Справа №173/776/22
Провадження №2/173/519/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого: - судді Петрюк Т.М.

При секретареві Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження, в м. Верхньодніпровську цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк», представник позивача, адвокат Ременюк Тетяна Олександрівна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

20.06.2022 року до суду звернувся позивач АТ «Альфа-Банк», представник позивача, адвокат Ременюк Т.О., з позовом про стягнення заборгованості до відповідача ОСОБА_1

29.06.2022 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи.

29.06.2022 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників розгляду справи на 09.08.2022 року.

Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 110 381.04 грн., яка складається з наступного:

- 72 118. 35 грн., заборгованість за кредитом;

-15 122.77 грн., заборгованість за відсотками;

-23 139.92 грн., заборгованість за комісією.

Та понесені судові витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 28.10.2020 року між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 , було підписано оферту на укладення угоди про надання кредиту № 501273570 (далі Договір)

Відповідно до умов зазначеного договору позивач зобов`язувався надати відповідачеві кредит в сумі 75 000.00 грн.

Кінцевий термін повернення кредиту 28.10.2024 року.

Відповідно до умов Договору, відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки і на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього Графіком погашення кредиту.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит в сумі 75 000.00 грн.

В порушення умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 16.02.2022 року має прострочену заборгованість: 110 381.04 грн., яка складається з наступного:

- 72 118. 35 грн., заборгованість за кредитом;

- 15 122.77 грн., заборгованість за відсотками;

- 23 139.92 грн., заборгованість за комісією.

Дану суму позивач просить стягнути з відповідача, що й стало підставою звернення до суду.

Справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст.55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Судом встановлено, що 28.10.2020 року між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 ,. було підписано оферту на укладення у годи про надання кредиту № 501273570 (далі договір)

Відповідно до умов зазначеного договору позивач зобов`язувався надати відповідачеві кредит в сумі 75 000.00 грн.

Кінцевий термін повернення кредиту 28.10.2024 року, що підтверджується копією оферти ( договору) до доданими до неї документами.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України).

Частино 2 ст. 6 ЦК України, передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України - Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст.641 ЦК України - Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.

Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 642 ЦК України - Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.

Крім того положеннями ст. 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована.

Аналогічна позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 30 травня 2018 року по справі № 191/5077/16-ц (провадження 61-17422св18).

Як вбачається з наданих суду доказів відповідач, ОСОБА_1 , підписав оферту на укладення договору про надання кредиту № 501273570 від 28.10.2020 року.

Дана оферта містить істотні умови договору, а саме суму кредиту, строк його повернення, плату за користування кредитом. Крім того відповідачем підписані додатки до даної оферти. А саме: графік платежів та розрахунок вартості споживчого кредиту, паспорт споживчого кредиту.

Таким чином між сторонами був укладений кредитний договір у належній письмовій формі і відповідачем прийняті його умови.

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до умов Договору, відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки і на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього Графіком погашення кредиту.

Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит в сумі 75 000.00 грн., що підтверджується випискою по особовим рахункам відповідача.

В свою чергу відповідач взяті на себе зобов`язання за укладеним кредитним договором виконував неналежним чином в результаті чого станом на 16.02.2022 року відповідач має прострочену заборгованість: 110 381.04 грн., яка складається з наступного:

- 72 118. 35 грн., заборгованість за кредитом;

- 15 122.77 грн., заборгованість за відсотками;

- 23 139.92 грн., заборгованість за комісією, що підтверджується розрахунком заборгованості..

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самі сумі або речі, визначеними родовими ознаками, у такій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України - Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Доказів того, що відповідач виконав взяті на себе зобов`язання та сплатив заборгованість за укладеним кредитним договором суду не надано.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що належними та допустимими доказами знайшло своє підтвердження порушення прав позивача, яке виражається в неналежному виконанні відповідачем взятих на себе зобов`язань за укладеним кредитним договором, щодо повернення кредитних коштів. Відповідач належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача не надав. Тому у відповідності до обраного позивачем способу захисту порушених прав, суд приходить до висновку про наявність підстав для їх задоволення і стягнення з відповідача, ОСОБА_1 , на користь позивача заборгованості за укладеним кредитним договором, яка виникла станом на 16.02.2022 року в загальній сумі 110 381.04 грн., яка складається з наступного:

- 72 118. 35 грн., заборгованість за кредитом;

- 15 122.77 грн., заборгованість за відсотками;

- 23 139.92 грн., заборгованість за комісією, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з того, що судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме, в мінімальному розмірі 2 481.00 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263- 265, 268, 273, 293 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк», представник позивача, адвокат Ременюк Тетяна Олександрівна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Альфа Банк» ( , юридична адреса: 03150 м. Київ вул. Велика Васильківська,100) заборгованість за кредитним договором оферту на укладення угоди про надання кредиту № 501273570 від 28 жовтня 2020 року, яка виникла станом на 16.02.2022 року в загальній сумі 110 381. (сто десять тисяч триста вісімдесят одна) грн.., 04 коп., яка складається з наступного:

- 72 118. 35 грн., заборгованість за кредитом;

- 15 122.77 грн., заборгованість за відсотками;

- 23 139.92 грн., заборгованість за комісією, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Альфа Банк» ( , юридична адреса: 03150 м. Київ вул. Велика Васильківська,100) - 2 481.00 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. на відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги , відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 09.08.2022 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 11.08.2022 року

Дата набрання законної сили: 09.09.2022 року