печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2022 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Литвинової І. В.,

при секретарі судових засідань - Орел А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у залі суду заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києва державної адміністрації про визначення місця проживання дітей з матір`ю;

за об`єднаним позовом ОСОБА_1 самостійно та як законного представника малолітніх ОСОБА_4 і ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про повернення дітей,

ВСТАНОВИВ:

12 жовтня 2021 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява вх. 158844, для розгляду якої у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення та ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

22 листопада 2021 року ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва Литвиновою І. В. відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 , для розгляду у загальному позовному провадженні /т. І а. с. 50-51/.

Поряд з цим, 08 листопада 2021 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_7 подав позовну заяву з вимогами до ОСОБА_3 про негайне повернення малолітніх дітей - ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , яка зареєстрована за вх. 172452 та, згідно з чим створено ОСК з ЄУН № 757/59226/21-ц /т. ІІ а. с. 1-71/.

13 грудня 2021 року ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва Остапчук Т. В. відкрито провадження у справі з розглядом у загальному позовному провадженні (ЄУН № 757/59226/21-ц) /т. ІІ а. с. 85/.

27 січня 2022 року представник позивача подав заяву про забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідача ОСОБА_3 забезпечувати побачення та спілкування (контакт) ОСОБА_1 з малолітніми ОСОБА_4 і ОСОБА_5 кожного понеділка, середи, п`ятниці та неділі з 19:00 год. по 19:30 год., засобами телефонного або Інтернет-зв`язку (застосунками: «Face Time», « Skype», « Viber», «Zoom», «WhatsApp», «Telegram» (ЄУН № 757/59226/21-ц) /т. ІІ а. с. 100-106/.

28 січня 2022 року ухвалою суду відмовлено у задоволенні заяви позивача за об`єднаним позовом ОСОБА_1 /т. ІІ а. с. 108-110/.

21 лютого 2022 року представник позивача ОСОБА_3 подала клопотання про зупинення провадження у справі № 757/59266/21-ц до набрання чинності рішенням суду у цивільній справі № 757/54659/21-ц, та клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів /т. ІІ а. с. 116-121, 122-154/.

23 травня 2022 року ухвалою суду об`єднано цивільну справу № 757/59266/21-ц в одне провадження із справою 757/54659/21-ц /т. ІІ а. с. 164/.

08 серпня 2022 року представник позивача за об`єднаним позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано заяву про забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_3 забезпечувати побачення і спілкування (контакт) ОСОБА_1 з малолітніми ОСОБА_4 і ОСОБА_5 кожного понеділка, середи, п`ятниці та неділі з 19:00 год. по 19:30 год., засобами телефонного або Інтернет-зв`язку та зобов`язати її забезпечити особисті побачення та спілкування (контакт) між ними кожної суботи місяця та кожної четвертої неділі місяця з 10:00 год. до 18:00 год. у місці фактичного проживання чи перебування дітей у присутності ОСОБА_3 або без її присутності.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Предметом спору між сторонами є місце проживання дітей - за позовом матері ОСОБА_3 , та їхнє повернення до Республіки Австрія - за позовом батька ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову наведено, що батько позбавлений права контакту із своїми дітьми, а діти, які цього не розуміють, але протиправно позбавлені матір`ю контакту із рідним батьком. Також вказано, що точні відомості щодо місця проживання чи знаходження відповідача та дітей йому невідомі, відповідачем чиняться активні та пасивні перешкоди в особистому спілкуванні з батьком, вона не відповідає на дзвінки та повідомлення. Окрім цього, батько переконаний, що діти відверто налаштовуються проти нього. Заявник наполягає на задоволенні заяви також посилаючись на рішення іноземного суду - районного суду Йозефштадт від 16 березня 2022 року, згідно з яким мати ОСОБА_3 тимчасово позбавляється опіки над неповнолітніми дітьми, а опіка та піклування над ними тимчасово передається тільки одноособо батькові - ОСОБА_1 .

Щодо рішення іноземного суду варто зауважити, що відповідно до статті 4 Європейської конвенції, вчиненої 20 травня 1980 року у м. Люксембурзі, про визнання та виконання рішень стосовно опіки над дітьми та про поновлення опіки над дітьми, ратифікованої Україною із заявами та застереженням Законом України «Про ратифікацію Європейської конвенції про визнання та виконання рішень стосовно опіки над дітьми та про поновлення опіки над дітьми» № 135-VI від 06 березня 2008 року і набранням чинності для України 01 листопада 2008 року, будь-яка особа, яка отримала на території Договірної Сторони рішення стосовно опіки над дитиною і яка бажає, щоб це рішення було визнане або виконане в іншій Договірній Державі, може подати з цією метою заяву до центрального органу в будь-якій Договірній Державі.

Однак відомостей про визнання та виконання рішення від 16 березня 2022 року матеріали цієї справи не містять.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду у разі невжиття таких заходів.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такі висновки також сформовані колегією суддів Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 183/5864/17-ц (6-846цс16).

Матеріали справи не містять доказів того, що мати (позивач, відповідач за об`єднаним позовом) ОСОБА_3 чинить перешкоди у спілкуванні батька (відповідач і одночасно позивач за об`єднаним позовом) з синами. Таке твердження лише декларується заявником без надання переконливих доказів. На противагу цьому, у матеріалах справи міститься копія листа ОСОБА_3 , адресованому В.о. начальника відділу судової роботи та міжнародної правової допомоги Центрального міжнародного управління Міністерства юстиції (м. Київ), де вона надає пояснення на лист від 24 вересня 2021 року вих. № 321-м-ін-321/21, і стверджує протилежне: те, що батьку відомо де проживають діти, оскільки він щоденно розмовляє з ними по відеозв`язку.

У рішенні районного суду Йозефштадт від 16 березня 2022 року не наведено посилань на конкретні докази, зваживши які, суд переконався у тому, що, наприклад, востаннє особисті контакти з дітьми були у Києві наприкінці листопада / початку грудня 2021 року та у присутності охоронців, а з того часу жодного контакту з матір`ю і дітьми немає. Крім того, суд послався, як на перевірену інформацію, на показання із чужих слів про висловлювання матері. До того ж, не відбудувалося заслуховування матері, так як і неможливо встановити чи була вона повідомлена про слухання такої справи у суді Відня.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із вимогою позову, суд приходить до висновку, що заява не достатньо обґрунтована, підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду не вбачаються, доводи заяви аналогічні висловленим у заяві про забезпечення позову, яка вже розглянута судом і за результатом чого постановлено судове рішення, яке не було оскаржено учасниками справи, відтак заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню на даній стадії розгляду справи та за наведеного обґрунтування заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

СуддяІ. В. Литвинова