КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/7152/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2022 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Моторіній В.А.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві Дзядевич Лариси Вікторівни на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 08 лютого 2022 року постановлену суддею Коробенко С.В. у цивільній справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів,

У С Т А Н О В И Л А :

У травні 2020 року позивач Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просив про стягнути безпідставно набуті кошти в розмірі 198058 грн 33 коп. та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

За результатами перевірки матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 було встановлено, що йому було призначено пенсію із розрахунку 85% сум грошового забезпечення в розмірі 5739,51 грн (6752,36 грн х 85%). Разом з тим, згідно з поданням про призначення пенсії страховий стаж відповідача на день звільнення служби становив 30 років 00 місяців 28 днів (в тому числі календарна вислуга років складає 18 років 05 місяців 26 днів), що дає право на обчислення пенсії за вислугу років відповідно до п. «б» ст. 12 Закону.

Після приведення матеріалів пенсійної справи у відповідність до норм чинного законодавства ОСОБА_1 розраховано вірний розмір пенсії. Після проведеного перерахунку було встановлено та розраховано суму пенсії, виплачену відповідачу понад розмір, визначений законодавством, і ця сума склала 198058,33 гривень за період з 31.12.2008 по 31.12.2015.

Також позивач вказує, що з метою досудового врегулювання спору, ОСОБА_1 був направлений лист від 08 серпня 2018 року №55911/04, яким було запропоновано сплатити суму боргу в добровільному порядку, проте даний лист був ним проігнорований.

За таких обставин просив стягнути з ОСОБА_1 безпідставно отримані ним кошти з посиланням на ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 08 лютого 2022 року в задоволені позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, 14.04.2022 року начальник Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві Дзядевич Л.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, мотивуючи тим, суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог, зокрема вказує, що у відповідача не було правових підстав для отримання коштів від позивача.

Сторони в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причину неявки суду не повідомили.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з`явились.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходів з відсутності встановлення факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів, які є пенсійною виплатою, а також недоведеністю наявності рахункової помилки.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України від 28 січня 2009 року ОСОБА_1 призначено виплату пенсії за вислугу років, яка становила 30 років у розмірі 85% грошового забезпечення.

16 травня 2018 року відповідачу було проведено перерахунок пенсії з 1 червня 2018 року у зв`язку із уточненням даних пенсійної справи щодо вислуги років в Радянській армії та встановлено її на рівні 55% грошового забезпечення. На підставі складеного перерахунку позивачем встановлено факт переплати ОСОБА_1 пенсії з 1 грудня 2008 року по 31 грудня 2015 року на загальну суму в розмірі 198 058,33 гривень.

Положеннями статей 1212, 1215 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Частиною 1 статті 1215 ЦК України зазначається, що не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються.

Згідно з частиною першою статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Отже, повернення надмірно сплачених сум пенсій відбувається лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через його зловживання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було доведено факту недобросовісного набуття відповідачем коштів, а також не надано належних доказів для встановлення наявністі рахункової помилки зі сторони позивача.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 02.07.2014 року у справі № 6-91цс14, до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

З огляду на недоведеність позивачем факту недобросовісного набуття ОСОБА_1 отриманих коштів у розмірі 198058 грн 33 коп., які є пенсійною виплатою, призначеною йому управлінням Пенсійного фонду України, та наявності рахункової помилки, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 08 лютого 2022 року без змін.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 червня 2022 року відстрочено Головному управлінню Пенсійного фонду України в місті Києві сплату судового збору у розмірі 4456,35 грн. за подання апеляційної скарги на оскаржуване рішення до ухвалення судового рішення.

Оскільки апеляційний суд прийшов до висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, то з Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві слід стягнути судовий збір у розмірі 4456,35 грн на користь держави.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві Дзядевич Лариси Вікторівни залишити без задоволення.

Заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 08 лютого 2022 року залишити без змін.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві судовий збір у розмірі 4456,35 грн на користь держави.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів здня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 08 серпня 2022 року.

Суддя - доповідач:

Судді: