Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Шереметьєвої Л.А., за участю секретаря - Фареник А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Діани Гагіківни, третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Жованик Юлія Андріївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить визнати таким, що не підлягає виконанню, Виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. 11 січня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 209.

Посилається в позові на те, що 11 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. за зверненням ТОВ «Росвен Інвест Україна» було вчинено Виконавчий напис № 209, яким з нього звернено стягнення за кредитним договором №0 від 16 листопада 2007 року, укладеним з АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договорів відступлення прав вимог за кредитним договором № 991/К від 16 листопада 2018 року, є ТОВ «Росвен Інвест Україна».

10 березня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Жованик Ю.А. було відкрито виконавче провадження № 64779586 та винесено постанови про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про арешт нерухомого та рухомого майна боржника.

Про вчинення Виконавчого напису йому стало відомо в травні 2021 року, коли на його кошти на рахунку банку було накладено арешт.

Вважає, що приватним нотаріусом при вчиненні Виконавчого напису не було дотримано порядку його вчинення, а також не було перевірено безспірність вимог ТОВ «Росвен Інвест Україна».

Крім цього, зазначає, що кредитний договір №0 від 16 листопада 2007 року нотаріально в його присутності не посвідчувався.

Не погоджується з сумою заборгованості.

Стверджує, що нотаріусом не враховано, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років.

Наголошує на тому, що не отримував листів про наявність заборгованості та намір ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернутися до нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису для її подальшого стягнення.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 06 серпня 2021 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 12 серпня 2021 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачам та третій особі копію позовної заяви з додатками.

Відповідачам був наданий строк для надання відзиву, а третій особі - для надання письмових пояснень щодо позову.

09 вересня 2021 року до суду надійшли письмові пояснення представника відповідача-1, які суд приймає, як відзив.

Вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Посилається на те, що 16 листопада 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є АТ «ДЕЛЬТА БАНК») та позивачем було укладено Договір про надання споживчого кредиту на заставу майна №0.

19 листопада 2018 року між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір № 991/К про відступлення прав вимоги, відповідно до якого АТ «ДЕЛЬТА БАНК» відступило ТОВ «Росвен Інвест Україна», а ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло право вимоги заборгованості за кредитним договором № від 16 листопада 2007 року, укладеним між АТ «УКРСИББАНК» та позивачем.

Зазначає, що пропущення позовної давності допускається та визнається таким, що має достатню правову підставу. Пропущення позовної давності не породжує права боржника вимагати припинення зобов`язання в односторонньому порядку, якщо таке його право не встановлено договором або законом окремо.

Наголошує на тому, що про те, що сума заборгованості не є безспірною позивач повинен довести в судовому порядку при оскарженні виконавчого напису нотаріуса.

Зважаючи на те, що позивачем порушено умови взятого на себе зобов`язання щодо повернення кредиту, доказів щодо повернення боргу після цього (повністю чи частково) позивачем не надано, а саме невиконання боржником своїх зобов`язань призвело до звернення до приватного нотаріуса для захисту своїх прав шляхом вчинення виконавчого напису.

Також зазначає, що вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою.

Таким чином, вважає, що виконавчий напис було вчинено в межах строків.

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні позовної заяви просить відмовити у повному обсязі.

На день ухвалення рішення відповідач-2 своїм правом не скористалася, відзив на позов не подала.

Третя особа пояснень на позов також не подала.

З урахуванням цього суд вважає за необхідне розглядати справу за наявними в ній доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 11 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. був вчинений Виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 209, про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором № 0 від 16 листопада 2007 року, укладеним з АКІБ «УкрСиббанк», у розмірі 692 951, 02 гр.

Стягнення заборгованості проводиться за період з 17 листопада 2018 року до 19 листопада 2020 року.

Зі змісту Виконавчого напису вбачається, що відповідно до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року право вимоги за кредитним договором № 0 від 16 листопада 2007 року перейшло до АТ «Дельта Банк».

16 листопада 2018 року між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір № 991/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого АТ «ДЕЛЬТА БАНК» відступило ТОВ «Росвен Інвест Україна», а ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло право вимоги заборгованості за кредитним договором № від 16 листопада 2007 року, укладеним між АТ «УКРСИББАНК» та позивачем.

10 березня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Жованик Ю.А. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження № 64779586, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди, про арешт майна боржника.

26 липня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Жованик Ю.А. винесено постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 64779586.

/ а.с. 23, 26 - 31, 48 - 50 /

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно зі ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року.

Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку.

Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 до Переліку, визнано незаконними та нечинними.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року рішення суду залишено без змін.

Згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року "Про судове рішення в адміністративній справі" визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Таким чином, застосуванню при вирішенні спору підлягає постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 від 29 червня 1999 року / в редакції постанови КМУ від 29 листопада 2001 року /.

Пунктом 1 зазначеного Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченої угоди;

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 "Вчинення виконавчих написів" розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.

Таким чином, після скасування внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 до Переліку змін виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідач, подавши до суду відзив, обмежившись у нього лише запереченнями на викладені позивачем обставини, приведені в позові обставини не спростував, відповідність поданих документів нотаріусу для вчинення Виконавчого напису вище приведеному Порядку, не довів.

Крім того, відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року по справі № 310/9293/15, яка має враховуватися судом у порядку виконання судом вимог ч.4 ст.263 ЦПК України.

На думку Верховного суду в постанові № 750/1627/18/ провадження № 61-43895 св 18/ від 06 червня 2019 року, розрахунок заборгованості, зроблений стягувачем, з урахуванням положень Переліку документів, не може вважатись доказом на підтвердження безспірності заборгованості боржника.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису.

В той же час законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості.

Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року по справі № 6-887цс17.

Крім того, з Виконавчого напису вбачається, що заборгованість у позивача виникла за укладеним кредитним договором з АКІБ`УкрСиббанк» 16 листопада 2007 року, тобто 15 років тому.

За змістом Виконавчого напису заборгованість стягується за період з 17 листопада 2018 року до 19 листопада 2020 року.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 916/3006/17, загальний строк для звернення стягувача до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису становить не більше трьох років з дня виникнення у стягувача права вимоги до боржника незалежно від суб`єктного складу сторін у правовідносинах.

Подавши відзив, відповідач самого кредитного договору до суду не надав, як і не зазначив строки його дії.

Таким чином, суд вважає, що оспорюваний Виконавчий напис вчинено поза межами строків позовної давності.

При вирішенні спору суд також враховує наступне.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з цих обставин, одного з основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності, спірності заборгованості позивача перед товариством, не спростованої відповідачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви з позовною вимогою немайнового характеру, яка подана фізичною особою, розмір судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 908, 00 гр.

Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908, 00 гр.

Керуючись ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 1, 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, ст. ст. 2, 4, 5, 11, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати Виконавчий напис № 209 від 11 січня 2021 року, вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Діаною Гагіківною, про звернення стягнення за кредитним договором від 16 листопада 2007 року, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» / адреса: 03124, м. Київ, бул. Вацлава Гавела, буд. 6, / на користь ОСОБА_1 / адреса: АДРЕСА_1 , ІН: НОМЕР_1 / 908, 00 гр. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л.А. Шереметьєва