"08" серпня 2022 р. Справа № 363/1233/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 серпня 2022 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лукач О.П.,

за участю секретаря Несин Н.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у залі суду в місті Вишгороді у підготовчому судовому засіданні з розгляду цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: Служба у справах дітей Димерської селищної ради, Служба у справах дітей Іванківської селищної ради про відібрання дитини і повернення її матері, заяву представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Вишгородського районного суду Київської області, на стадії підготовчого провадження, перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: Служба у справах дітей Димерської селищної ради, Служба у справах дітей Іванківської селищної ради про відібрання дитини і повернення її матері.

У підготовчому судовому засіданні 8 серпня 2022 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Коваленко Я.О. звернувся із клопотанням про зупинення провадження у справі №363/1233/22 на підставі пункту шостого частини першої статті 251 ЦПК України, зазначаючи, що на розгляді у Вишгородському районному суді Київської області перебуває цивільна справа №3634769/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особи: Служба у справах дітей Димерської селищної ради, Служба у справах дітей Іванківської селищної ради, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Вважає, що розпорядження Вишгородської РДА Київської області від 2 грудня 2020 року №618, яке стало підставою для звернення до суду ОСОБА_4 з позовом про відібрання дитини не набуло чинності, оскільки не визнається відповідачем ОСОБА_2 , який звернувся до суду із позовом про визначення місця проживання дитини, провадження у справі №363/1233/22 необхідно зупинити до прийняття рішення у справі №363/4769/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особи: Служба у справах дітей Димерської селищної ради, Служба у справах дітей Іванківської селищної ради, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Відповідач ОСОБА_2 підтримав клопотання, та просив задовольнити.

Представник позивача заперечувала проти задоволення вказаного клопотання.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового провадження, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до положень пункту шостого частини першої статті251 Цивільного процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатись на об`єктивну неможливість розгляду справи і у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Вищевказана норма передбачає зупинення судом провадження у справі у разі неможливості її розгляду до вирішення іншої справи у взаємопов`язаному спорі, що розглядається іншим судом.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Згідно пункту п`ятого частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом шостим частини першої статті 251 цього Кодексу, до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Пленум Верховного Суду України в абзаці 4 пункту 33 своєї постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2 зазначив, що, визначаючи наявність передбачених цивільним процесуальним законодавством підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від

01 лютого 2017 року у справі № 1957цс16, визнаючи наявність підстав, передбачених

статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Отже, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Предметом спору у справі №363/1233/22 є відібрання дитини і повернення її матері. При цьому, підставою зазначеної позовної заяви є саме розпорядження Вишгородської РДА Київської області від 2 грудня 2020 року №618. Тоді як предметом спору справи №363/4769/20 є визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, а не оскарження вказаного розпорядження.

Суд наголошує, що Конституція України встановлює конституційний принцип обов`язковості судового рішення. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Разом з тим, аналізуючи матеріали справи, суд дійшов до переконання, про відсутність обставин, які б давали підстави для висновку про те, що наявність спору про визначення місця проживання дитини, виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно вирішити спір про відібрання дитини з урахуванням заявлених підстав позову.

Відтак, з огляду на предмети позовів у вказаних цивільних справах, суд не вбачає існування обставин об`єктивної неможливості розгляду цивільної справи №363/1233/22 до ухвалення рішення по справі № 363/4769/20.

Керуючись статтями 252, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 9 серпня 2022 року.

Суддя О.П. Лукач