Провадження №2/748/34/22
Єдиний унікальний № 748/2271/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" серпня 2022 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Олещенко В.І.,

за участю секретаря судового засідання Вадюхіної О.Г.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника третьої особи Служби у справах дітей

Михайло-Коцюбинської селищної ради Лугини Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, Дашівська селищна рада Гайсинського району Вінницької області, про визначення місця проживання дітей з матір`ю,

В С Т А Н О В И В:

09 вересня 2021 року, згідно поштового конверта, представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 , в якому просить визначити місце проживання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнути судові витрати з відповідача на користь позивача, а саме судового збору в сумі 908 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн.

В обгрунтування позову зазначено, що 5 грудня 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають двох синів - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Всі разом проживали родиною за адресою: АДРЕСА_2 . Внаслідок постійних сварок з відповідачем позивачка ОСОБА_1 вимушена була переїхати до АДРЕСА_1 . З 1 березня 2021 року діти проживають разом з батьком окремо від позивачки. На підставі рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 18 травня 2021 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано. Згоди щодо місця проживання дітей сторонами не досягнуто, відповідачем чиняться перешкоди у спілкуванні з дітьми, тому позивачка була вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 14 вересня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

До підготовчого засідання відзив на позов не надходив.

Ухвалою суду від 22 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

10 грудня 2021 року суд за результатами розгляду даної справи вийшов до нарадчої кімнати для прийняття рішення та оскільки під час вирішення справи в нарадчій кімнаті у суду виникла потреба у додатковому з"ясуванні обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність поновлення судового розгляду. 10 грудня 2021 року ухвалою суду поновлено судовий розгляд вищезазначеної цивільної справи.

Позивачка та її представник у судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

При цьому позивчка пояснила, що після розірвання шлюбу з відповідачем вона мешкає у Вінницькій області. Мешкає там вона з березня 2021 року, влаштувалася на роботу. Діти залишилися жити з відповідачем, бо їм треба було закінчити навчальний рік в Дніпровській гімназії. Діти не бажають переїхати до неї, бо вони народилися в с.Дніпровське, там їм годять, зокрема бабуся (мати відповідача), але вона бажає, щоб діти жили з нею. Діти не бажають з нею розмовляти по телефону, бо на них чинить вплив батько. До синів вона не приїздила, оскільки їй ніде ночувати. Приїздила один раз у травні 2021 року, коли її запросили з Органу опіки та піклування. Тоді вона ночувала у відповідача з дітьми.

Крім того, позивачка зазначила, що старший син нехай залишається з батьком, бо він від народження був татовим, а просить визначити місце проживання з нею їй хочби молодшого сина.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що під час шлюбу з позивачкою остання періодично їздила до своєї матері у Вінницьку область і по довгу там перебувала. Діти не любили туди їздити. Після розлучення з дружиною сини не бажають їхати жити до матері і він не чинить на них ніякого тиску. Це їх рішення. На телефонні дзвінки матері діти також самі не бажають відповідати. Діти мешкають з ним та часто ходять до бабусі з дідусем, які проживають через дві хати від них. Він бажає щоб хлопці проживали з ним, разом з тим, якщо б вони захотіли поїхати до матері, то він не чинив би перешкоди.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Михайло-Коцюбинської селищної ради у судовому засіданні віднесла врішення спору на розсуд суду.

Третя особа Дашівська селищна рада в судове засідання явку свого представника не забезпечила, надавши заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи та їх представників, вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги сторін, дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.160, ч.1 ст.161 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 5 грудня 2009 року, котрий рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 18 травня 2021 року було розірвано. (а.с.13-14)

У шлюбі сторін народилися сини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с.10,11)

Згідно довідок виконкому Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 1 квітня 2021 року № 390 та № 389 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 31 березня 2021 року, зареєстровані та фактично проживають: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 15,16).

Згідно довідки виконавчого комітету Дашівської селищної ради від 22.03.2021 року № 105 ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 і проживає за даною адресою з 3 березня 2021 року та потеперішній час. (а.с. 17)

З довідки, виданої Комунальним закладом "Дніпровська гімназія" Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівської області від 12 травня 2021 року № 116, вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно навчаються відповідно у 6 та 2 класах комунального закладу "Дніпровська гімназія" Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівської області.

Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 16 червня 2021 року № 213, щодо визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , орган опіки та піклування Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області вважає за доцільне проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю, ОСОБА_1 .

Органом опіки та піклування встановлено наступне.

Діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчаються відповідно у 6 та 2 класах КЗ «Дніпровська гімназія» Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області.

Мати дітей, ОСОБА_1 , з 01 березня 2021 року з сім`єю не проживає, виїхала до Вінницької області. Батько дітей, ОСОБА_3 з 01 березня 2021 року вихованням дітей та контролем за навчанням займається самостійно.

ОСОБА_3 згідно характеристики та довідки про доходи працює вчителем фізкультури у Дніпровській гімназії.

Згідно з характеристикою, виданою Дніпровською гімназією, ОСОБА_3 зарекомендував себе з позитивної сторони. Громадського порядку не порушує. За характером урівноважений, стриманий, ввічливий громадянин. Сім`я характеризується позитивно,

За інформацією ЦНСП було проведено оцінку потреб родини ОСОБА_3 . Під час зустрічі було з`ясовано, що діти виявляють бажання проживати з батьком. Діти забезпечені усім необхідним. Батько виконує свої батьківські обов`язки у повному обсязі та не заперечує на зустрічах дітей з матір`ю на вихідних та під час канікул.

З березня 2021 року діти проживають разом з батьком окремо від матері.

Внаслідок постійних сварок зі своїм чоловіком ОСОБА_3 мати ОСОБА_1 вимушена була переїхати до Вінницької області.

24 травня 2021 року комісійно було здійснено виїзд в родину ОСОБА_3 з метою обстеження житлово-побутових умов проживання дітей. Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов, умови проживання задовольняють і відповідають потребам дітей.

При спілкуванні спеціаліста Служби з дітьми, вони повідомили, що хочуть проживати зі своїм батьком.

Згідно з характеристикою, виданою Дніпровської гімназією Михайло-Коцюбинської селищної ради, ОСОБА_4 навчається в гімназії з 2015 року з першого класу. Зарекомендував себе з позитивної сторони, як старанний, дисциплінований, працьовитий та уважний учень. Навчається на достатньому та високому рівнях. Має розвинену пам`ять, добре запам`ятовує навчальний матеріал. Перевагу надає вивченню природничих дисциплін. На уроках уважний, вміє зосередитися на головному, завжди виконує домашні завдання. Бере участь у класних виховних заходах. Відвідує гуртки «Виразне читання», «Чарівні візерунки» (трудове навчання). Доручену йому справу виконує добросовісно і своєчасно, добре справляється зі своїми обов`язками. Фізичний розвиток нормальний. Має звичку до трудової діяльності. Скромний, товариський, урівноважений, спокійний. Ввічливий у поводженні з товаришами, вчителями та старшими. На даний момент проживає з батьком та молодшим братом. Батько приділяє належну увагу навчанню та вихованню сина, створені необхідні житлово-побутові умови для нормального розвитку дитини.

Згідно з характеристикою, виданою Дніпровською гімназією, ОСОБА_5 навчається в гімназії з 2019 року. За час навчання виявляє достатній рівень знань. Програмовий матеріал засвоює на належному рівні. Швидкість сприйняття учбового матеріалу достатня. Мовлення чітке. Добре розвинена пам`ять, уява. Домашні завдання виконує завжди. Дуже дисциплінований. Не порушує норм та правил поведінки. Хлопчик має позитивне ставлення до трудової діяльності і завжди відповідально ставляться до виконання навчально-трудових завдань. Бере участь у житті класу. Загальне ставлення до школи, навчання, трудової діяльності позитивне. ОСОБА_6 спокійний, урівноважений. В класі має друзів. Однокласники до нього ставляться дружелюбно, з повагою. ОСОБА_7 не вступає в конфлікт із вчителями та однокласниками. На даний момент проживає з батьком та старшим братом. Батько хлопчика відповідально ставиться до виховання, навчання дитини. Вдома створені всі необхідні житлово-побутові умови для нормального розвитку дитини. Одягнена дитина охайно, відповідно до сезону. Батько підтримує постійний зв`язок зі школою та класним керівником, прислухається до його порад.

Згідно з характеристикою, виданою Дашівською селищною радою Гайсинського району Вінницької області, ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 . За час проживання в с. Городок ОСОБА_1 зарекомендувала себе з позитивної сторони. Має багато друзів, хороша матір. З повагою ставиться до старших людей. Користується повагою та авторитетом серед жителів села, займає активну громадську позицію. Завжди готова прийти на допомогу людям. Скарг та заяв на ОСОБА_8 та її сім`ю не надходило.

ОСОБА_1 з 6 травня 2021 року працює продавцем в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_7» ФОП ОСОБА_9 . За даний час зарекомендувала себе як відповідальний працівник. Професійно виконує свої обов`язки. Привітно ставиться до покупців. В дружніх стосунках з іншим персоналом магазину. Завжди пунктуальна. Має бажання та потенціал навчатися новому та вдосконалювати навички і вміння. Довідку про доходи матір не надала так як тільки працевлаштувалась.

Згідно акту обстеження житлово-побутових ОСОБА_1 від 28 травня 2021 року, умови проживання відповідають потребам дітей.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

За змістом принципів 2, 4, 6, 7 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності. При ухваленні з цією метою законів основною метою має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. Дитина має користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток. Дитина повинна мати право на належні харчування, житло, відпочинок і медичне обслуговування. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за її освіту і навчання; насамперед таку відповідальність несуть її батьки. Дитині має бути забезпечена повна можливість відпочинку та ігор, спрямованих на цілі освіти; суспільство та органи публічної влади повинні докладати зусиль для сприяння реалізації зазначеного права.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст.7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

За ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання.

У судовому засіданні була заслухана думка дітей щодо місця їх проживання і обидва хлопчики категорично бажають жити з батьком.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зазначив, що він не бажає жити з мамою і навіть спілкуватися з нею по телефону, бо вона його не любить. Мати більше любить молодшого брата, бо саме його вмовляла поїхати з нею у березні 2021 року, а його не вмовляла. Тато дозволяє їхати до матері, але він не бажає. За весь час з березня 2021 року мати приїздила до них один раз, коли приходила комісія.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зазначив, що хоче жити з татом, мама його не любить, тато все купує, а мама нічого не купує. Тато не забороняє спілкуватися з мамою та їхати до неї, але він не хоче жити з мамою. З тих пір, як мама поїхала, він бачив її один раз, коли приходила комісія.

Як зазначили діти у судовому засіданні, у них один з одним товариські відносини. У кожного з них є свій мобільний телефон. Тато не забороняє їхати до мами та спілкуатися з нею по телефону.

Оцінивши в сукупності докази та заслухавши думку дітей, судом встановлено, що діти сторін залишилися мешкати з татом після того, як мама поїхала (з березня 2021 року). У тата їм створені належні умови для проживання та розвитку.

Як було зазначено у судовому засіданні відповідачем, що не заперечувалося позивачкою, мама дітей після розлучення не забрала синів із собою. Поки справа розглядалася судом, а це майже рік, вона до дітей не навідувалася, навіть коли приїздила 10 грудня 2021 року у судове засідання.

Як зазначила у судовому засіданні представник третьої особи Служби у справах дітей Михайло-Коцюбинської селищної ради Лугина Н.О., у травні 2021 року, коли комісія приїздила за місцем проживання відповідача, то приїздила до села і позивачка. Комісія склала акт обстеження житлово-побутових умов проживання дітей з батьком, та після спілкування з дітьми було видно, що вони татові і бажали жити з татом. Тому позивачці було запропоновано залишитись на деякий час в селі Дніпровське щоб зблизитись з дітьми. Вони навіть пропонували їй працевлаштуватися. Але позивачка відмовилася та поїхала у Вінницьку область.

У судовому засіданні позивачка зазначала, що старший син ОСОБА_10 завжди був татовим, тому вона просить визначити з нею місце проживання хочаб меншого сина, на що відповідач був категорично проти, оскільки діти зростають дружньо між собою, старший син іноді допомагає молодшому по навчанню, вони товаришують, тому їх не можливо роз"єднувати.

Така позиція відповідача, на думку суду, відповідає інтересам дітей і свідчить про недоцільність визначення місця проживання дітей за різними адресами мами та тата.

У висновку щодо визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , орган опіки та піклування Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області зазначив про доцільність проживання дітей з матір`ю.

Разом з тим, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. (ч.6 ст.19 СК України)

Так, з висновку вбачається, що діти зареєстровані з батьком, діти забезпечені усім необхідним. Батько виконує свої батьківські обов`язки у повному обсязі та не заперечує на зустрічах дітей з матір`ю на вихідних та під час канікул. Діти добре навчаються та доглянуті.

При вирішенні позову суд враховує, що діти народилися та зростають в будинку батька, поряд мешкають бабуся та дідусь, дітям створені всі необхідні умови для їх розвитку і діти бажають жити з татом. Маму діти майже не бачили з березня 2021 року.

Доказів того, що відповідач якимось чином впливає на дітей та чинить перешкоди у їх спілкуванні з матір"ю суду не надано. Навпаки, хлопчики у судовому засіданні зазначили, що тато не забороняє їм спілкуватися з мамою, чи приїздити до неї.

У судовому засіданні представник третьої особи Служби у справах дітей Михайло-Коцюбинської селищної ради не могла пояснити, чому Орган опіки та піклування вирішив визначити місце проживання дітей саме з позивачкою, та віднесла вирішення спору на розсуд суду.

Тлумачення ч.1 ст.161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

У цій справі матеріально-побутове забезпечення обох батьків, їх ставлення до дітей, позитивні характеристики дають підстави для твердження, що кожний із батьків здатний створити умови для розвитку та виховання дітей.

Разом з тим, безперервне проживання дітей з батьком в оточенні інших рідних для них людей в цьому випадку забезпечує їх розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Як неодноразово зазначав у своїй практиці Верховний Суд, рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

При вирішенні таких спорів доцільно та правильно керуватися виключно інтересами дитини, а судам передусім потрібно впевнитися, що саме той з батьків, на чию користь буде прийнято рішення, створить для дитини належні умови для її морального, духовного та фізичного розвитку.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що у даному випадку і на даний час в інтересах дітей залишатися жити з батьком і роз"єднувати хлопчиків, як про те зазначала у судовому засіданні позивачка, суд вважає недоцільним.

Доказів того, що у відповідача є захворювання, які б вплинули на вирішення спору, на що звертала увагу позивачка, суду не надано.

Водночас матір дітей, яка безсумнівно відіграє важливу роль у житті дітей, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дітей, стан їх розвитку, незалежно від того з ким діти будуть проживати.

Враховуючи наведене, суд не знаходить підстав для визначення місця проживання дітей з матір`ю та задоаолення позовних вимог.

Керуючись ст.12, 13, 141, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, Дашівська селищна рада Гайсинського району Вінницької області, про визначення місця проживання дітей з матір`ю- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо повне рішення не було вручено в день його проголошення учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 10 серпня 2022 року.

Суддя В.І. Олещенко