіб.

В апеляційній скарзі заінтересована особа ОСОБА_3 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи і порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення та ухвалити нове - про відмову у задоволенні заяви про видачу обмежувального припису.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 від імені заявниці ОСОБА_1 , посилаючись на безпідставність вимог апеляційної скарги та законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримали із наведених у ній підстав і просять її задовольнити.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу заперечили і просять залишити її без задоволення.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно частково задовольнити, а рішення суду скасувати з таких підстав.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив із наявності встановлених фактів систематичного вчинення фізичного та психологічного насильства ОСОБА_3 щодо ОСОБА_1 , що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а тому є підставними вимоги про видачу обмежувального припису. При цьому суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності заінтересованої особи, у зв`язку із належним його повідомленням.

Проте, до такого висновку суд дійшов передчасно, без повного з`ясування обставин справи та з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

ОСОБА_3 апеляційну скаргу обґрунтовує у тому числі і порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки справу розглянуто за його відсутності, його не було повідомлено належним чином про дату, час і місце засідання суду, а про розгляд справи він дізнався із рішення суду, надісланого йому ОСОБА_1 засобами телефонного зв`язку.

Частинами першою та другою статті 350-5 ЦПК України передбачено, що справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

Згідно з ч. 9 ст. 128 ЦПК України суд викликає або повідомляє свідка, експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, зокрема у справах про видачу обмежувального припису - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи (ч. 11 ст. 128 ЦПК України).

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) заявника та заінтересованої особи, їх місце проживання чи перебування, поштовий індекс, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти...

Із поданої заяви про видачу обмежувального припису вбачається, що у ній не зазначено номери засобів зв`язку ні заявниці, ні заінтересованої особи, хоча вони відомі заявниці і надавалися представнику при складанні заяви, про що вона ствердила в суді апеляційної інстанції.

Знаючи номер засобу зв`язку ОСОБА_3 , він не надавався суду першої інстанції і при неодноразовому відкладенні розгляду справи.

Зазначена обставина свідчить про зловживання стороною своїми процесуальними правами.

Також у матеріалах справи відсутні будь-які докази про надіслання ОСОБА_3 судом повідомлень засобами поштового зв`язку.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 у судові засідання, призначені на 16.05, 20.05, 27.05.2022 викликався до суду через розміщені оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с.24, 28, 37).

Ураховуючи наведені вище обставини, а саме те, що заявниці були відомі як засоби зв`язку, так і місцезнаходження заінтересованої особи, то апеляційний суд доходить висновку, що у даному випадку відсутні підстави, визначені частиною 11 статті 128 ЦПК України для повідомлення судом першої інстанції ОСОБА_3 про судові засідання через розміщені оголошення на сайті «Судова влада України», що являється неналежним повідомленням особи.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 згаданого Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Статями 4, 5 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК).

Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 28.04.2022 розірвано. У шлюбі народилося двоє дітей: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Між сторонами склалися неприязні стосунки.

Заявниця, зазначаючи у заяві про вчинення щодо неї ОСОБА_3 домашнього насильства у формі фізичного насильства жодних належних та допустимих доказів не надала.

По зазначеному нею факту від 24.04.2022 підтверджується наявність у ОСОБА_1 різаної рани правого передпліччя з частковим пошкодженням згинача кисті. Разом із тим, із довідки з травмпункту вбачається, що ОСОБА_1 повідомила, що порізалася вдома (а.с.32).

Лише при зверненні 05.05.2022 до хірурга медичного центру «Благомед» ОСОБА_1 зазначила, що рану завдав чоловік (а.с.6).

В суді апеляційної інстанції встановлено, що повторне звернення до хірурга здійснене за порадою представника заявниці і саме для виправлення причини наявності рани у зв`язку із підготовкою заяви до суду.

Ураховуючи відсутність будь-яких складених працівниками поліції документів після виклику їх на домашню адресу 24.04.2022, відсутність скарг заявниці на бездіяльність працівників поліції, суд критично відноситься до пояснень заявниці, що вона у травмпункті не хотіла говорити, що рану завдав ОСОБА_3 , оскільки мали б викликати працівників поліції, а вона бажала чим швидшого закінчення цього всього. Зазначені пояснення є непослідовними з урахуванням того, що працівники поліції уже викликалися і вони ж доставили її у травмпункт.

Таким чином, заявниця не довела завдання їй ОСОБА_3 фізичного насильства у зазначені нею в заяві дні.

Разом із тим, судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 24.04.2022 було вчинено психологічне насильство, яке виразилося у примушуванні ОСОБА_3 їх неповнолітнього сина обмежувати її волевиявлення шляхом накриття одіялом та сидінням на її ногах з метою ненадання можливості протягом тривалого часу їй вільно пересуватися, що спричинило емоційну невпевненість.

Зазначена обставина стверджується поясненнями самих сторін, показами свідка ОСОБА_7 та одним із відеозаписів, наданих ОСОБА_3 ..

У частині 2 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків.

Апеляційний суд доходить висновку, що заявниця не довела необхідності застосування такого заходу тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 як заборона вести із нею листування, телефонні переговори (в тому числі надсилати смс-повідомлення) або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

З урахуванням доведених обставин суд дійшов висновку про достатність застосування заходу тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 у вигляді заборони наближатися на відстань ближче 200 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ..

Відповідно до ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції щодо задоволення заяви зроблені без належного з`ясування дійсних обставин справи, дослідження та оцінки наданих сторонами доказів, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, то згідно зі статтею 376 ЦПК України це є підставою для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу заінтересованої особи ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 травня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на строк 3 (три) місяці та визначити наступний захід тимчасового обмеження його прав:

- заборонити наближатися на відстань ближче 200 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ..

У решті вимог заяви відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя

Судді