Номер провадження 2/754/2400/22
РІШЕННЯ

Іменем України

04 серпня 2022 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Сенюти В.О.,

за участю секретаря: Сінєльнікової С.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шамрай Лариса Іванівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача КМР, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шамрай Л.І. про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . 20.03.2016 року ОСОБА_2 здійснив розпорядження, шляхом складання заповіту на ім`я ОСОБА_1 , яка є онукою заповідача. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина за заповітом на майно померлого - квартира АДРЕСА_1 . Одразу позивачка не подала заяву про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк, через емоційне переживання смерті близької людини. Розуміючи, що строк на звернення із заявою спливає 11.09.2021 року, позивачка у вересні вирішила звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Але, через свою хворобу та введений карантин не змогла цього зробити вчасно. В подальшому, звернувшись до державного нотаріуса, останній усно відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. На підставі викладеного, позивачка просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном 2 місяці.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 24.12.2021 року було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання по вказаній справі.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 15.02.2022 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачка та представник позивачки подали на адресу Деснянського районного суду м. Києва заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовну заяву підтримують з викладених підстав.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить ухвалити рішення на підставі поданих доказів згідно чинного законодавства та проводити розгляд справи у відсутність представника Київської міської ради.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шамрай Л.І. направила на адресу суду копію спадкової справи після померлого ОСОБА_2 . В судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином.

Суд, дослідивши матеріали спадкової справи померлого ОСОБА_2 , дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, прийшов таких висновків.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судом встановлено, що 12.03.2016 року ОСОБА_2 зробив розпорядження відповідно до якого все майно де б воно не було, та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати на день смерті та на що матиме право за законом заповідає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).

Відповідно до копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 12.03.2016 року, заповіт було посвідчено 14 Київською державною нотаріальною конторою № 3-264, номер в спадковому реєстрі № 58696245 (а.с.7)

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зроблено актовий запис № 5825.

08.12.2021 року ОСОБА_1 приватним нотаріусом Шамрай Л.І. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки пропущено встановлений законом 6-ти місячний термін для прийняття спадщини (а.с.8).

Спадкова справа № 10/2021, була заведена 08.12.2021 року, про що свідчить витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 67686209 (а.с.10).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, згідно ст. 1269 ЦК України.

При цьому, такі дії повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк.

Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, який пропущено з поважних причин, і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Наведені положення у повній мірі відповідають Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 06.02.2013 року в справі № 6-167цс12.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається із положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позивачка пояснює поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини своєю хворобою, про що було надано медичну документацію та карантинними заходами, які встановлені відповідно до Постанови КМУ від 09.12.2020 року № 1236.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивачка пропустила строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, а позов обґрунтований, підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 76-81, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 335, 344 ЦПК України, ст. ст. 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шамрай Лариса Іванівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк два місяця для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом до майна померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Київська міська рада - , м. Київ, вул.. Хрещатик, 36.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шамрай Лариса Іванівна - АДРЕСА_3.

Суддя: В.О.Сенюта